Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось в суд з позовом до [PERSON] в якому просить: 1. Стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 8396101 від 18.10.2024 року, який укладений між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , в розмірі 30090 гривень 15 копійок, яка складається з: - заборгованості за кредитом в розмірі 11318 гривень 68 копійок; - заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 13016 гривень 47 копійок; - заборгованості за неустойкою в розмірі 5755 гривень. 2. Стягнути з відповідача заборгованість за договором про споживчий кредит № 1690140 від 25.02.2025 року, який укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні Фінанси» та [PERSON] , в розмірі 12690 гривень, яка складається з: - заборгованості за кредитом в розмірі 3000 гривень; - заборгованості з комісії за надання кредиту в розмірі 750 гривень; - заборгованості з комісії за обслуговування кредиту в розмірі 2940 гривень; - заборгованості за неустойкою в розмірі 6000 гривень. Представник позивача в судове засідання не з?явився. В позовній заяві просить розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання також не з`явився, відзив на позовну заяву не подав, про причини неявки суд не повідомив, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У зв`язку з цим справа розглядається за правилами статей 280-284 ЦПК України. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.10.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладений договір про надання споживчого кредиту № 8396101 (а.с. 08-20). Відповідно умов договору ТОВ «Авентус Україна» зобов?язувалось надати відповідачеві кредит у розмірі 4500 гривень строком на 360 днів, а відповідач зобов?язувався сплатити кредит, відсотки за користування кредитом та штраф у разі невиконаного та/або неналежно виконаного зобов?язання. Відсотки за користування кредитом сплачуються згідно графіку кожні 30 днів користування кредитом. Договором передбачені такі відсоткові ставки: - стандартна відсоткова ставка в розмірі 1% за день користування кредитом, яка нараховується в межах строку кредитування; - знижена відсоткова ставка в розмірі 0,95% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у разі, якщо позичальник до 17.11.2024 року або протягом 3 календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі не менше суми першого платежу згідно графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Кредит надавався шляхом перерахування коштів на рахунок відповідача з використанням реквізитів платіжної картки [NUMBER] . 18.10.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладена додаткова угода до договору про надання споживчого кредиту № 8396101 (а.с. 21-25). Даною угодою сторони договору збільшили суму кредиту на 8000 гривень. 18.10.2024 року відповідачу були перераховані кошти в розмірі 12500 гривень за договором про надання споживчого кредиту № 8396101, який укладений між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , що підтверджується листами Товариства з обмеженою відповідальністю «Пейтек» (а.с. 26-27). 25.02.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні Фінанси» та [PERSON] укладений договір про споживчий кредит № 1690140 (а.с. 43-51). Відповідно умов договору ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні Фінанси» зобов?язувалось надати відповідачеві кредит у розмірі 3000 гривень строком на 345 днів, а відповідач зобов?язувався сплатити кредит, комісію за надання кредиту, комісію за обслуговування кредиту та штраф за порушення графіку платежів. Комісія за надання кредиту становить 750 гривень, яка нараховується одноразово в момент видачі кредиту. Комісія за обслуговування кредиту становить 14% від суми кредиту та нараховується в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період, крім останнього періоду. Розрахунковий період становить 15 днів. За весь строк користування кредитом комісія за обслуговування кредиту становить 9240 гривень. Штраф становить 1000 гривень за кожен випадок порушення зобов?язання зі сплати платежів. Кредит надавався шляхом перерахування коштів на рахунок відповідача з використанням реквізитів платіжної картки [NUMBER] . 25.02.2025 року відповідачу були перераховані кошти в розмірі 3000 гривень за договором про споживчий кредит № 1690140 від 25.02.2025 року, який укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні Фінанси» та [PERSON] , що підтверджується платіжним дорученням № 41176092 (а.с. 26-27). Так згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з статтю 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути ідентифікована; суб`єкт персональних даних - фізична особа, стосовно якої відповідно до закону здійснюється обробка її персональних даних; згода суб`єкта персональних даних - будь-яке документоване, зокрема, письмове, добровільне волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки. Частиною п`ятою статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» передбачено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до частини шостої статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. У частині першій статті 11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Подібні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах: від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 20 червня 2022 року у справі № 757/40396/20 (провадження № 61-850св22), від 04 грудня 2023 року у справі № 212/10457/21 (провадження 61-6066св23) та інших. Вищевказані договори та додаткова угода підписані відповідачем електронним підписом шляхом введення одноразового ідентифікатора відповідно до ч.ч. 6, 8 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». За змістом ч. 13 ст. 11 вищевказаного Закону докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. Отже, наведене свідчить, що відповідач ознайомився і погодився з умовами договорів, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договорів, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вказаних положень 13 серпня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 13082025 у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Авентус Україна», а ТОВ «Авентус Україна» відступити ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги, строк виконання зобов?язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників (а.с. 28-30). Згідно акту прийому-передачі реєстру боржників № 2 від 13.08.2025 року та реєстру боржників № 2 від 13.08.2025 року ТОВ «Авентус Україна» передало ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до відповідача за договором про надання споживчого кредиту № 8396101 від 18.10.2024 року, який укладений між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] (а.с. 31-33). 25 червня 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні Фінанси» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 25062025 у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні Фінанси», а ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні Фінанси» відступити ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги, строк виконання зобов?язань за якою настав чи виникне в майбутньому до третіх осіб боржників (а.с. 56-57). Згідно акту прийому-передачі реєстру боржників від 25.06.2025 року та реєстру боржників від 25.06.2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні Фінанси» передало ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит № 1690140 від 25.02.2025 року, який укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні Фінанси» та [PERSON] (а.с. 58-61). Отже ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» має право на стягнення з відповідача заборгованості за вищевказаними договорами. Згідно розрахунків відповідач допустив наступну заборгованість (а.с. 34-37, 54): 1. За договором про надання споживчого кредиту № 8396101 від 18.10.2024 року, який укладений між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , в розмірі 30090 гривень 15 копійок, яка складається з: - заборгованості за кредитом в розмірі 11318 гривень 68 копійок; - заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 13016 гривень 47 копійок; - заборгованості за неустойкою в розмірі 5755 гривень. 2. За договором про споживчий кредит № 1690140 від 25.02.2025 року, який укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні Фінанси» та [PERSON] , в розмірі 12690 гривень, яка складається з: - заборгованості за кредитом в розмірі 3000 гривень; - заборгованості з комісії за надання кредиту в розмірі 750 гривень; - заборгованості з комісії за обслуговування кредиту в розмірі 2940 гривень; - заборгованості за неустойкою в розмірі 6000 гривень. Заборгованість за кредитом відсотками та комісією розрахована відповідно до умов укладених договорів. Доказів сплати кредиту, відсотків та комісії за вищевказаними договорами відповідач не надав. За таких обставин суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість: 1. За договором про надання споживчого кредиту № 8396101 від 18.10.2024 року, який укладений між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , в розмірі 24335 гривень 15 копійок, яка складається з: - заборгованості за кредитом в розмірі 11318 гривень 68 копійок; - заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 13016 гривень 47 копійок; 2. За договором про споживчий кредит № 1690140 від 25.02.2025 року, який укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні Фінанси» та [PERSON] , в розмірі 6690 гривень, яка складається з: - заборгованості за кредитом в розмірі 3000 гривень; - заборгованості з комісії за надання кредиту в розмірі 750 гривень; - заборгованості з комісії за обслуговування кредиту в розмірі 2940 гривень. Всього суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 31025 гривень 15 копійок. Суд відмовляє позивачу у стягненні неустойки в розмірі 5755 гривень за договором про надання споживчого кредиту № 8396101 від 18.10.2024 року, який укладений між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , та у стягненні неустойки в розмірі 6000 гривень за договором про споживчий кредит № 1690140 від 25.02.2025 року, який укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні Фінанси» та [PERSON] , оскільки згідно пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 141 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial