Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: ТОВ «ІННОВА НОВА» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 24 травня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю ІННОВА НОВА і [PERSON] ( кладено Договір про надання грошових коштів у позику № 8297450525 . Як вбачається із змісту Договору позики, разом із Правилами надання споживчих кредитів, затв. 17.11.2024 р. складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким Позичальник був попередньо ознайомлений. Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. ст. 3, 11, 12 Закону України Про електронну комерцію Відповідно до п. 2.2. Договору позики Позикодавець зобов`язується надати Позичальнику Позику на суму у розмірі: 6 000,00 грн. шляхом перерахунку на поточний рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки вказаної Відповідачем, на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Позику у погоджений умовами Договору строк або достроково та сплатити проценти за користування Позикою. Строк кредиту - 360 днів; · Дати надання кредиту: 24.05.2025 року або наступний за ним календарний день; · п. 2.6.1. Стандартна процентна ставка в день застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору та становить: 1% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 (ста вісімдесяти) календарних днів з дати укладення цього Договору. Комісія за надання кредиту становить 15 % від суми наданого Кредиту та нараховується на суму виданого за цим Договором Кредиту у день надання кредиту. ТОВ «ІННОВА НОВА», як Позикодавець, свої зобов`язання виконав у повному обсязі та надав Відповідачу грошові кошти у розмірі 6 000 грн. 00 коп. В той же час Відповідач всупереч умовам договору Позики свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, суму Позики не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив. Отже, станом на 24.10.2015 заборгованість відповідача перед позивачем складає 25 980 грн. 00 коп з яких - 6 000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту; - 7 980 грн. 00 коп. заборгованість за процентами (6000*1%*145); - 12 000 грн. 00 коп. сукупна сума пені, нарахована за порушення зобов`язань Позичальником Договору - 900 грн. 00 коп. - комісія за надання кредиту, відповідно до п. 2.7 Договору. Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив. Стислий виклад позиції сторін: Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданій позовній заяві просить розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяви. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ІННОВА НОВА загальну суму заборгованості за договором позики у розмірі - 25 980 грн. 00 коп., а також сплачений судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп. Не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся завчасно належним чином, рекомендованою кореспонденцією, шляхом надіслання судових документів на електронну адресу, та у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 30.10.2025 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Фактичні обставини справи, встановлені судом: Судом встановлено, що 24 травня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю ІННОВА НОВА і [PERSON] укладено Договір про надання грошових коштів у кредит № 8297450525, який підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором 99109. Відповідно до умов договору : сума кредиту : 6000грн., строк кредиту - 360 днів; · Дати надання кредиту: 24.05.2025 року або наступний за ним календарний день; стандартна процентна ставка в день застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору та становить: 1% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 (ста вісімдесяти) календарних днів з дати укладення цього Договору. Комісія за надання кредиту становить 15 % від суми наданого Кредиту та нараховується на суму виданого за цим Договором Кредиту у день надання кредиту. Реальна річна процентна ставка 5052,46%річних. Дата повернення позики 19.05.2026. Із долученого позивачем Паспорту споживчого кредиту, підписаного відповідачем, вбачається, що він містить погоджені умови кредитування, а саме: суму кредиту 6000,00 грн; строк кредитування 360 місяці; спосіб та строк надання кредиту-безготівково шляхом перерахування коштів на банківську карту вказану при подачі заявки у строк, визначений кредитним договором; процентну ставку знижена , протягом перших 10 днів 0,4 % . Процентна ставка стандартна : після перших 10 днів до 180 днів 1% , починаючи з 181 дня по 360 день дії договору 0,87% . загальні витрати за кредитом (включаючи проценти за користування кредитом та комісії) 21096,00грн; кількість та рлозмір платежів -36 платежів З досліджених матеріалів вбачається, що перерахування [PERSON] кредитних коштів у розмірі 6 000,00 гривень, здійснено шляхом грошового переказу, використовуючи реквізити платіжної картки, вказаної відповідачем під час укладання Договору, що підтверджується Довідкою про перерахування коштів, виданою ТОВ ФК «Контрактовий Дім»). Відповідно до інформації ТЗОВ « Фінансова компанія « Контрактовий дім» номер транзакції - 1612321632 , сума 6000,00грн даьа прийняття- 24.05.2025 о 190:50 ; номер картки [NUMBER] . Відповідно до інформації АТ» Універсал Банк» надану на ухвалу суду на картковий рахунок [PERSON] № [NUMBER] було зарахування грошових коштів 24,05.2025 у розмірві 6000,00грн. Згідно довідки-розрахунку заборгованості за договором про надання грошових коштів у кредит № 8297450525 від 24 травня 2025, долученої позивачем до позовної заяви, заборгованість станом на дату підготовки позовної заяви (включно), заборгованість відповідача перед позивачем складає 25 980 грн. 00 коп.: - 6 000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту; - 7 980 грн. 00 коп. заборгованість за процентами (6000*1%*145); - 12 000 грн. 00 коп. сукупна сума пені, нарахована за порушення зобов`язань Позичальником Договору - 900 грн. 00 коп. - комісія за надання кредиту, відповідно до п. 2.7 Договору( 145 кількість днів прострочення), проценти нараховувались з 24.05.2025 по 16.10.2025 року включно в сумі - 7 980 грн. 00 коп. Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права: Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За змістом ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1 ст. 1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. За подоженнями ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Статтями 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Враховуючи наведене, суд доходить висновку про доведеність позивачем факту укладення 24 травня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю ІННОВА НОВА і [PERSON] договору про надання грошових коштів у кредит № 8297450525 в електронній формі, який підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором- 99109. ТОВ «Іннова Нова» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за вищевказаним договором, наддавши відповідачу [PERSON] кредит в сумі 6000,00 грн., шляхом перерахування коштів на його на платіжку картку. За умовами договору сторонами погоджено суму кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення коштів, тобто досягнуто згоди щодо істотних умов кредитних договорів, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі статтею 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому. За змістом ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому в договорі. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] свої зобов`язання за вказаним договором, яким встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), прострочив повернення чергових частин, тому позикодавець правомірно вимагає дострокове повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів належних йому. Відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань щодо повернення суми позики та процентів за користування позикою не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за тілом кредиту та за процентами. Як встановлено судом відповідно до довідки-розрахунку заборгованості за договором про надання грошових коштів у кредит № 8297450525 від 24 травня 2025 заборгованість станом на 16.10.2025 р складає 25 980 грн. 00 коп.: з яких - 6 000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту; - 7 980 грн. 00 коп. заборгованість за процентами за період з з 24.05.2025 по 16.10.2025 (6000*1%*145днів); - 900 грн. 00 коп. - комісія за надання кредиту. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, позивач у зв`язку з простроченням чергових платежів ставить вимогу про дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому. оказів повернення відповідачем [PERSON] позивачу ТОВ «ІННОВА НОВА» отриманої у позику за вказаним договором грошової суми у розмірі 6000,00 грн, матеріали справи не містять, у зв`язку з чим вимога позивача ТОВ «ІННОВА НОВА «ФІНАНС» про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6000,00 грн є обґрунтованою. Позивач просить стягнути процентів за користування кредитом в межах строку кредитування за період з 24.05.2025 по 16.10.2025 (6000*1%*145днів)у розмірі 7 980 грн. 00 коп. грн. Таким чином, виходячи із суми позики у розмірі 6000,00 грн, узгодженої процентної ставки у розмірі 1% за день та строку кредитування тривалістю 145днів, заборгованість відповідача [PERSON] по відсоткам за за договором про надання грошових коштів у кредит № 8297450525 від 24 травня 2025 становить 7 980 грн. 00 коп. Отже з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість по відсотках за період з 24.05.2025 по 16.10.2025 (6000*1%*145днів)у розмірі 7 980 грн. 00 коп У зв`язку з наведеним, суд погоджується з розміром нарахованих позивачем відсотків за користування кредитом в сумі 7 980 грн. 00 коп - проценти;, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо законності включення до умов договору обов`язку позичальника сплатити комісію суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» для цілей обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, вказаним законом безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію, пов`язану з наданням кредиту. Водночас, наявність такої комісії вимагає зазначення в кредитному договорі переліку додаткових та супутніх фінансових послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням/поверненням кредиту, що надаються позичальнику, адже, само по собі надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України є обов`язком банку/фінансової установи, й виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. У розділі кредитного договору «8.Позичальник має право» передбачено право позичальника на отримання інформації за договором, плата за одержання такої інформації ні в умовах кредитного договору, ні в паспорті споживчого кредиту, ні в графіку платежів не передбачена. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17 (провадження 14-53цс21) зазначила про таке. Закон № 1734-VIII (ЗУ Про споживче кредитування) у редакції, чинній до 19 жовтня 2019 року (дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав споживачів фінансових послуг» від 20 вересня 2019 року), до загальних витрат за споживчим кредитом відносив витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту (пункт 4 частини першої статті 1). Цей же пункт з 19 жовтня 2019 року визначив, що до загальних витрат за споживчим кредитом належать витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. В цьому висновку Велика Палата Верховного Суду зауважує, що згідно п. 8 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав споживачів фінансових послуг» від 20 вересня 2019 року, що набрав чинності 19 жовтня 2019 року і положення якого зберігають свою чинність на день перегляду рішення суду першої інстанції), пункт 4 частини першої статті 1Закону України «Про споживче кредитування» виклали в такій редакції, згідно якої до загальних витрат за споживчим кредитом відносять витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту (пункт 4 частини першої статті 1). Цими ж змінами починаючи з 19 жовтня 2019 року визначено у частині другій статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», що до загальних витрат за споживчим кредитом належать витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Кредитний договір передбачає одноразову сплату комісії за надання кредиту у розмірі 900,00 грн. Наведені приписи ЦК України, ЗУ «Про споживче кредитування» прямо не вказують на недійсність умови кредитного договору про встановлення комісії за надання кредиту. Умови кредитного договору, якими визначено права споживача, умови кредитування, визначені у паспорті споживчого кредиту, є зрозумілими та не дають підстав для висновку, що одноразова комісія за надання кредиту може передбачати плату за інші послуги, які банк зобов`язаний надати безкоштовно, а отже і для висновку про нікчемність такої умови. У зв`язку з наведеним, суд погоджується з розміром нарахованої позивачем комісії в сумі 900,00 грн, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо вимоги про стягнення пені суд зазначає наступне. Звертаючись до суду із позовом, ТзОВ « Іннова Нова» просило стягнути із відповідача за кредитним договором зокрема пеню нараховану за період порушення зобов`язання в сумі 12 000,00грн . Згідно з частиною 1статті 546 ЦК Українивиконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Частиною 1статті 549 ЦК Українипередбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до частини 1статті 551 ЦК Україниякщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до положень пункту 18Прикінцевих та Перехідних положень ЦК Україниу період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеноїстаттею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи ту обставину, що пеня в розмірі 12000,00 грн., яка передбачена кредитним договором, нарахована у період дії в Україні воєнного стану, після 24 лютого 2022 року, вона підлягає списанню кредитодавцем та підстави для її стягнення за рішенням суду відсутні. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що 12000,00 грн пені, нарахованих відповідачу, підлягають списанню позикодавцем (позивачем у справі) в силу вимог п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Висновки суду: З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та про наявність підстав для стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Іннова Фінанс» заборгованість у розмірі 14880,00 з яких з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6000,00 грн., заборгованість за відсоткамиза період з 24.05.2025 по 16.10.2025 (6000*1%*145днів)у розмірі 7 980 грн. 00 коп. грн., заборгованість за комісії- 900,00 грн.. Вимога позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 12000,00грн задоволенню не підлягає. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне: Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання до суду позовної заяви позивачем відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір» сплачено судовий збір в сумі 2422 грн 00 коп, що підтверджується платіжною інструкцією № 35 від 16.10.2025 (а.с. 5). Проте, враховуючи часткове задоволення судом позовних вимог розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог становить 1387,31 грн . На підставі наведеного, ст.ст. 3, 204, 207, 526, 625-627, 629, 1046-1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 5, 8 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», ст.ст. 3, 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію»,

Outcome: approved