Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

19 листопада 2025 року до Барвінківського районного суду Харківської області надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] , в якій позивач просив стягнути на його користь з відповідача суму завданої майнової шкоди у розмірі 18 266,91 грн та витрати по сплаті судовому збору. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 30.03.2025 в м. Барвінкове Ізюмського району Харківської області , по вул. Данилевського біля буд.48 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю колісного транспортного засобу марки «ЗАЗ-DAEWOO SEHS» держаний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який під час керування транспортним засобом скоїв наїзд на електроопору № 39 по ПЛ 0.4 кВ ТП -100 м. Барвінкове , ділянка № 1 , інвентарний № 003022270/01. Згідно інвентарної картки обліку об`єкта основних засобів , власником ПЛ 0.4 кВ ТП -100 м.Барвінкове ділянка №1 є АТ «Харкеівобленерго». Відповідно до постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 15.04.2025 , справа № 611/261/25 , винним у вищевказаній ДТП визнаного водія колісного транспортного засобу марки «ЗАЗ-DAEWOO SEHS» держаний номер [NUMBER] [PERSON] . На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Оскільки на час настання ДТП, відповідач не мав чинного полісу страхування цивільно-правової відповідальності, МТСБУ, відповідно до ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», сплатило потерпілому страхове відшкодування в розмірі 18266, 91 грн. 24 листопада 2025 ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, призначено судове засідання. Представник позивача надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу без участі позивача та його представника. Відповідач в судове засідання не з`явився. Судові повістки, відповідно до вимог п. 2 ч.7 ст.128 ЦПК України, надсилалися у встановленому законом порядку. Крім того, згідно ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідачі викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Згідно інформації, опублікованої на офіційному веб-сайті на сторінці Барвінківського районного суду Харківської області у рубриці «Оголошення про виклик до суду». Відповідач повідомлений у встановленому порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Беручи до уваги ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд без виходу до нарадчої кімнати ухвалив провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положеннямст.223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, докази надані в обґрунтування позову, суд дійшов таких висновків. Враховуючи що розгляд справи відбувся за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Матеріалами справи встановлено, що постановою Барвінківського районного суду Харківської області від 15 квітня 2025 року по справі №611/261/25, яка набрала законної сили, [PERSON] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4ст.124КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн . Суд встановив, що 30.03.2025 в м. Барвінкове Ізюмського району Харківської області , по вул. Данилевського біля буд.48 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю колісного транспортного засобу марки «ЗАЗ-DAEWOO SEHS» держаний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який під час керування транспортним засобом скоїв наїзд на електроопору № 39 по ПЛ 0.4 кВ ТП -100 м. Барвінкове , ділянка № 1 , інвентарний № 003022270/01. Крім того [PERSON] будучи учасником дорожно - транспортної пригоди залишив місце скоєння ДТП, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП. (а.с.15а). 15 листопада 2025 року власник майна АТ «Харківобленерго» звернувся до Моторного (транспортне) страхове бюро України із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, що сталася 30 березня 2025 року . (а.с.10). Згідно наказу Моторно (транспортного) страхового бюро України про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних колісного транспортним засобом марки «ЗАЗ-DAEWOO SEHS» держаний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] становить 18 266 ,91 грн. (а.с.17). Отже, із досліджених доказів вбачається, що 30.03.2025 в м. Барвінкове Ізюмського району Харківської області , по вул. Данилевського біля буд.48 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю колісного транспортного засобу марки «ЗАЗ-DAEWOO SEHS» держаний номер [NUMBER] . Даних про чинний на час ДТП поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності у винуватця ДТП матеріали справи не містять. МТСБУ сплатило потерпілому оцінену та заявлену шкоду у розмірі 18 266, 91 коп.. Даних про відшкодування відповідачем зазначених грошових коштів на користь позивача матеріали справи не містять. Відповідно до ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (чинного на час вчинення ДТП та на час відшкодування шкоди далі «Закону»), Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно з ст.4 Закону, Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), потерпілі. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 Закону). Згідно з п.17.1 ст.17 Закону, Страховики зобов`язані укладати договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір "Зелена картка") відповідно до цього Закону та чинного законодавства України. З урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування (п.21.1 ст.21 Закону). Відповідно до пп.«а», п.41.1ст.41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи без діяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до положень ст. 11 ЦК України встановлено підстави виникнення цивільних прав та обов`язків, серед яких зокрема є - завдання майнової (матеріальної) шкоди. За змістом пп.38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (чинного на час вчинення ДТП та на час відшкодування шкоди) МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1статті 13 цього Закону. Отже, з наведених приписів законодавства вбачається, що відповідач в порядку регресу повинен відшкодувати завдану майнову шкоду позивачу, яка складається з відшкодування вартості відновлюваного ремонту пошкодженого незаконними діями відповідача транспортного засобу потерпілого , а також матеріальну шкоду у вигляді додаткових витрат на оформлення документів для здійснення відповідної виплати МТСБУ на користь потерпілого, оскільки оформлення таких документів вимагається чинним законодавством та ці витрати перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з подією ДТП і виною відповідача в ній. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами частин 1, 2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За змістом статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст. 89 ЦПК України). Враховуючи викладене, на підставі внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наданих суду доказів, суд дійшов висновку про достатність правових підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, встановлено, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved