Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? Короткий зміст позовних вимог У жовтні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування в особі Хотинської міської ради Дністровського району Чернівецької області про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона з 09.04.2010 по 02.07.2019 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області 02.07.2019 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу відповідач перестав утримувати дітей, не надавав їм жодної підтримки, у зв`язку з чим позивач змушена була звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дітей. З грудня 2022 року [PERSON] виїхав за кордон та жодного разу дітям не допомагав, не цікавився їхнім життям, здоров`ям, не займається їх вихованням, не спілкується з ними, аліменти не сплачує, тим самим свідомо самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Просить суд, з посиланням на п.2 ч.1 ст.164 СК України, позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з підстав ухилення від виконання батьківських обов`язків по вихованню дітей. Процесуальні дії у справі. Подані заяви (клопотання) сторін 09 жовтня 2025 року ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання(а.с.28). Ухвалою суду від 20.11.2025 року, за клопотанням представника позивача, витребувано з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України відомості щодо перетину [PERSON] державного кордону України у період з 01 лютого 2022 року по дату надання відповіді на запит (а.с.49). 05 грудня 2025 року з Державної прикордонної служби України на адресу суду надійшла витребувана інформація (а.с.60). Ухвалою суду від 16 грудня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Задоволено клопотання представника позивача про допит свідків (а.с.66). Аргументи учасників справи Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові та просили суд їх задовольнити, не заперечують щодо винесення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце судового засідання повідомлявся в установленому законом порядку засобами поштового зв`язку за зареєстрованим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади (а.с.36,51,69,72,76), відзив на позов не подавав. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування в особі Хотинської міської ради Дністровського району Чернівецької області в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся завчасно в установленому законодавством порядку, що підтверджується довідками про доставлення повісток суду до електронного кабінету (а.с.30,61,70,78), в матеріалах справи наявна заява начальника служби у справах дітей Хотинської міської ради Брус С. про розгляд справи без їх участі (а.с.37), органом опіки та піклування надано висновок від 15.09.2025 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітніх доньок [PERSON] та [PERSON] (а.с.43-45). Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, зі згоди позивача, виносить рішення на підставі наявних у справі доказів та в порядку, передбаченому ст.280 ЦПК України. Фактичні обставини встановлені судом Залухавши пояснення позивача та її представника, допитавши свідків, дослідивши висновок органу опіки та піклування та письмові докази по справі, з`ясувавши думку неповнолітніх [PERSON] , 2011 р.н. та [PERSON] , 2015 р.н., суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, встановивши наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , перебували у зареєстрованому шлюбі з 09.04.2010 по 02.07.2019 року, який розірвано рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 02.07.2019 року /справа №724/741/19 / (а.с.16-17). [PERSON] та [PERSON] є батьками двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , виданими повторно 25.05.2021 Хотинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дністровському районі Чернівецької області Південно Західного міжрегіонального управаління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) (а.с.11-12). Згідно відомостей Кам`янець-Подільської територіальної громади та акту про фактичне проживання, складеного ОСББ «Щасливі разом Суворова 44» від 21.08.2025 року позивач [PERSON] з 20.05.2021 року зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , до складу її сім`ї входять неповнолітні доньки: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.7,14-15,21,23). На підставі судового наказу Хотинського районного суду Чернівецької області від 07 лютого 2020 року (справа № 724/141/20) стягуються з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платка аліментів щомісячно, починаючи з 23.01.2020 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.18). Згідно із розрахунком заборгованості, складеним державним виконавцем Хотинського відділу державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області, станом на 13 серпня 2025 року відповідач [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 35 552,80 грн. Вказана заборгованість нарахована з 01.12.2024 року по 14.08.2025 року. За вказаний період відповідачем не було здійсненої жодної оплати аліментів (а.с.20-21). Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру за №1868210 від 08.10.2025 року відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.27). Згідно відомостей Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 05.12.2025 за №1996568-25, наданих на виконання ухвали суду від 20.11.2025, отримано витяг із наявною у базі даних інформацією щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України в період з 01.12.2022 по 05.12.2025, у якому зазначено, що [PERSON] 28.12.2022 року виїхав з України через пропускний пункт «Чоп (Тиса)» та на територію України не повертався (а.с.60). Відповідно до довідки Кам`янець-Подільського ліцею №13 Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області №02-22/166 від 22.08.2025 року, встановлено, що неповнолітні [PERSON] , 2011 р.н. та [PERSON] , 2015 р.н., з 01.09.2021 року навчаються в Кам`янець-Подільському ліцеї №13. Навчанням та шкільним життям дітей цікавиться лише мати [PERSON] . Мати дітей відвідує батьківські збори, активно комунікує з вчителями, долучається до громадського життя класів та закладу. Діти завжди охайні, мають необхідне шкільне приладдя, шкільну та спортивну форму (а.с.22). Відповідно до довідки КНП «Центр первинної медико - санітарної допомоги» Кам`янець Подільської міської ради від 27.08.2025 року за №457/01-12, неповнолітні [PERSON] та [PERSON] з 27.09.2021 року спостерігаються в данному медичному закладі лікарем педіатром, щеплення проведені згідно віку. За цей період за медичною допомогою та профілактичними обстеженнями зверталися у супроводі матері, батько був відсутній при медичних оглядах. Зі слів лікаря, батько станом здоров`я дітей не цікавився (а.с.24). Позивач [PERSON] з 2024 року працює в Кам`янець Подільському УЕГГ Хмельницької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» на посаді диспетчера служби АДС. Згідно характеристики з місця роботи, позивач за час роботи зарекомендувала себе з позитивної сторони, як дисциплінований працівник та кваліфікований фахівець, має високий культурний рівень та користується повагою в колективі (а.с.25). Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні надала покази, з яких вбачається, що [PERSON] є їх близькою подругою, з якою вони дружать від часу, коли позивач перебувала у шлюбі з відповідачем. Їм відомо, що після розлучення сторін вихованням дітей займається виключно мати, батько участі у вихованні доньок не приймає, має заборгованість по аліментах, не турбується про дітей, ніякої уваги дівчатам не приділяє, на свята не вітає. Позивач не забороняла донькам спілкуватися з батьком, навпаки, просила відповідача, щоб той спілкувався з дітьми, дзвонив їм. Після розлучення діти бажали спілкуватися з батьком, були телефонні дзвінки, не часто, але були, але не пригадують, щоб відповідач приходив до дітей. Наразі діти перебувають на повному утриманні матері та допомагають бабуся та дідусь зі сторони позивача. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала покази, з яких вбачається, що вона є матір`ю позивача. Після розлучення позивача з відповідачем, останній перестав надавати належну увагу у вихованні та утримуванні дітей. Виїхав за кордон у кінці 2022 року та допомоги на утримання дітей не надавав, під час спілкування по телефону ображав дівчат. Позивач ніколи не налаштовавувала доньок проти батька. Вона під час зустрічі з [PERSON] , ще до виїзду останнього за кордон, просила його спілкуватися з доньками, телефонувала до його матері з проханнями щоб [PERSON] зустрічався з дітьми, хоча б спілкувався з ними по телефону, проте відповідач після цих розмов ніяких дій не вчиняв. Відповідач, перебуваючи за кордоном ніколи сам не проявляв ініціативу зателефонувати дітям. В перший рік перебування за кордоном об`єднав дні народження дітей і придбав їм планшет. Дівчата зростають, навчаються, відвідують танцювальні гуртки та відповідно потребуть додаткових фінансових витрат, проте відповідач на прохання позивача надати фінансову допомогу не реагує. Вважає, що [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно доньок [PERSON] і [PERSON] . В судовому засіданні, в присутності психолога, заслухана думка неповнолітніх [PERSON] , 2011 р.н. та [PERSON] , 2015 р.н., які повідомили, що з батьком спілкуються дуже рідко, останнім часом лише по телефону і то за їх ініціативою. Інколи дзвонили йому, але він на їх дзвінки не відповідав і не передзвонював. В цьому році з днем народжнення їх не привітав. Востаннє спілкувалися з батьком рік тому. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Хотинської міської ради від 15.09.2025 року №02-13-15-1500, комісією з питань захисту прав дитини Хотинської міської ради встановлено, що до служби у справах дітей надійшла заява [PERSON] щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . При розгляді даної заяви службою у справах дітей встановлено, що батьки дітей перебували у зареєсстрованому шлюбі, який було розірвано 02.07.2019 року. Протягом тривалого часу сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, при цьому малолітні діти проживають разом з матір`ю в м. Кам`янець Подільський, Хмельницької області, яка і займається їх вихованням і утриманням. Батько дітей перебуває за кордоном і ніякої участі у вихованні [PERSON] та [PERSON] не приймає. З вересня 2021 року діти спостерігаються лікарем педіаторм КНП «Центр первинної медико санітарної допомоги» Кам`янець Подільської міської ради та навчаються у Кам`янець Подільському ліцеї №13, здоров`ям, навчанням та шкільним життям дітей, відвідує шкільні збори лише мати [PERSON] , батько дітьми не цікавиться. Крім того, у батька дітей наявна заборгованість зі сплати аліментів. Наведені факти свідчать про свідоме нехтування батьківськими обов`язками щодо виховання і утримання малолітніх дітей їхнім батьком [PERSON] , так як він не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їхній фізичний розвиток як складову виховання. У зв`язку з цим, орган опіки та піклування Хотинської міської ради від 15.09.2025 року дійшов висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з причин ухилення від виконання батьківських обов`язків по відношенню до дітей (а.с.43-45). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з частинами першоючетвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Верховний Суд у постановах від 13 березня 2019 року у справі №631/2406/15-ц (провадження № 61-36905св18), від 25 грудня 2023 року у справі № 168/297/23 (провадження № 61-12782св23) зазначив, що «ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням батьківських обов`язків. Тож позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21.07.2021 року у справі № 202/7712/18, відповідно до якої: з урахуванням принципу забезпечення «якнайкращих інтересів дитини» суд може застосувати до батька дитини крайній захід впливу у вигляді позбавлення його батьківських прав у разі не підтримання ним стосунків з дитиною протягом тривалого часу, відсутність у батька інтересу до її життя, самоусунення від виконання своїх батьківських обов`язків. Верховний Суд наголошує, що зайняття одним з батьків, який проживає окремо від дитини, пасивної позиції в участі у вихованні дитини у подальшому призводить до втрати зв`язків між батьком та дитиною, віддалення дитини від батька. У разі наявності перешкод у спілкуванні з дитиною батько має застосовувати усі можливі заходи захисту своїх прав та прав своєї дитини, зокрема, шляхом своєчасного звернення до органу опіки та піклування, а також до суду. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді цієї категорії справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. У справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте потрібно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку треба враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§ 100). В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] , маючи реальну можливість проявляти батьківське піклування щодо своїх неповнолітніх доньок [PERSON] та [PERSON] , не турбується про них, не приймає участі у організації їх життя, не піклується про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, зокрема, відповідач на протязі тривалого часу без поважних причин не забезпечує дітям необхідного харчування, медичного догляду,лікування, утримання, не забезпечує здобуття дітьми освіти, не готує їх до самостійного життя, не спілкується з ними в обсязі, необхідному для їхнього нормального самоусвідомлення, не створив належних умов для розвитку їхніх здібностей, отже, життям дітей не цікавиться, участі у їхньому вихованні не бере, що підтверджується показами допитаних свідків та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а тому така пасивна поведінка [PERSON] з урахуванням недоведення того, що вона зумовлена будь-якими діями матері чи об`єктивними, незалежними від нього причинами, свідчить про його свідоме ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню неповнолітніх дітей, порушує їхні права та інтереси. Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, зокрема ставлення батька до дітей, обрання пасивної участі у житті дітей (тривала бездіяльність батька), відсутність будь-яких позитивних змін у поведінці батька щодо виховання дітей, враховуючи приорітетність прав та інтересів дітей, їхній вік, тому суд прийшов до висновку про необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітніх доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Суд звертає увагу відповідача на те, що відповідно до ч.1 ст.169 Сімейного кодексу України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дітей.

Outcome: approved