Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача 28.12.2020 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит №103674211, згідно з умовами якого відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 12 000,00 грн на умовах визначених кредитним договором, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом на умовах та в терміни, що визначені договором.Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. У порушення положень договору та вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач не виконав свої зобов`язання не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором. 13.05.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» було укладено Договір відступлення права вимоги №71-МЛ/Т, згідно умов якого, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до [PERSON] за кредитним договором № 103674211 від 28.12.2020 року. Станом на дату подання позову заборгованість відповідача перед Позивачем становить 44 915,84 грн, з яких:· заборгованість за тілом кредиту 9 998,00 грн;· заборгованість за відсотками 34 917,84 грн. Позивачем відповідачу було направлено досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача вищевказану заборгованість, а також судові витрати, понесені ним при зверненні до суду з вказаним позовом. Рух справи в суді Позовна заява надійшла до суду 11.07.2025 року. Ухвалою судді від 08.08.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду. Крім того, вказаною ухвалою суду було витребувано докази відАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». 10.12.2025 року від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» до суду надійшла відповідь на виконання ухвали судді. Позиція учасників справи 03.10.2025 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволені позовної заяви в повному обсязі у зв`язку з наступним. Так, посилається на те, що позивач не надавав належні та допустимі докази, на яких ґрунтується наданий ним розрахунок заборгованості відповідача або факт перерахування [PERSON] коштів по Кредитному договору №103674211 від 28.12.2020р. Окрім того на договорі кредиту та графіку розрахунку відсутній підпис Відповідача. Документи, які Позивач додав до Позовної заяви, для підтвердження заборгованості Відповідача, не відповідають вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову здатність в Україні», отже неможливо встановити ні власника рахунку чи картки, ні даних про здійснення операцій. Розрахунковий документ (платіжне доручення, меморіальний ордер, тощо), виписка з банківського рахунку чи первинних документів бухгалтерського обліку, що могли б підтвердити наявність та розмір заборгованості за укладеним Кредитним договором до справи не надавалися. Форма запису платіжної картки: №444111XXXXXX4014 для доведення факту нарахування [PERSON] не є прийнятною, адже відсутність видимість всіх цифр і є причиною чому це не може бути правомірним доказом. Також видимість тільки перших 6 цифр дає інформацію лиш про належність певному банку. Ні в змісті кредитного договору, ні в будь-яких інших документах оформлених при наданні кредитних коштів, всупереч викладених вище вимог Закону, реквізити повного карткового рахунку відповідача не зазначено. Отже, позивачем не доведено факту перерахування коштів на картковий рахунок відповідача. Також, в розрахунках, які додані до матеріалів позовної заяви, постійно змінюється сума заборгованості. Крім того, як вбачається з договору факторингу №29/07/2024, він був укладений між Товариством та позивачем 29.07.2024р. та з цього дня у позивача виникло право вимоги за Кредитним договором. При цьому, позивач не виконав вимог ч.ч.2, 3 ст.25 Закону України «Про споживче кредитування» та не повідомив [PERSON] про укладений Договір відступлення прав вимоги № 71-МЛ/Т від 13.05.2021року та інші передбачені законом документи. Тобто фактично позивачем були порушені вимоги Закону України «Про споживче кредитування» та не здійснено обов`язкові дії задля досудового врегулювання спірних правовідносин. Отже, доводи позивача не відповідають принципам розумності та справедливості та не відповідають наявним у справі доказам щодо фактичних обставин справи. Враховуючи викладене, просить у задоволенні позовної заяви ТОВ "ФК"КРЕДИТ-КАПІТАЛ", до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити повністю та стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати. Справу просить розглянути без участі відповідача та його представника. До відзиву представником відповідача також долучено заяву про розгляд питання про розподіл судових витрат після ухвалення рішення. 19.11.2025 року від представника позивача надійшла заява (письмові пояснення), відповідно до яких позивач вважає аргументи у відзиві на позовну заяву відповідача безпідставними та такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за невиконане зобов`язання. Щодо відсутності підпису на договорі кредиту та графіку розрахунку, посилається на те, що 28.12.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачем укладено Договір про споживчий кредит №103674211 (надалі Договір), відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти (далі кредит) у розмірі 12 000 грн на умовах визначених кредитним договором, а Позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом на умовах та в терміни, що визначений Договором. На підтвердження факту укладення кредитного договору представником позивача разом із позовною заявою було додано копію анкети-заяви на кредит №103674211 від 27.12.2020 року, копію Договору про споживчий кредит №103674211 від 28.12.2020 року та копію Довідки про ідентифікацію. Кредитний договір №103674211 було укладено в електронній формі з використанням електронного підпису через одноразовий ідентифікатор. Позивачем було надано до суду копію кредитного договору, який укладався в електронній формі. При відкритті цього договору в програмі для перегляду PDF-файлів (наприклад, Adobe Reader) чітко видно наявність одноразового ідентифікатора, який є електронним підписом відповідача. Факт того, що цей ідентифікатор не відображається при друкуванні документа, не нівелює його існування та юридичну силу в електронному оригіналі. Паперова копія є лише візуальним відображенням електронного документа, а не його оригіналом, який зберігається в електронній формі. Одноразовий ідентифікатор наявний не лише в електронній формі договору, що зберігається у позивача, але й був направлений самому відповідачу при укладенні договору. Те, що цей ідентифікатор не відображається на паперовій копії електронного документа, є лише технічною особливістю і жодним чином не впливає на юридичну силу та дійсність електронного оригіналу договору. Договір був укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови. Для доведення факту саме перерахування [PERSON] грошових коштів, до матеріалів справи також додавалися копія Довідки про ідентифікацію та копія Платіжного доручення до договору №103674211 від 28.12.2020 року. З вищезазначених документів випливає, що 28.12.2020 року ТОВ «Мілоан» здійснив перерахунок коштів у розмірі 12 000 грн. [PERSON] з ІПН [NUMBER] за кредитним рахунком № 444111XXXXXX4014 з призначенням платежу: кошти згідно договору №103674211. Відсутність у матеріалах справи виписок з особових рахунків не свідчить про відсутність у Відповідача заборгованості, оскільки згідно з п. 2.1 кредитного договору кошти надаються позичальнику шляхом переказу на Картковий рахунок. ТОВ «МІЛОАН» не створює окремий рахунок для позичальника, а надає кошти на уже існуючий, а, отже, не може мати доступу до таких рахунків для того, аби отримати інформацію щодо вчинених фінансових операцій. Також, відповідачу до укладення кредитного договору було надано можливість ознайомитися із Паспортом споживчого кредиту, де були відображені всі умови договору, зокрема щодо орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі); реальної річної процентної ставки відсотків річних. Кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання кредиту. Споживач перед укладенням договору має можливість самостійно ознайомитися з Правилами кредитування для прийняття усвідомленого рішення, відповідальність стосовно ознайомлення з цими правилами лежить виключно на стороні, яка укладає кредитний договір. Відповідно до п.4.4. Правил Товариство не отримує повні реквізити Банківської картки, які необхідні для здійснення операцій по карті через Інтернет. Для платіжних операцій по картах Товариством використовуються відповідні сертифіковані платіжними системами сервіси. Захист реквізитів карт у базах даних таких сервісів відповідає міжнародному стандарту PCI DSS. Відтак доводи відповідача, щодо відсутності виписок з банківського рахунку чи первинних документів бухгалтерського обліку, неприйнятності форми запису платіжної картки, а саме №444111XXXXXX4014 та недоведеності факту перерахування грошових коштів спростовуються вищевказаними доказами та матеріалами справи. До матеріалів справи представником позивача долучено відомості про щоденні нарахування та погашення. У матеріалах справи наявні усі необхідні відомості для того, аби ідентифікувати його як такий, що підтверджує суму боргу саме по цьому договорі. Судова практика свідчить про те, що розрахунок заборгованості може бути належним доказом існування боргу у взаємозв`язку з іншими доказами. Розрахунок заборгованості це письмовий документ, який підтверджує суму боргу, а також рух коштів по рахунку. Розрахунок заборгованості містить усі необхідні відомості для того, аби ідентифікувати його як такий, що підтверджує суму боргу саме по цьому кредитному договорі, адже містить відомості про позичальника та номер і дату кредитного договору. Судова практика свідчить про те, що розрахунок заборгованості може бути належним доказом існування боргу лише у взаємозв`язку з іншими доказами, зокрема, позивачем було надано такий доказ, а саме Платіжне доручення за кредитним договором №103674211 від 28.12.2020 року. Відповідно до Відомостей про щоденні нарахування та погашення за Кредитним Договором № 103674211: датою надання кредиту є 28.12.2020р. (12000 грн.) Від 29.12.2020р. до 12.01.2021р. включно (15 днів) нараховувалися проценти згідно п.1.5.2 договору. 12.01.2021, 15.01.2025, 18.01.2021, 21.01.2021, 24.01.2021,27.01.2021 відбулася пролонгація за заявою позичальника строком на 3 дні. З 31.01.2021р. здійснювалося нарахування процентів згідно п.п. 1.6 договору, що передбачає, якщо після настання дати встановленої п.1.4 Договору позичальник продовжуватиме користуватись кредитом, проценти за стандартною (базовою) ставкою будуть нараховуватись протягом 60 днів, після чого нарахування процентів може бути зупинене або припинено Товариством в односторонньому порядку. Відтак, з 31.01.2021р. до 31.03.2021р. відбулася автопролонгація за Кредитним Договором № 103674211 строком на 60 днів. Більше того, згідно Відомості про щоденні нарахування та погашення, що знаходиться у матеріалах справи, було здійснено часткове добровільне виконання умов кредитного договору. Так, 12.01.2021 року відповідачем було здійснено часткове погашення заборгованості за тілом кредиту 360 грн, за комісією за пролонгацію 360 грн, та за відсотками 360 грн; 15.01.2021 року відповідачем було здійснено часткове погашення заборгованості за тілом кредиту 349 грн, за комісією за пролонгацію 349 грн, та за відсотками 393 грн; 18.01.2021 року відповідачем було здійснено часткове погашення заборгованості за тілом кредиту 338 грн, за комісією за пролонгацію 338 грн та за відсотками 422 грн; 21.01.2021 року відповідачем було здійснено часткове погашення заборгованості за тілом кредиту 328 грн, за комісією за пролонгацію 328 грн та за відсотками 445 грн; 24.01.2021 року відповідачем було здійснено часткове погашення заборгованості за тілом кредиту 318 грн, за комісією за пролонгацію 318 грн та за відсотками 465 грн; 27.01.2021 року відповідачем було здійснено часткове погашення заборгованості за тілом кредиту 309 грн, за комісією за пролонгацію 309 грн та за відсотками 480 грн. Аналізуючи вищевикладене, [PERSON] сплачувала кошти за кредитним договором, а отже мала намір виконати взяте на себе грошове зобов`язання згідно кредитного договору №103674211 від 28.12.2020 року. У постанові Верховного Суду по справі №916/2403/18 від 10.09.2019 року встановлено, що до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку можуть належати: - визнання пред`явленої претензії; - зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; - письмове прохання відстрочити сплату боргу; - підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звіряння взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; - письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; - часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Аналогічний правовий висновок викладено постанові Верховного Суду від 09.11.2018 у справі №911/3685/17. Щодо відсутності повідомлення про відступлення права вимоги. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 278/1679/13-ц, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Щодо стягнення судових витрат з позивача, то витрати, понесені відповідачем на професійну правничу допомогу, є незрозумілими, а також недоведеними та необґрунтованими. Крім того, просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача. Також представниками сторін до розгляду справи по суті вимог подав заяви про розгляд справи без їх участі та участі сторін. Представник позивача зазначив, що позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити, а представник відповідача, - що проти задоволення позовних вимог заперечують, посилаючись на те, що позивачем не було доведено факту перерахування грошових коштів за кредитним договором на картковий рахунок відповідача. У відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, судом встановлено наступне. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом установлено, що 27.12.2020 року відповідачем було заповнено анкету-заяву на кредит №103674211 та 28.12.2020 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №103674211, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачу грошові кошти, а відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у термін встановлений договором та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Так, згідно умов Договору сума кредиту становить 12 000,00грн (п.1.2), кредит надано на строк 15днів з 28.12.2020 року (п.1.3), термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 12.01.2021 (п.1.4). Відповідно до п.1.5 Договору загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат, які повинен сплатити позичальник за цим Договором складає 3 600,00грн в грошовому виразі та 730,00 відсотків річних у процентному значенні і включає в себе складові, визначені у п.п.1.5.-1.5.2. Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 15 600,00грн. Відповідно до п.1.5.1 Договору комісія за надання кредиту становить 0,00грн. Згідно умов п.1.5.2. Договору проценти за користування кредитом 3 600,00грн, які нараховуються за ставкою 2,0% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Особливості нарахування процентів визначені п.2.2.3. договору. Пунктом 2.2.3 договору встановлено, що проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку користування кредитом позичальником, включаючи строк, що настає за терміном (датою) повернення кредиту, визначеним п.1.4., якщо позичальник всупереч умовам цього договору продовжує користуватись кредитом, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п. 1.5.2 процентна ставка запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку встановлену п.1.6 Договору. Якщо визначена п. 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то у випадку невиконання позичальником умов цього договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати всіх платежів, проценти з дня наступного за днем визначеним п.1.4. продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п.1.6. Договору. Стандартна (базова) процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань Позичальника зі сплати процентів в період правомірного користування кредитом є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний період під час прострочення, це означає, що в період правомірного користування кредитом позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною (базовою) ставкою встановленою п.1.6 та процентною ставкою визначеною п. 1.5.2 Договору. Якщо після настання дати встановленої п.1.4. договору позичальник продовжує користуватись кредитом, проценти за стандартною (базовою) ставкою будуть нараховуватись протягом 60 днів, після чого нарахування процентів може бути зупинено або припинено Товариством в односторонньому порядку. При цьому сторони погодили, що після зупинення Товариством в односторонньому порядку нарахування процентів Товариство вправі в будь-який момент без погодження позичальником відносити нарахування процентів до моменту повного виконання позичальником зобов`язань за договором або до моменту припинення нарахування процентів за рішенням Товариства. Згідно п.2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом перерахування на картковий рахунок. Відповідно до п. 7.1. Договору цей Договір, що складається з Правил та індивідуальної частини, набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно Правил відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п.2.1 цього Договору. Відповідно до п. 6.3. Приймаючи пропозицію Товариства про укладання цього кредитного Договору Позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами та Графіком розрахунків). Договір про споживчий кредит відповідачем було підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором R20068, про надання якого свідчить довідка про ідентифікацію. Отримання відповідачем коштів, які перераховано на картковий рахунок № [NUMBER] , підтверджується копією платіжного доручення №24793251 від 28.12.2020 року. Крім того, згідно інформації, наданої на виконання ухвали суду АТ «Універсалбанк», на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) банком емітовано картку № [NUMBER] . Платіж від 28.12.2020 року в сумі 12 000,00 грн був зарахований на вказаний картковий рахунок, однак оскільки його проведено не по реквізитам, а через платіжну систему, у банку відсутня інформація, щодо призначення платежу. Вказане повністю спростовує твердження представника відповідача щодо неприйнятності форми запису платіжної картки, а саме №444111XXXXXX4014 та недоведеності перерахування кредитних коштів 28.12.2020 року, саме відповідачу. ТОВ «МІЛОАН» свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, а сааме, надало відповідачу грошові кошти у обсязі та у строк, визначеними умовами кредитного договору. Відповідач, у свою чергу, не виконав умов кредитного договору. Згідно з відомостями про щоденні нарахування та погашення, наданою ТОВ «МІЛОАН», нарахування процентів здійснювалось відповідно до умов, визначених у п.1.5.2, п.1.6 договору, з урахуванням пролонгації та часткової сплати відповідачем тіла кредиту, відсотків та комісії за пролонгацію. 13.05.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено договір відступлення прав вимоги № 71-МЛ/Т, у відповідності до умов права вимоги переходять до нового кредитора з моменту підписання сторонами цього договору, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості.(п.6.2.3.). Згідно п.7.1 Договору відступлення права вимоги, в якості компенсації за придбання (відступлення) прав вимоги новий кредитор сплачує кредиторові плату в розмірі, що станом на дату підписання сторонами цього договору складає 2 244 094,27грн. Відповідно до копії платіжної інструкції №33073 від 10.06.2021року, ТОВ «ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ» сплатило на користь ТОВ «МІЛОАН» вказану суму коштів. Згідно витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №71-МЛ/Т від 13.05.2021 року, ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №103674211 від 28.12.2020 року в сумі 44 915,84 грн, з яких 9 998,00 грн - залишок по тілу кредиту; 34 917,84грн - залишок по відсотках. 07.07.2025 року ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» на адресу [PERSON] було направлено досудову вимогу про погашення заборгованості в сумі 44 915,84 грн, в якій також останню повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором від ТОВ «МІЛОАН» до ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ». Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із ст. 628, 629 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Згідно з ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (ч. 3). Згідно з ч. 1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Закон України від 03.09.2015 р. № 675-VIII «Про електронну комерцію» (далі - Закон), визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У ст. 3 цього Закону зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст.11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами ч. 8 ст. 11 Закону, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону, моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто, належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. Відповідно до змісту ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦПК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Наслідками неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов`язання первинному кредитору належним. Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про відступлення права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. З огляду на викладене, саме по собі неповідомлення позичальника про відступлення права вимоги, на що посилається представник відповідача, не припиняє зобов`язань сторін за кредитним договором і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора. Отже, враховуючи положення вказаних норм, ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем відповідно до умов кредитного договору, що був укладений між первісним кредитором ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] . Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язалася повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у термін встановлений договором та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Незважаючи на це, відповідач не виконала свого обов`язку та не повернула наданий кредит в строки, передбачені кредитним договором, хоча частково сплачувала суму боргу. Суд погоджується з розрахунком позивача, та доходить висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 9 998,00 грн та заборгованості за відсотками в сумі 34 917,84 грн. Відповідач та його представник на спростування обставин викладених у позовній заяві, та на підтвердження/доведення перед судом своєї позиції жодного доказу не надали. Контррозрахунок заборгованості також суду не надали. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в сумі 2 422,40 грн. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених ними витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 гривень, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу до позовної заяви додано: договір про надання правничої допомоги №0107 від 01.01.2025, укладений між ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» та Адвокатським об`єднанням «Апологет»»; акт №549 надання послуг від 06.07.2025 року, згідно якого сума наданих послуг відповідно до Договору складає 8 000,00 грн; детальний опис наданих послуг до Акту №549 за договором про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 року; ордер на надання правничої допомоги серія ВС №1381377. При цьому суд враховує правовий висновок Об`єднаної палати Верховного Суду висловлений у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 про те, що витрати на надану правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», заява №19336/04). Враховуючи, що справа про стягнення заборгованості за кредитним договором не є складною та не потребує значного часу і об`єму робіт щодо підготовки матеріалів для подання до суду відповідної позовної заяви, є малозначною та розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, представник позивача жодного разу в судове засідання не з`явився. З урахуванням переліку наданих послуг адвокатом, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає, що підлягають до відшкодування відповідачем на користь позивача понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн. Оскільки позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі підстави для розподілу/стягненню понесені відповідачем судові витрати, відсутні.

Outcome: approved