Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що з 02.03.2018 року сторони перебувають у шлюбі. Від шлюбу мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачем. Позивач на даний час доглядає за малолітньою дитиною, у зв`язку з чим позбавлена можливості працювати та забезпечувати себе матеріально. Відповідач працездатний, отримує заробітну плату, є військовослужбовцем та має можливість надавати матеріальну допомогу позивачу, проте, добровільно матеріальної допомоги не надає і тому позивач вимушена звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, до досягнення малолітньою [PERSON] трирічного віку, тобто до [INFO] . Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 21.08.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до поданої заяви представника позивача про сить справу розглядати без їх участі, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач та його представник також у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до поданої заяви з позовними вимогами відповідач згоден частково, не заперечив проти стягнення аліментів, проте в розмірі 1/10 частини від заробітку, оскільки відповідач дійсно був військовослужбовцем, проте на зараз звільнився і отримує лише пенсію в розмірі 13822,00 грн., є інвалідом ІІ групи. Значну частину коштів витрачає на лікування та у випадку, якщо судом буде з нього стягнено аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини, відповідач фактично буде виплачувати половину своєї пенсії, оскільки на даний час він сплачує аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини. Просить стягнути з нього аліменти на утримання дружини в розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку. Представник позивача надав додаткові пояснення, відповідно до яких зазначив, що наполягає на стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини в розмірі 1/6 частини, зазначив, що відповідач неофіційно займається підприємницькою діяльністю, має у власності будинок у с.Вознесенське Черкаської області, будинок у АРК с.Березівка, земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства у Кіровоградській області Кропивницькому районі с.Аджамське. також, у власності відповідача є є транспортні засоби: автомобіль BMW X5, ЗАЗ 110207, Daewoo nubira, Volkswagen jetta. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач з 02.03.2018 року перебувають у шлюбі, актовий запис №21 зареєстрований Селидівським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Від шлюбу сторони мають спільну дитину дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 10.02.2024 року. Судовим наказом Олександрійського міськрайонного суду від 21.07.2025 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини доньки [PERSON] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи стягнення з 26.06.2025 року і до повноліття дитини [INFO] . Згідно зі ст. 5 Протоколу N 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом N475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.97 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст.3СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Згідно з ч. ч. 8-10 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін, як це передбачено ч. 4 ст. 15 СК України. Крім того, згідно з ч. 5 ст. 49 СК України, дружині-матері мають бути створені у сім`ї умови для поєднання материнства із здійсненням нею інших прав та обов`язків. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Відповідно до ч. 2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з положеннями ч. 4 ст.84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до Постанови КЦС ВС від 27.05.2020 в справі № 712/4702/19 (61-929 св20), право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Щодо факту можливості відповідачем надавати матеріальну допомогу позивачу суд зазначає наступне. З матеріалів справи вбачається, що також підтверджується наданими доказами, що відповідно до наказу командира в/ч [NUMBER] від 10.07.2025 року [PERSON] звільнено у відставку за станом здоров`я (а.с.24 на звороті). Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна віл13.09.2025 року №443433550 за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на праві власності зареєстровано: будинок [ADDRESS] ; будинок [ADDRESS] ; земельна ділянка з кадастровим номером 3522580300:02:000:1613 для ведення особистого селянського господарства на території Аджамської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області. Зазначена земельна ділянка перебуває в оренді у ФГ [PERSON] . Також, згідно відомостей щодо отриманих доходів [PERSON] , наданих на запит суду Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області від 05.02.2026 року відповідач на протязі 2024-2025 року отримував доходи заробітна плата в/ч [NUMBER] , орендна плата за користування земельною ділянкою від ФГ [PERSON] та додаткові блага від АТ «Універсал Банк». Інших видів доходу не надходило. Суд не враховує надані представником позивача скріншоти сторінок соціальних мереж з рекламою послуг з доставки товарів, таксі та простору для вечірок, оскільки лише посилання у зазначених рекламах на номер телефону, який, зі слів представника позивача, належить відповідачу, не може бути розцінено як належний та допустимий доказ, оскільки скріншоти визнаються електронними доказами, якщо вони містять дані про автора, час створення, адресу інтернет-сторінки, і їх достовірність не викликає сумнівів (наприклад, підтверджена оригіналами або іншими даними). Позиція Верховного Суду (Постанова від 13.10.2021 у справі № 923/1379/20) вимагає, щоб такі роздруківки були належно завірені особами, які беруть участь у справі, і оцінюються судом разом з іншими матеріалами. Відповідач, зі свого боку, обгрунтовуючи свої заперечення щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 1/6 частини зазначив, що є інвалідом ІІ групи та наразі отримує лише пенсію. Так, в матеріалах справи наявна копія довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААГ від 20.04.2023 року, відповідно до якої зазначено, що [PERSON] дійсно є інвалідом ІІ групи (поранення, захист Батьківщини). Також у графі «інвалідність встановлена на строк до 01.04.2024 року» та зазначена дата чергового перегляду 09.03.2024 року, проте, зазначені дати закреслені та зроблено запис «Безстроково» (а.с.38). Проте суд не може врахувати зазначену довідку огляді МСЕК, оскільки остання містить виправлення, які є недопустимими, не зазначено ким саме зроблені відповідні виправлення. Також, відповідачем на підтвердження факту наявності інвалідності ІІ групи надано суду копію посвідчення серії [NUMBER] , проте копія посвідчення виконана неналежно та не можливо встановити, на який час видане зазначене посвідчення. Таким чином, суд вважає, що відповідачем не надано достатніх та належних доказів на підтвердження факту неможливості надання матеріальної допомоги позивачці. Пунктом 3 частини 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. У відповідності до ч. 1 та 2 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності та до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст. 84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Твердження про те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу позивачці, відповідач не спростував. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання дружини керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. З урахуванням встановлених обставин у цій справі, виходячи норм права, які регулюють спірні правовідносини,

Outcome: approved