Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (надалі - ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС») звернулося до Ірпінського міського суду Київської області суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 51362,64 грн та судових витрат. У обґрунтування позову зазначено, що 18.04.2018 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № Z75.00612.003865744, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 24000,00 грн на умовах строковості, платності та зворотності. АТ «Ідея Банк» свої зобов`язання за договором виконало, разом з тим, відповідач у порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконала, у результаті чого утворилася заборгованість у розмірі 51362,64 грн, яка складається з: 17962,07 грн - заборгованість за кредитом; 5657,75 грн - заборгованість за процентами; 27742,82 грн - заборгованість за плату за обслуговування кредитною заборгованістю. 25.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу № 01.02-31/23, за умовами якого ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» отримало право грошової вимоги до боржниківАТ «Ідея Банк», в тому числі і до відповідача [PERSON] за кредитним договором № Z75.00612.003865744 від 18.04.2018. В подальшому між ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено договір факторингу № 01.02-38/23 від 26.07.2023, за умовами якого ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» отримало право грошової вимоги до боржниківТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», в тому числі і до відповідача [PERSON] за кредитним договором № Z75.00612.003865744 від 18.04.2018. Посилаючись на право правонаступника вимагати стягнення заборгованості ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за за кредитним договором № Z75.00612.003865744 від 18.04.2018, укладеним між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] . Ухвалою Ірпінського районного суду Київської області від 06.10.2025 справу передано за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 10.11.2025 справу прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження по справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Відзив на позовну заяву не надала. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 18.04.2018 між АТ «Ідея Банк» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено кредитний договір № Z75.00612.003865744, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 24000,00 грн строком на 60 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом та платою за обслуговування кредитної заборгованості згідно умов договору. АТ «Ідея Банк» виконало взяті на себе договірні зобов`язання у повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного кредитного договору, що підтверджується випискою по рахунку. Судом було встановлено, що відповідач неналежним чином виконувала свої зобов`язання за кредитним договором № Z75.00612.003865744 від 18.04.2018, внаслідок чого виникла заборгованість у загальному розмірі 51362,64 грн, яка складається з: 17962,07 грн - заборгованість за основним боргом; 5657,75 грн - заборгованість за процентами; 27742,82 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями. 25.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу № 01.02-31/23, за умовами якого ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» отримало право грошової вимоги до боржниківАТ «Ідея Банк», в тому числі і до відповідача [PERSON] за кредитним договором № Z75.00612.003865744 від 18.04.2018, що підтверджується копією вказаного договору; копією реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-31/23 від 25.07.2023. 26.07.2023 між ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено договір факторингу № 01.02-38/23, за умовами якого ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» отримало право грошової вимоги до боржниківТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», в тому числі і до відповідача [PERSON] за кредитним договором № Z75.00612.003865744 від 18.04.2018, що підтверджується: копією вказаного договору; копією витягу з реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 01.02-38/23 від 27.06.2023. Вказаний розрахунок відповідачем не спростований, доказів повного виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором не надано. Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як вбачається з матеріалів справи ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором відповідно до договорів факторингу, укладеними з первісними кредиторами. Вказані договори факторингу у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювалися та не визнавалися недійсними. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У зв`язку з тим, що відповідачем не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що нею належним чином виконувалися умови договору, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за вказаним кредитними договорами є обґрунтованими. Проаналізувавши позовні вимоги, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд убачає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 51362,64 грн. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 2422,40 грн. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На думку суду, розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10000,00 грн є завищеним, не співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони. Слід також зазначити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved