Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

13 серпня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання дитини, у якій позивачка просить визначити місце проживання малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] разом із матір`ю - [PERSON] . За результатами автоматизованого розподілу справи між суддями, справа передана на розгляд судді Косіциній В.В. Ухвалою суду від 15 серпня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Встановлено, що розгляд справи здійснюватиметься в порядку загального позовного провадження. Надано відповідачеві 15-ти денний строк для подання відзиву. Підготовче засідання по справі призначено на 17 вересня 2025 року. 29 серпня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради надійшли пояснення. 16 вересня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника позивача - адвоката Чекмарьової Лариси Юріївни надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. У підготовче засідання, призначене на 17 вересня 2025 року учасники справи - не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання задоволено клопотання представника позивача, розгляд справи відкладено на 16 жовтня 2025 року. Підготовче засідання, призначене на 16 жовтня 2025 року не відбулося у зв`язку із перебуванням головуючої - судді Косіциної В.В. на лікарняному. Наступне підготовче засідання призначено на 11 листопада 2025 року. 11 листопада 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника позивача - адвоката Чекмарьової Лариси Юріївни надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. У підготовче засідання, призначене на 11 листопада 2025 року учасники справи - не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання задоволено клопотання представника позивача, розгляд справи відкладено на 09 грудня 2025 року. 24 листопада 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника позивача - адвоката Чекмарьової Лариси Юріївни надійшло клопотання про долучення доказів, у якому заявник просив долучити до матеріалів справи копію довідки про доходи, індивідуальні відомості про застраховану особу, відповідь КНП «ООМЦПЗ» ООР, характеристику та відповідь Приморського ВДРАЦС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса). 24 листопада 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника позивача - адвоката Чекмарьової Лариси Юріївни надійшло клопотання, у якому заявник просив закрити підготовче провадження у справі та призначити справу до судового розгляду. 02 грудня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від Органу опіки та піклування ПРА ОМР надійшов висновок органу опіки та піклування ПРА ОМР. 04 грудня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника позивача - адвоката Чекмарьової Лариси Юріївни надійшло клопотання про долучення доказів, у якому заявник просив долучити до матеріалів справи копі відповіді Управління соціального захисту населення в Пересипському районі міста Одеси. 09 грудня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від Органу опіки та піклування ПРА ОМР надійшов висновок органу опіки та піклування ПРА ОМР. У підготовче засідання, призначене на 09 грудня 2025 року учасники справи - не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду від 09 грудня 2025 року закрито підготовче провадження у справі. Справу призначено до судового розгляду на 10 лютого 2026 року. Повістка відповідачеві на 10 лютого 2026 року направлялася за зареєстрованим місцем проживання відповідача листом із рекомендованим повідомленням про вручення, який повернувся до суду із відміткою: адресат відсутній за вказаною адресою. 13 січня 2026 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника позивача - адвоката Чекмарьової Лариси Юріївни надійшла заява про розгляд справи без участі, у якій заявниця просила здійснити розгляд справи за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення - не заперечувала. У судове засідання, призначене на 10 лютого 2026 року учасники справи - не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Будь яких інших заяв або клопотань від учасників справи - не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Враховуючи те, що учасники справи у судове засідання - не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце судового розгляду, а неявка учасників справи у судове засідання не перешкоджає розгляду справи, ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання прийнято рішення здійснити заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Суд дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 08.04.2024 року у справі №523/2621/24, яким шлюб між ними - розірвано. В період шлюбу у подружжя народилося двоє дітей, а саме: - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] ; - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно із частиною першою, другою статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до частин другої, четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Право дитини на місце проживання розкрите через право батьків на визначення місця проживання дитини (стаття 160 СК України). Відповідно до частин першої, другої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки стосовно дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Діти [PERSON] та [PERSON] зареєстровані разом із матір`ю, що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади від 16.07.2025 року №2025/009622557 та від 16.07.2025 року №2025/009622556 відповідно. У декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу від 25.11.2024 року №0001-42А1-КА10 в якості законного представника [PERSON] , [INFO] вказана [PERSON] . У декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу від 25.11.2024 року №0001-3Т11-КА10 в якості законного представника [PERSON] , [INFO] вказана [PERSON] . Згідно довідки ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» від 03.07.2025 року №258-ОК, [PERSON] працює на посаді продавця-консультанта з 04 березня 2025 року. До позовної заяви долучено копію характеристики від 19.07.2025 року, зі змісту якого вбачається, що [PERSON] працює на посаді продавця-консультанта у ТОВ «АТБ-МАРКЕТ». За період роботи зарекомендувала себе як відповідальний та комунікабельний працівник, за характером врівноважена, в колективі її поважають. Завжди дотримується етики поведінки згідно з корпоративними та загальноприйнятими стандартами. Їй притаманна висока працездатність, безконфліктність, має тільки позитивні відгуки серед оточуючих. Претензій та зауважень до роботи [PERSON] не було. [PERSON] до дисциплінарної відповідальності не притягувалася, що характеризує її як відповідальну особу. Серед особистих якостей [PERSON] виділено її свідому активність, уміння встановлювати взаємовідносини з колегами, витриманість і тактовність, цілеспрямованість, самокритичність в оцінювані своїх дій і вчинків, уміння вислуховувати поради, сприймати критику та вміння робити висновки. У відповіді КНП «ООМЦПЗ» ООР від 29.07.2025 року №4941 вказано, що [PERSON] під наглядом лікаря психіатра - не перебуває, за даними архіву - не значиться. Відповідно до листа КНП «ООМЦПЗ» ООР від 26.09.2025 року №5720, [PERSON] згідно з даними архіву, реєстратури та картотек на наркологічному обліку - не знаходиться. Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» №ФОВА-004260201, відомості про притягнення до кримінальної відповідальності, наявність незнятої чи непогашеної судимості, а також відомості про розшук [PERSON] - відсутні. [PERSON] має самостійний дохід, шо підтверджується копією довідки про доходи від 10.10.2025 року №4015/С/ВНЗП, що видана ТОВ «АТБ-МАРКЕТ». Наявність у [PERSON] самостійного доходу підтверджується відповіддю з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи від 10.02.2026 року №2324852. За загальним правилом, передбаченим статтею 19 СК України та статтею 56 ЦПК України, у спорах між батьками про визначення місця проживання малолітньої дитини участь органу опіки і піклування є обов`язковою. Спеціалісти відповідного органу мають надати суду письмовий фаховий висновок щодо розв`язання спору. Повноваження органів опіки та піклування надавати висновки, їх вид і форма деталізуються у Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 (далі - Порядок). Зокрема, в ньому зазначено, що під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання (перебування) дитини служба у справах дітей повинна керуватися найкращими інтересами дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини. Працівник служби у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини проводить бесіду з батьками та відвідує дитину за місцем проживання, про що складає акт обстеження умов проживання за формою згідно з додатком 9, а також звертається до соціального закладу та/або фахівця із соціальної роботи для забезпечення проведення оцінки потреб сім`ї з метою встановлення спроможності матері, батька виконувати обов`язки з виховання дитини та догляду за нею. Під час розгляду питання про визначення місця проживання дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров`я дитини, факти вчинення домашнього насильства стосовно дитини або за її присутності та інші вагомі обставини. Згідно із пунктом 74 зазначеного Порядку під час розгляду судом спорів між батьками щодо виховання дитини районна, районна у мм. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади подає суду письмовий висновок про способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їх спілкування, складений на підставі відомостей, одержаних службою у справах дітей в результаті проведення бесіди з батьками, дитиною, родичами, які беруть участь у її вихованні, обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються зазначеної справи. У частинах четвертій - шостій статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Тлумачення змісту зазначених приписів Сімейного кодексу України дозволяє зробити висновок, що вони не допускають виключень щодо неотримання письмового висновку органу опіки та піклування при розгляді справ, де участь органу опіки та піклування є обов`язковою, з огляду на неможливість надати такий висновок. Наведені вище положення статті 19 СК та Порядку знайшли своє відображення у процесуальному законодавстві, з якого слідує, що такі органи займають самостійне процесуальне становище, беручи участь у судовій справі. На виконання своїх повноважень, Орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації ОМР складено висновок про визначення місця проживання малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] з одним із батьків. Складаючи висновок, Орган опіки та піклування ПРА ОМР зазначив наступне: «Відповідно до довідки наданої Одеським ліцеєм №22 Одеської міської ради, малолітня [PERSON] , [INFO] , навчається в 4-А класі зазначеного закладу. Відповідно до характеристики малолітня [PERSON] , [INFO] , навчається в Одеському ліцеї №22 Одеської міської ради з другого семестру 3-го класу. Зарекомендувала себе як не дуже старанна, але дисциплінована, уважна учениця. Має проблеми з зором. Правила поведінки свідомо виконує. Мама приділяє належну увагу вихованню доньки, впливає на життя, розвиток характеру дитини, на її вподобання, смаки. Поки не влаштувалася на роботу, приводила доньку в ліцей, забирала після уроків, допомагала у виконанні домашніх завдань. Матір завжди цікавиться успіхами [PERSON] . Відповідно до довідки наданої Одеським ліцеєм № 22 Одеської міської ради, малолітня [PERSON] навчається в 3-А класі зазначеного закладу. Відповідно до психолого-педагогічної характеристики, малолітня [PERSON] навчається в Одеському ліцеї № 22 Одеської міської ради з 1 вересня 2024 року. Зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована учениця. Вміє знаходити взаєморозуміння з оточуючими. Мати виховує дитину в дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім`ї. Піклується про здоров`я своєї дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважає дитину. Зважає на поради вчителя, цікавиться здобутками дитини, готує її до самостійного життя. Спеціалістами Служби з метою обстеження житлово-побутових умов проживання 04.11.2025 здійснено виїзд за місцем проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . З`ясовано, що [PERSON] проживає в трикімнатній квартирі разом з дітьми, своєю матір`ю - [PERSON] , рідною сестрою - [PERSON] та її донькою - [PERSON] . У дітей є окремі спальні місця, місця для навчання, канцелярське приладдя, одяг відповідно сезону, необхідні засоби гігієни. [PERSON] в поясненнях від 04.11.2025 повідомила, що батько дітей - [PERSON] знаходиться за кордоном. З дітьми майже не спілкується, фінансово частково допомагає. Малолітня [PERSON] , [INFO] , розповіла, що з батьком спілкувалася давно, зв`язку на даний час немає. Раніше в них були доброзичливі стосунки. Відновити спілкування з батьком у дитини не має бажання. З матір`ю, сестрами, бабусею у них теплі, доброзичливі відносини. Малолітня [PERSON] , [INFO] , розповіла, що з батьком спілкується часто, стосунки у них доброзичливі. Батько знаходиться за кордоном, телефонує. 3 матір`ю у дитини гарні стосунки, разом проводять час. Проживати хоче з матір`ю, сестрами, бабусею, а з батьком підтримувати зв`язок. Раніше, коли вони проживала всі разом, батько їх не ображав. Службою, за допомогою інтернет-сервісу WhatsApp, [PERSON] направлено лист про розгляд питання щодо визначення місця проживання малолітніх дітей з метою з`ясування його думки. Станом на 10.11.2025 відповіді до Служби не надходило». На підставі зазначеного вище, Орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради вважав доцільним визначити місце проживання малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] разом із матір`ю - [PERSON] . Згідно з частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. При визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. При оцінці та визначенні найкращих інтересів дитини підлягають врахуванню такі базові елементи: (а) погляди дитини; (б) індивідуальність дитини; (в) збереження сімейного оточення і підтримання відносин; (г) піклування; захист і безпека дитини; (ґ) вразливе положення; (д) право дитини на здоров`я; (е) право дитини на освіту (постанова Верховного Суду від 04 серпня 2021 року у справі № 654/4307/19). Також підлягають врахуванню: (1) спроможність кожного з батьків піклуватися про дитину особисто; (2) стосунки між дитиною і батьками в минулому; (3) бажання батьків бути опікунами; (4) збереження стабільності в оточенні дитини, йдеться про місце проживання (дім), школу, друзів; (5) бажання дитини. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Відповідно до частини третьої статті 9 Конвенції визначено право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За змістом статей 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Рівність прав батьків стосовно дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й першочергово повинні бути визначені й враховані інтереси дитини з урахуванням об`єктивних обставин спору. При визначенні місця проживання дитини судам потрібно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, під час розгляду справ щодо визначення місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах (постанова Верховного Суду від 14 вересня 2022 року у справі № 466/1017/20). Тому, враховуючи зазначене, суд вважає, що визначення місця проживання малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] разом із матір`ю - [PERSON] відповідатиме найкращим інтересам дітей та доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі. На підставі зазначеного,

Outcome: approved