Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Позивач в особі представника звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» заборгованість за кредитним договором №71486361 від 25.04.2025 у розмірі 12960 грн 00 коп. та понесені судові витрати, які складаються із суми судового збору в розмірі 2422 грн 40 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4500 грн. Позов обґрунтований тим, що 25.04.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено кредитний договір №71486361, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надав позичальнику грошові кошти в сумі 4000 грн строком на 30 днів зі фіксованою щоденною ставкою процентів у розмірі 0,3%. Кредитний договір укладено з відповідачем у електронній формі шляхом його підписання одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», який має силу договору, укладеного в письмовій формі та підписаний сторонами. Кредитодавець на виконання умов договору №71486361 від 25.04.2025, зокрема, передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 4000 грн. Позивач зазначає, що відповідач взяті на себе зобов`язання за умовами договору порушив, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, що складає 12960 грн 00 коп., з яких: 4000 грн 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу; 360 грн 00 коп. сума заборгованості за процентами; 600 грн 00 коп. сума заборгованості за комісією; 8000 грн 00 коп. сума заборгованості за пенею/неустойкою. В подальшому, позикодавцем відступлено право вимоги за вказаним вище договором позики позивачу, у зв`язку з чим останній звертається до суду. Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути із [PERSON] вказану суму боргу, а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2422 грн 40 коп. та витрати, понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 грн 00 коп. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 листопада 2025 року постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач у встановлений судом строк відзиву до суду не подав, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк від відповідача не надходило. Представник позивача проти ухвалення заочного рішення в справі не заперечував. Суд з врахуванням вимог ст. 280-281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, яких достатньо для вирішення позову по суті. Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини щодо виконання зобов`язань за кредитним договором. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані суду докази як в їх сукупності та взаємозв`язку, так і кожен окремо на предмет достатності, належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. 25.04.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір про надання коштів у кредит №71486361, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надав позичальнику грошові кошти в сумі 4000 грн 00 коп. строком на 30 днів (з 25.04.2025 по 24.05.2026) із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,3 процентів, комісія за надання кредиту складає 15 відсотків від суми наданого кредиту, що складає 600 грн 00 коп. Договір підписано електронним підписом відповідача, відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора 82035, що підтверджується довідкою про ідентифікацію від 25.04.2025 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало умови договору та додаткової угоди та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 4000 грн 00 коп. шляхом перерахування на його банківську картку, що підтверджується платіжною інструкцією №d92c9550-af57-457b-9024-d6d9b565f823. Після цього 16.09.2025було укладено договір №16/10/25, відповідно до якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило на користь ТОВ «Деал Фінанс Груп»право вимоги за договором позики №71486361 від 25.04.2025. На виконання ухвали суду про витребування доказів 23.12.2025 АТ "Універсал банк" надало відповідь, в якій зазначено, що на ім`я [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) банком було емітовано банківську картку № [NUMBER] . Крім того, банком була надана інформація про рух коштів (виписка) за картковим рахунком, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] , за період з 25.04.2025 року до 28.04.2025 року, де зазначено про надходження коштів в сумі 4000 грн 00 коп. 25.04.2025. Позивач вказує, що відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконав, в зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 12960 грн 00 коп., яка складається з: 4000 грн 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу; 360 грн 00 коп. сума заборгованості за процентами; 600 грн 00 коп. сума заборгованості за комісією; 8000 грн 00 коп. сума заборгованості за пенею/неустойкою. Неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме кредитним договором №71486361 від 25.04.2025, платіжною інструкцією №d92c9550-af57-457b-9024-d6d9b565f823, розрахунком заборгованості станом на 07.11.2025. Матеріали справи підтверджують, що кредитний договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та її змісту, відтворюваної у документі. На відміну від традиційної письмової форми правочину, воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч. 1 ст. 6 цього ж Закону електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Тільки наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін і цілісність документа. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, зокрема з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису згідно Закону України «Про електронний цифровий підпис». Правовідносини щодо крединого договору врегульовані такими нормами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, а також умови, обов`язкові відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України встановлює, що сторонни вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, принципів розумності та справедливості. Стаття 638 ЦК України встановлює, що договір укладено, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору у належній формі. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторонни укласти договір (оферти) та прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Стаття 509 ЦК України встановлює, що зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати виконання боржником його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Згідно зі ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст. 1048-1052 та ст. 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, встановленому договором. Ст. 1054 ЦК України зазначає, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах договору, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Суд зазначає, що перехід права вимоги за кредитним договором (договір факторингу, договір про відступлення прав вимоги) грунтується на таких нормах закону. Договір факторингу передбачає, що одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти іншій стороні (клієнту) за плату, а клієнт відступає факторові право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зобов`язання фактора можуть включати надання послуг, пов`язаних із грошовою вимогою (ст. 1077 ЦК України). Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі (відступлення права вимоги). Новий кредитор набуває права первісного кредитора на тих самих умовах, що існували на момент переходу прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень. Оскільки всупереч наведеним нормам закону та умовам укладеного договору відповідач не виконав свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором у встановлені ним строки, то позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в сумі 4960 грн 00 коп., з яких: 4000 грн 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу, 360 грн 00 коп. сума заборгованості за процентами, 600 грн 00 коп. сума заборгованості за комісією, підлягають задоволенню. В той же час вимога позовної заяви про стягнення з відповідача 8000 грн 00 коп. заборгованості за пенею\\неустойкою задоволенню не підлягає з огляду на таке. Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №4/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який триває цього часу. У зв`язку із зазначеним, оскільки позичальник (відповідач) звільняється від обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені) у період дії в Україні воєнного стану, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд дійшов такого висновку. Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача судовий збір, сплачений при подачі позову до суду, у розмірі 2422 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 грн 00 коп. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що судом прийнято рішення про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню відшкодування понесених останнім витрат зі сплати судового збору в сумі 927 грн 10 коп. у розмірі пропорційному до розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Суд, аналізуючи надані докази понесених витрат, встановив, що позивач підтвердив наявність витрат на правничу допомогу адвоката документально. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, витрати на правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. При цьому суд враховує: обсяг фактично наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; час, витрачений адвокатом на підготовку та розгляд справи; складність справи та її значення для сторін; розмір гонорару адвоката та співмірність його послуг цим витратам. Верховний Суд у справах №826/1216/16, №810/3806/18, №320/11366/20 наголосив, що суд не зобов`язаний стягувати всю суму витрат на правничу допомогу, якщо вона є завищеною щодо принципів розумності та справедливості. З урахуванням складності справи, що була розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача в розмірі 2500 грн 00 коп.

Outcome: partial