Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

30.01.2026 року заявники звернулися до суду в порядку окремого провадження зі спільною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтували тим, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 вересня 2009 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 613. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Зазначили, що спільне життя між сторонами не склалося у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, виховання дитини тощо. На цьому грунті між сторонами втрачено взаєморозуміння, почуття любові один до одного. На даний момент, спільне господарство сторонами не ведеться, шлюб набув формальних ознак. 19.01.2026 р. між сторонами укладено договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей, посвідчений Роєнко І.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу. Даним договором між сторонами врегульовано участь батька у вихованні та утриманні дитини. Отже, сторонами до звернення до суду із заявою про розірвання шлюбу, врегульовано витання утримання дитини та участі батьків у її вихованні. В зв`язку з вище викладеним просили, розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 25 вересня 2009 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 613. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилася подала до суду заяву, в якій вимоги підтримала та просила заяву задовольнити, після розірвання шлюбу прізвище просила не змінювати. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату був повідомлений належним чино, причину неявки суду не повідомив. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. В силу ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що 25 вересня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів цивільного стану зроблено відповідний актовий запис за № 613, та видано свідоцтво серії [NUMBER] . Також встановлено, що згідно з свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 18 грудня 2010 року виданого Виконавчим комітетом Гостомельської селищної ради міста Ірпеня Київської області., від шлюбу мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 19.01.2026 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Роєнко І.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 50, сторони досягли згоди щодо утримання та місця проживання спільної дитини, а також сплати аліментів на утримання дитини. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Таким чином, в ході судового засідання суд повинен з`ясувати наявність вільного волевиявлення кожного із подружжя як щодо розірвання шлюбу, так і щодо змісту договору. Розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя може мати місце лише при умові якщо, між іншим, буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка. Враховуючи викладене вище, з огляду на спільну заяву подружжя, обставини, викладені в ній, той факт, що шлюбні відносини між заявниками фактично припинилися, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливе і суперечить їх інтересам та дитини, суд дійшов висновку, що шлюб між заявниками існує формально і може бути розірваним.

Outcome: approved