Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

13 січня 2026 року представник заявника адвокат Свередюк Ю.А. звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті. Вимоги заяви обґрунтовує тим, що [PERSON] була власником земельної ділянки площею 3,97 га, що розташована на території Зарічанської сільської ради Володимирського району Волинської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВЛ № 025712. Також, [PERSON] була власником права на земельну частку (пай) у землі, що перебуває в колективній власності селянської спілки «Батьківщина» села Суходоли Володимирського району Волинської області розміром 2,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю) на місцевості, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 13 квітня 2001 року державним нотаріусом Володимирської державної нотаріальної контори Олейник А.П. [INFO] [PERSON] померла. Місцем смерті є Республіка Білорусь, Могильовська область м. Бихов. [PERSON] син [PERSON] , і у відповідності до ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги, інших спадкоємців нема. Для відкриття спадкової справи та звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини необхідно надати свідоцтво про смерть, що підтверджує смерть спадкодавця. Однак, подати свідоцтво про смерть [PERSON] до нотаріуса [PERSON] не може, так як він не має оригіналу свідоцтва про смерть. Оскільки, між Україною та Республікою Білорусь не укладено договору про правову допомогу у цивільних і сімейних справах, та витребувати документи про державну реєстрацію смерті [PERSON] неможливо, тому актовий запис про смерть [PERSON] може бути поновлено за рішенням суду. У зв`язку з цим, просить суд постановити рішення, яким встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , стать жіноча, яка померла [INFO] у віці [INFO] , місце смерті: місто Бихов Могильовська область Республіка Білорусь, документ, що підтверджує факт смерті: свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , видане Відділом РАЦС Биховського райовиконкому Могильовської області. Ухвалою судді Нововолинського міського суду Волинської області від 19 січня 2026 року вказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі. У судове засідання заявник [PERSON] та його представник адвокат Свередюк Ю.А., будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилися. Від представника заявника адвоката Свередюк Ю.А. надійшла заява, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності та відсутності її довірителя. Додатково повідомила, що у свідоцтві про смерть [PERSON] вказано, що причиною смерті є «125.1А» та що відповідно до Міжнародної класифікації хвороб зазначений діагноз розшифровується «Атеросклеротична хвороба серця». У судове засідання представник заінтересованої особи Нововолинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Володимирському районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, будучи повідомленою належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилася, проте подала заяву, в якій просила провести розгляд справи без представника відділу та зазначила, що як заінтересована особа по справі заперечень не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Датою рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК України) 19.02.2026 року. Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні фактичні обставини справи, зміст відповідних правовідносин та застосовує до них такі норми права. Згідно копії паспорта серії [NUMBER] , виданого 14 травня 2003 року Нововолинським МВ УМВС України у Волинській області, заявник [PERSON] народився [INFO] у м. Бихов Могильовської області (а.с. 7). Відповідно до копії свідоцтва про народження заявника [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого 12 лютого 1972 року (а.с. 10), батьками заявника поруч із батьком на російській мові « [PERSON] », національність: українець, зазначена також мама « [PERSON] », національність: українка, дошлюбне прізвище якої « [PERSON] », як то вбачається з копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00055457543 від 19 грудня 2025 року (а.с. 12). [PERSON] народилася [INFO] , про що складено актовий запис № 6 Виконавчим комітетом Новосілківської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, як вбачається з копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00055455287 від 19 грудня 2025 року (а.с. 11). [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 3,97 га, що розташована на території Зарічанської сільської ради Володимирського району Волинської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВЛ № 025712, який видається громадянину України (а.с. 13). Також, [PERSON] є власником права на земельну частку (пай) у землі, що перебуває в колективній власності селянської спілки «Батьківщина» села Суходоли Володимирського району Волинської області розміром 2,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю) на місцевості, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 13 квітня 2001 року державним нотаріусом Володимирської державної нотаріальної контори Олейник А.П. (а.с. 14). [INFO] [PERSON] померла у м. Бихов, Могильовська область, Республіка Білорусь. [PERSON] син [PERSON] і спадкоємець першої черги, інших спадкоємців немає. Для відкриття спадкової справи та звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини необхідно надати свідоцтво про смерть, що підтверджує смерть спадкодавця. Однак, подати свідоцтво про смерть [PERSON] до нотаріуса [PERSON] не може, так як він не має оригіналу свідоцтва про смерть. Оскільки, встановлення факту смерті матері заявника необхідно йому для реалізації своїх спадкових прав, а також враховуючи те, що між Україною та Республікою Білорусь не укладено договору про правову допомогу у цивільних і сімейних справах, та витребувати документи про державну реєстрацію смерті [PERSON] неможливо, [PERSON] вимушений звернутись до суду з заявою про встановлення факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно приписів ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Згідно з п. 15 Розділу ІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, зі змінами, у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться будь-яким органом державної реєстрації актів цивільного стану за зверненням заявника. Відповідно п. 1 Розділу 5 Правил підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; лікарське свідоцтво про пренатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до ч.ч. 4, 7 глави 1 розділу ІІ Правил, у державній реєстрації актів цивільного стану може бути відмовлено, якщо державна реєстрація суперечить вимогам законодавства України; державна реєстрація повинна проводитись в іншому органі державної реєстрації актів цивільного стану; з проханням про державну реєстрацію звернулась недієздатна особа або особа, яка немає необхідних для цього повноважень. Документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Звертаючись до суду з даною заявою, заявник, на підтвердження обставин смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] у місті Бихов, Могильовська область, Республіка Білорусь, надав копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом РАЦС Биховського райовиконкому Могильовської області (а.с. 15). Причина смерті 125.1А. Представник заявника адвокат Свередюк Ю.А. у поданій до суду заяві додатково повідомила, що причина смерті «125.1А» відповідно до Міжнародної класифікації хвороб діагноз розшифровується як «Атеросклеротична хвороба серця». Судом встановлено, що міжнародний класифікатор хвороб розроблений Всесвітньою організацією охорони здоров`я та наразі в Україні застосовується класифікатор МКХ-10, який використовується для кодування діагнозів в Електронній системі охорони здоров`я (ЕСОЗ). Класифікатор хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я, затверджений наказом Мінекономіки від 04.08.2021 № 360 «Про затвердження та скасування національних класифікаторів», як НК 025:2021. Відповідно до таблиці національного класифікатора 025:2021 під кодом 125.1А зазначено «хронічна ішемічна хвороба серця, атеросклеротична хвороба серця». Таким чином, факт смерті [PERSON] зареєстровано іноземним органом реєстрації та причиною її смерті вказано атеросклеротичну хворобу серця. Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Ключове значення, яке має встановлення факту смерті або народження особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог ст. 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Згідно п. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Відповідно ст. 13 Закону України «Про міжнародне приватне право» у редакції від 23.12.2022, документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. На час дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993, статтею 13 передбачено, що документи, які на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за встановленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних Сторін без якого-небудь спеціального посвідчення. Крім того, документи, які на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних Сторін доказовою силою офіційних документів. 23.12.2022 року набрав чинності Закон України від 01.12.2022 № 2783-ІХ «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993». Цим Законом передбачено зупинення у відносинах з російською федерацією та республікою Білорусь дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України 22.01.1993 та Протоколу 1997 року до Конвенції, вчиненого від імені України 28.03.1997 та вихід України з Конвенції від 22.01.1993 та Протоколу від 28.03.1997. Так, дія Конвенції від 22.01.1993 та Протоколу від 28.03.1997 зупинена з 27.12.2022. Таким чином, свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Відділом РАЦС Биховського райовиконкому Могильовської області, не має сили офіційного документу на території України. Разом із тим, встановлення факту смерті матері є необхідним заявнику для можливості реалізації своїх прав, в тому числі, права на спадкування. Таким чином, враховуючи наведене, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved