Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

28.08.2025 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» - адвокат Усенко М.І., через систему «Електронний суд», подав до суду позовну заяву до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 3427736 від 06.03.2021 в сумі 38170,75 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн.. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 06.03.2021 між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір №3427736, згідно з умовами якого відповідач отримав 9100, 00 грн.. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит на потрібну суму, однак відповідач умов кредитного договору не виконав. 02.07.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги №73-МЛ. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором № 3427736 від 02.07.2021, що укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] у розмірі 38 170,75 грн., з яких: 8190,00 грн. - заборгованість за сумою кредиту, 28979,75 грн. - заборгованість за сумою відсотків та 1001,00 грн. - сума заборгованості за комісією. Відтак, відповідач має невиконані зобов`язання з повернення коштів перед ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», які в добровільному порядку не виконує, що зумовило звернення позивачем до суду із вимогою про стягнення заборгованості. За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом, для розгляду цієї справи визначено суддю Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Костюк У.І.. Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою судді справу прийнято до провадження, визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін та призначено судове засідання. Ухвалою судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 11.12.2025 витребувано у АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (Адреса: вул. Грушевського, 1д, м. Київ 01001, Україна, код ЄДРПОУ 14360570) інформацію щодо перерахування 06.03.2021 року первинним кредитором ТОВ «Мілоан» на рахунок [PERSON] коштів в сумі 9100 грн. згідно платіжного доручення № 3427736 від 06.03.2021 року. 02.10.2025 представник відповідача [PERSON] - адвокат Зачепіло З.Я. через підсистему «Електронний суд» надіслала відзив на позовну заяву, у якому вказала що нараховані стороною позивача відсотки несправедливі та такі, що нараховані з порушенням вимог закону, також вказала на неправомірності нарахування комісії за надання кредиту в розмірі 1001,00 грн., що відсотковому значенні становить 11 % від суми кредиту. Щодо стягнення з її довірителя на користь позивача витрат на професійну допомогу, повідомила, що вказана позивачем сума у розмірі 8000,00 грн. є необґрунтованою та такою що не відповідає складності справи. В судове засідання представник позивача не з`явилась, проте надіслала на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак його представник - адвокат Зачепіло З.Я. подала заяву, у якій просила розгляд справи здійснювати без їх участі. Водночас, судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 06.03.2021 [PERSON] та ТОВ «Мілоан» уклали Договір про споживчий кредит №3427736. Відповідно до умов укладеного Договору про споживчий кредит №3427736, відповідачка отримала в кредит грошові кошти в сумі 9100,00 грн., строк кредитування 30 днів з 06.03.2021 (дата надання кредиту). Загальні витрати Позичальника складають 5096,00 грн.. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника складає 14196.00 грн.. Комісія за надання кредиту: 1001,00 грн., яка нараховується за ставкою 11.00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом - 4095,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.1. кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на Картковий рахунок. Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором L32182, який був відправлений ТОВ «Мілоан» на його номер телефону: [NUMBER] , що підтверджується копією довідки про ідентифікацію від «12» червня 2025 року. Кредитні кошти в сумі 9100,00 грн. позивачем були надані відповідачу 06.03.2021 на його банківський рахунок за номером платіжної картки № [NUMBER] , що підтверджується копією платіжного доручення № 40975253 від 06.03.2021. Згідно відповіді АТ «Приватбанк» від 15.01.2026 №20.1.0.0.0/7-260108/33433-БТ на ім`я [PERSON] емітовано карту № [NUMBER] , на яку здійснено переказ коштів 06.03.2021 в сумі 9100,00 грн.. 02.07.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги № 73-МЛ. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги № 73-МЛ від 02.07.2021 загальна сума заборгованості відповідача складає 38 170,75 грн., з яких: 8190,00 грн. - заборгованість за сумою кредиту, 1001,00 грн. - заборгованість за комісією та 28979,75 грн. - сума по відсотках за порушення грошового зобов`язання. Аналіз фактичних обставин справи свідчить, що між сторонами виник спір щодо неналежного виконання зобов`язання за кредитним договором, а тому до спірних відносин застосуванню підлягають норми матеріального права, зокрема Розділу І Книги п`ятої та Глави 71 Підрозділу 1 Розділу ІІІ ЦК України. Як зазначено у ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. А згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи те, що судом встановлено факт отримання [PERSON] коштів за Договором про споживчий кредит №3427736 від 06.03.2021 в розмірі 9100,00 грн. та факт їх неповернення відповідачем у відповідності до умов вказаних у договорі та у строки визначені сторонами, то суд дійшов висновку про підставність позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитом та відсотками. Щодо доводів наведених у відзиві стороною відповідача суд відзначає наступне. Так, відповідно до укладеного договору про споживче кредитування №3427736 від 06.03.2021 Зі змісту договору кредиту суд встановив, що сторони погодили строк кредитування 30 днів. Відтак, первісним кредитором протягом 30 днів нараховувались проценти, на пільгових умовах, що становить 1,50 % вдень. 05.04.2021 відповідач здійснив оплату за тілом кредиту в розмірі 910,00 грн. та процентів по кредиту в сумі 1528,00 грн.. В результаті чого, протягом 15 днів, первісним кредитором ТОВ «Мілоан» здійснювались нарахування процентів за кредитним договором з урахуванням здійсненного платежу. Однак, всупереч умов договору, [PERSON] подальших дій щодо погашення заборгованості за тілом кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами не вчиняв, що призвело до нарахування процентів за стандартною (базовою) ставкою, що складає 5% за кожен день користування кредитом, що прямо передбачено умовами договору. Відтак, суд дійшов висновку, що проценти нараховані позивачем у межах строку кредитування та відповідно до погодженої сторонами договору процентної ставки. Розмір заборгованості за процентами за вказаний період, згідно з наданим позивачем розрахунком, становить 28979,75 грн. Крім цього, суд встановив, що за умовами договору відповідачу надана та за рахунок кредитних коштів погашена комісія за надання кредиту у розмірі 1001,00 грн. Розмір цієї комісії врахований у заборгованість за тілом кредиту. Відтак, щодо заборгованості за комісією за надання кредиту суд зазначає таке. Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі № 666/4957/15-ц вказав, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок банку за кредитним договором, тому така дія як надання фінансового інструменту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає сплаті позичальником. Оскільки надання фінансового інструменту у зв`язку із наданням кредиту відповідає економічним потребам лише самого банку, то такі дії не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. У зв`язку із цим Верховний Суд дійшов висновку про те, що кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Водночас у ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено безоплатність надання позикодавцем певних послуг, до яких можна віднести видачу кредиту та його супровід. Суд зазначає, що послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на споживчі потреби, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. У зв`язку з цим суд вважає, що нарахована сума комісії не підлягала сплаті позичальником, а тому врахування суми комісії у рахунок боргу за тілом кредиту є безпідставним. Отже, загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 37 169,75 грн (тіло кредиту 8190,00 грн. та проценти 28979,75 грн.). Відповідно до положення п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір у розмірі 2422, 40 грн.. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд керується ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивач просив стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000,00 грн. На підтвердження розміру витрат на правову допомогу, представник позивача надає договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025, укладений між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Апологет», Акт наданих послуг №Д/346 від 24.07.2025 на загальну суму 8000,00 грн., детальний опис наданих послуг до акту №Д/346 від 24.07.2025 за Договором про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Судом відзначається, що розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, аналізуючи розмір гонорару адвоката на дотримання вимог співмірності, суд, з урахуванням складності справи, ціни позову, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), враховуючи, що адвокатом фактично було надано правову допомогу, складено позовну заяву та зібрано необхідні документи, суд вважає, що розмір гонорару в 8 000,00 грн. є не обґрунтованим та завищеним. Так справа відноситься до категорії не складних справ, розгляд проводився в спрощеному провадженні, спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. Даний спір є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають. Зокрема, відповідно до Постанови Верховного Суду від 30.09.2020 по справі №201/14495/16-ц суд вправі самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правову допомогу. За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Outcome: approved