Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся до Слобідського районного суду міста Харкова з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та відповідачем [PERSON] , який зареєстрований 04.10.2003 Безлюдівською сільською радою Харківського району Харківської області, актовий запис №51. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 04.10.2003 сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Безлюдівською сільською радою Харківського району Харківської області, актовий запис №51. У цьому шлюбі у них народилась дитина [PERSON] , [INFO] . З часом у подружжя згасли почуття любові, поваги та розуміння один одного. Шлюбні відносини припинили своє існування у вересні 2025 року. Позивач із відповідачем не проживають разом та не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейні відносини. Позивач вважає, що примирення між подружжям неможливо, шлюб існує лише формально. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Відповідач подала суду заяву про визнання позову, в якій позовні вимоги позивача [PERSON] визнала в повному обсязі, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 21.01.2026 справа розподілена судді Василенко О.Я. Ухвалою суду від 23.01.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся своєчасно та належним чином, через канцелярію суду від його представника надійшла заява, в якій представник просив розглядати справу без участі позивача та його представника, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Через канцелярію суду до початку розгляду справи по суті надійшла заява відповідача [PERSON] про визнання позову, в якій відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить розглядати справу без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Суд встановив, що 04 жовтня 2003 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Безлюдівською сільською радою Харківського району Харківської області, актовий запис №51, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, Серія [NUMBER] (а.с.8). У шлюбі у подружжя народилась дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданим 07.09.2016 Комінтернівським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №483 (а.с.9). Позивач зазначає, що з вересня 2025 сім`я припинила своє існування і шлюб носить формальний характер. Між сторонами відсутній спір, з приводу поділу майна та утримання дитини. Відповідач визнала позов у повному обсязі і не заперечувала проти розірвання шлюбу. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права За приписом статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (далі - СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Статтею 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частинами третьою та п`ятою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 36 СК України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. У частині першій статті 104 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є неможливим та право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу одним із подружжя гарантується державою та забороною примушування до збереження шлюбних відносин (ст. 56 СК України). Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягав на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Відповідач погодилась з позовними вимогами та просила розірвати шлюб. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Отже, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя, позицію відповідача, яка визнала позов, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечать інтересам подружжя, що має вагоме значення, в зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З огляду на викладене вище, позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підтвердження підстав звільнення від сплати судового збору до позовної заяви представником долучено копію посвідчення учасника бойових дій серія [NUMBER] від 28.10.2024 на ім`я [PERSON] . Відповідно до пп. 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору, що підлягає сплаті при зверненні фізичною особою до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік», станом на 01 січня 2026 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 3328 гривень. Отже, з врахуванням категорії справи, сума судового збору становить 1331 грн 20 коп. Проаналізувавши вищезазначені норми законодавства, зважаючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України із відповідача слід стягнути судовий збір у дохід держави. При цьому, оскільки відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, то з неї слід стягнути судовий збір у дохід держави у розмірі 50 відсотків від суми судового збору, відповідно до ставки судового збору, передбаченої Законом України «Про судовий збір», що буде відповідати інтересам держави та не буде порушувати права сторін. Отже з відповідача [PERSON] слід стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп, що становить 50% від 1331,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved