Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернулось до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 4608,84 грн., судового збору в розмірі 2422.40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 16.04.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТ-СТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено Дого-вір позики №1344346, згідно з яким Позикодавець надав Позичальнику кредит у роз-мірі 1410,00 грн. строком на 25 днів зі сплатою процентів за користування кредитом. 26.10.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИ-ТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» укладено До-говір факторингу №2610, відповідно до якого останні набули права грошової вимоги до Відповідача за вказаним Договором позики. Також, 03.04.2023 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу №030423-ФК, за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб борж-ників, в тому числі за договором позики №1344346 від 16.04.2021 року. Відповідач належним чином свої зобов`язання за Договором позики не викону-вав, унаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 4608,84 грн., з яких: 1410,00 грн. тіло кредиту, 3198,84 грн. сума заборгованості за відсотками. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час, дату і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, клопотань стосовно справи не подавав. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання від-повідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. З огляду на те, що належним чином повідомлений відповідач втретє не з`явився в судове засідання, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів. З письмової згоди представника Позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що 16.04.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕ-ОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено Договір позики №1344346. Відповідно до його умов Відповідачу надано позику в розмірі 1410,00 грн. строком на 25 днів. Дата повернення 11.05.2021. Процентна ставка 1.99%. Надання коштів підтверджується довідкою ТОВ «Фінансова Компанія «ФІНЕКСПРЕС» №КД-000054393/ТНПП від 29.09.2025 року. 26.10.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕ-ДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» укладено Договір факторингу №2610, відповідно до якого останні набули права грошової вимоги до Відповідача за вказаним Договором позики. Також, 03.04.2023 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АК-ТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу №030423-ФК, за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики №1344346 від 16.04.2021 року. Згідно з наданим розрахунком заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 4608,84 грн., з яких: 1410,00 грн. тіло кредиту, 3198,84 грн. проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконан-ня). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) по-зичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобо-в`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором фак-торингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фак-тор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сто-рони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відсту-пає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором фак-торингу. У відповідності до ч. 1, 3 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове пові-домлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись на-лежним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одно-стороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. У відповідності до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (пози-кодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позико-давцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначе-ної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути по-зикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо до-говором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконан-ня). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, вста-новлений договором або законом. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч.1 ст.631 ЦК України). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідаль-ності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За правилами ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно зі ст. 1047 ЦК України у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається в письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими оз-наками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Ко-дексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи, що між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», правона-ступником якого є ТОВ «Фінпром Маркет» - з одного боку, та [PERSON] з ін-шого боку, було укладено кредитний договір, умови якого позикодавцем були вико-нані шляхом надання відповідачу кредитних коштів, останній взяті на себе за догово-ром зобов`язання не виконує, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованість в сумі 4608,84 грн. До того ж, відповідно до ст. 141 ЦПК України з Відповідача необхідно стягнути на користь Позивача понесені судові витрати за сплату судового збору у розмірі 2422,40 гривень. Щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) по-ведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для спра-ви, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо до-судового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час роз-гляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із надан-ням правової допомоги у конкретній справі. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). На виконання вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України позивачем до позову додано: До-говір про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25 серпня 2025 року, укла-дений між ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та адвокатом Ткаченко Юлією Олегівною; акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги; Додаток №2 до Договору №25-08/25/ФП про надання правничої допомоги від 25.08.2025 року; Витягом з Акту №2-ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги; актом приймання-передачі справ на надання правничої допомоги; платіжною інструкцією. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розум-ним та враховувати витрачений адвокатом час. Слід також зазначити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved