Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» (далі позивач) звернулося до суду із вищевказаним позовом обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 26.12.2019 між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ОТП БАНК» та [PERSON] (далі - відповідач, позичальник) укладено кредитний договір № 2028216600. Відповідно до умов кредитного договору, Банк надає Позичальнику споживчий кредит, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом, інші Платежі, визначені даним кредитним договором. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин ст. 526 та ст. 527 Цивільного кодексу України. Внаслідок чого, ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуто всіх прав вимоги за Кредитним договором № 2028216600 від 26.12.2019, продукт (POS), разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами, укладеним між [PERSON] та АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ОТП БАНК», відповідно до Договору факторингу № 12/4/21 від 12.04.2021, укладеного між ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП» наступні права вимоги, які були ним набуті на підставі Договору факторингу № 437/ФК/-20 від 11.12.2020 укладеним між ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», які були раніше відступлені по договору № 11/2/20 від 11.12.2020 укладеним між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС». Згідно Договору факторингу сума боргу перед новим кредитором - ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» становить 3 468,23 грн., із яких: заборгованість по тілу кредиту - 3 049,90 грн.; заборгованість по відсотках - 0,25 грн. та заборгованість по комісії - 418,08 грн. Окрім того позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати у вигляді судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 17.12.2025 ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області постановлено ухвалу про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, а також витребувано від АТ «ОТП БАНК» розрахунок заборгованості та виписку про рух коштів по рахунках боржника [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , за кредитним договором № 2028216600 від 26.12.2019. Окрім того, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. Судом на адресу місця реєстрації відповідача направлялась копія ухвали про відкриття провадження, позовна заява та додані до неї документи. Згідно відміток відділення Укрпошти від 26.12.2025 та 28.01.2026 «адресат відсутній за вказаною адресою», у зв`язку із чим конверти із вкладенням повернуто суду, однак згідно положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України судові документи для [PERSON] вважаються врученими. 26.12.2025 від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів, які витребовувались судом від АТ «ОТП БАНК». Будь-які докази по справі, крім поданих позивачем разом із позовною заявою та клопотанням про долучення доказів, від учасників справи на адресу суду не надходили. У поданій позовній заяві представник позивача просила справу розглядати без участі представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач не з`явився в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання в установленому законом порядку. Клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи у його відсутність до суду не направив. Приймаючи до уваги те, що відповідач, будучи належним чином повідомленим, повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзиву на позов не подав, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, відтак суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, про що було постановлено ухвалу 16.02.2026. Ураховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, встановив, що 26.12.2019 [PERSON] сформовав анкету-заяву на отримання кредиту у розмірі 3 483,97 грн. на 9 місяців для придбання товарів та послуг (а.с.10) Того ж дня між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» та [PERSON] , було укладено Кредитний договір № 2028216600 (далі - Кредитний договір № 2028216600 від 26.12.2019) (а.с.9), у відповідності до п. 1 якого банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах: 2 965,50 грн. на придбання товару у продавця; 108,37 грн. на сплату комісійної винагороди за видачу кредиту та 390,00 грн. на оплату Додаткових послуг банку, а саме послуга «СМС-Довідка». Загальний розмір кредиту - 3 483,87 грн., Дата остаточного повернення кредиту - 26.06.2020. Строк на який надається кредит - визначено графіком. Продавець ФОП [PERSON] , ідентифікаційний код: [NUMBER] . Передоплата Позичальника - 1 000,00 грн (розмір власного платежу, фінансової участі) Позичальника. Згідно умов п. 1.2. Кредитного договору № 2028216600 від 26.12.2019 протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом використовується фіксована процентна ставка у розмірі 0,01 % річних. Повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати Позичальником Ануїтетних Платежів на Рахунок погашення Боргових зобов`язань, реквізити якого визначені у Додатку № 1 до Кредитного договору (п. 1.3. Кредитного договору № 2028216600 від 26.12.2019). Так додатком № 1 до Кредитного договору № 2028216600 від 26.12.2019 передбачено, що за період з 26.12.2019 по 26.09.2020 сума платежу за розрахунковий період становить 3 902,08 грн, з яких: 3 483,87 - погашення суми кредиту, 0,13 грн. - проценти за користування кредитом, 108,37 - комісія за надання кредиту та 808,08 грн. - інші додаткові послуги банку (зворотна сторона а.с.10). Аналогічні умови кредитування передбачені у паспорті споживчого кредиту (зворотна сторона а.с.13-а.с.14). Факт руху грошових коштів на рахунках відповідача у АТ «ОТП БАНК» підтверджується Випискою за особовими рахунками з 26.12.2019 по 11.12.2020 (а.с. 83). Виписка по рахунку згідно Переліку типових документів, затверджених наказом Міністерством юстиції України від 12.04.2012 № 578/5, має статус первинного документу, а отже є належним та допустимим доказом по справі. 11.12.2020 між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 11/2/20 відповідно до якого АТ «ОТП БАНК» передає, а ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» приймає право грошової вимоги, що належить АТ «ОТП БАНК» і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між АТ «ОТП БАНК» і боржниками, в розмірі Портфеля Заборгованості (а.с.16-24). Відповідно до платіжної інструкції № 529 від 11.12.2020 ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» перерахувало АТ «ОТП БАНК» 2 823 184,00 грн, як плату згідно Договору факторингу №11/2/20 від 11.12.2020 (а.с.25). Відповідно до Актів приймання передачі реєстру боржників до Договору факторингу № 11/2/20 від 11.12.2020 (а.с.27-28) та витягу з реєстру боржників за Договором факторингу № 11/2/20 від 11.12.2020 (а.с.26) ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до [PERSON] (ІПН: [NUMBER] ) номер договору 2028216600, дата укладення договору: 26.12.2019, загальна заборгованість: 3 468,23 грн. (3 049,90 грн. заборгованість по тілу; 0,25 - заборгованість по відсоткам та 418,08 - заборгованість по комісії). 12.04.2021 між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП» було укладено Договір факторингу № 12/4/21 відповідно до якого ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» передає, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП» приймає право грошової вимоги, що належить ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» і боржниками, в розмірі Портфеля Заборгованості (а.с.29-35). Відповідно до платіжних інструкцій № 2 від 16.04.2021, № 3 від 16.04.2021 та № 7 від 16.04.2021 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП» перерахувало ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» 1 800 000,00 грн, як плату за право вимоги згідно Договору факторингу № 12/4/21 від 12.04.2021 (а.с.36). Відповідно до Актів приймання передачі реєстру боржників до Договору факторингу № 12/4/21 від 12.04.2021 (а.с.37) та витягу з реєстру боржників за Договором факторингу № 12/4/21 від 12.04.2021 (а.с.38) ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП» набуло право грошової вимоги до [PERSON] (ІПН: [NUMBER] ) номер договору 2028216600, дата укладення договору: 26.12.2019, загальна заборгованість: 3 468,23 грн. (3 049,90 грн. заборгованість по тілу; 0,25 - заборгованість по відсоткам та 418,08 - заборгованість по комісії). 11.12.2020 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 437/ФК-20 відповідно до якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП» передає, а ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» приймає право грошової вимоги, що належить ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП» і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП» і боржниками, в розмірі Портфеля Заборгованості (а.с.39-46). Відповідно до Актів приймання передачі реєстру боржників до Договору факторингу № 437/ФК-20 від 11.12.2020 (а.с.46) та витягу з реєстру боржників за Договором факторингу № 437/ФК-20 від 11.12.2020 (а.с.49) ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до [PERSON] (ІПН: [NUMBER] ) номер договору 2028216600, дата укладення договору: 26.12.2019, загальна заборгованість: 3 468,23 грн. (3 049,90 грн. заборгованість по тілу; 0,25 - заборгованість по відсоткам та 418,08 - заборгованість по комісії). Згідно з розрахунком заборгованості [PERSON] за Кредитним договором № 2028216600 заборгованість (з урахуванням сплачених 11.02.2020 коштів у розмірі 434,00 грн.) становить 3 468,23 грн., з яких: 3 049,90 грн. - залишок простроченої заборгованості, 0,25 грн. залишок прострочених відсотків та 418,08 залишок прострочених комісій (а.с.82). Частиною першою та третьою статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина перша статті 1078 ЦК України). Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Суд враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15, за якою «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». Встановлені судом обставини, які перевірені зібраними у справі доказами підтверджують, що внаслідок укладення Договорів факторингу № 11/2/20 від 11.12.2020, № 12/4/21 від 12.04.2021 та № 437/ФК-20 від 11.12.2020 ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором № 2028216600 від 26.12.2019. Надані на підтвердження вказаних обставин докази відповідають вимогам щодо належності та допустимості, договір є дійсним, а відповідачем вказаних обставин не спростовано та іншого не доведено, як і не надано доказів сплати грошових коштів за кредитним договором первісному кредитору, що не позбавляє його обов`язку погашення заборгованості за взятими на себе зобов`язаннями. Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Судом встановлено, що 26.12.2019 [PERSON] підписав анкету - заяву на отримання кредиту та кредитний договір, який є предметом цього судового розгляду, особистим підписом з метою засвідчення дій згідно з договором, відтак було дотримано презумпцію правомірності договору, отож права, набуті за ними сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення такого договору, підлягають виконанню. На спростування вказаних обставин відповідачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, тоді як надані позивачем до позову докази відповідають вимогам щодо їх належності та допустимості. Згідно з вимогами статтей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із статтями 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Приписами абзацу другого частин першої статті 1048 ЦК України визначено, що нарахування процентів може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень частин першої та другої статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, про що визначено в статті 209 ЦПК України. Зі статті 213 ЦПК України слідує, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі надані сторонами. Водночас суд враховує, що якщо відповідач заперечує проти позову, то згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України саме на нього покладається обов`язок доводити такі заперечення відповідними доказами перед судом, що ним не було зроблено. Суд звертає увагу, що відповідач повідомлявся в установленому порядку про розгляд цивільної справи, але жодним чином не висловив своєї позиції за вимогами до нього позивача про стягнення кредитної заборгованості, не заперечив наявної заборгованості, укладення ним відповідних договорів, отримання кредитних коштів, розміру нарахованої заборгованості. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що вина відповідача щодо порушення умов виконання зобов`язань є доведеною зібраними та дослідженими судом доказами, що додані до матеріалів справи, а тому право позивача є порушеним та підлягає судовому захисту шляхом стягнення з відповідача заборгованості за Кредитним договором № 2028216600 від 26.12.2019 у заявленому позивачем розмірі 3 468 (три тисячі чотириста шістдесят вісім) гривень 23 коп., яка складається з: 3 049,90 грн. - заборгованості по тілу кредиту; 0,25 грн. - заборгованості за відсотками та 418,08 грн. - заборгованості по комісії, а тому суд з урахуванням встановлених обставин справи, вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі. Розподіл судових витрат. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина друга статті 141 ЦПК України). При зверненні з позовом до суду, позивачем сплачено судовий збір згідно платіжної інструкції № СЗ-2898 від 05.12.2025 (а.с. 1) в сумі 2 422,40 грн., який у зв`язку із задоволенням позову підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Окрім того, на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: договір № 43453613/1 про надання правової допомоги від 25.08.2025 укладеного між ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» та адвокатом Гулієвою Сабіною Агавердівною (а.с.60-62); додаткову угоду № 2028216600 від 11.11.2025 до Договору № 43453613/1 про надання правової допомоги від 25.08.2025 (а.с.63), детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Гулієвою С.А., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» щодо стягнення кредитної заборгованості на суму 3 000 грн. (а.с.64) та акт № 2028216600 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 14.11.2025 на загальну суму 3 000 грн. (а.с.65). Відповідно до вимог ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Згідно ч. 2-5 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом із тим, чинне цивільне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Згідно ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved