Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

У жовтні 2025 року ТОВ «Енергостратегія» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу №15/08/2023-Х-Е від 15.08.2023 в розмірі 32246,43, грн., та понесені судові витрати. У обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що між ТОВ «Енергостратегія» та [PERSON] був укладений договір постачання електричної енергії споживачу №15/08/2023-Х-Е від 15.08.2023р. за умовами якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. ТОВ «Енергостратегія» виконало свої зобов`язання належним чином та передало електроенергію, відповідач вказану електроенергію прийняв, але не оплатив, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача наявну суму заборгованості, яка складається з: основного боргу за даним договором - 16612,52 грн.; пені - 10307,58 грн., інфляційні витрати - 4238,20 грн. та 3% річних - 1088,13 грн. , що в загальному розмірі складає 32246,43 грн. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 13.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, на адресу суду направив заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Враховуючи вимоги ч.1 ст.280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача на розгляд справи за відсутності відповідача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 15.08.2023 між ТОВ "Енергостратегія" (постачальник) та [PERSON] був укладений договір про постачання електричної енергії споживачу № 15/08/2023-Х-Е, відповідно до пункту 1.1 якого договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу (далі - споживач) постачальником та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом приєднання споживача до цього договору, згідно із заявою - приєднання, яка є додатком 1 до цього договору. Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України "При ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312, та є однаковими для всіх споживачів (п. 1.2. договору). Згідно з п. 2.1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Датою початку постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднання, яка є додатком 1 до цього договору, якщо інша дата не визначена комерційною пропозицією, але в будь-якому випадку не раніше строку початку договору (п. 3.1 договору). Відповідно до пункту 5.1 договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору. Спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни електричної енергії (п. 5.2 договору). В пункті 5.6 договору визначено, що комерційна пропозиція до договору містить інформацію про ціну на електричну енергію, спосіб оплати, терміни (строк), розмір пені за порушення строку оплати або штраф, строк дії договору та пролонгації та інші умови. Комерційною пропозицією (додаток № 2 до договору) до договору зазначено спосіб оплати, а саме, розрахунковим періодом є календарний місяць, який встановлюється з 01 числа місяця до останнього дня цього ж місяця. По закінченню розрахункового періоду споживач здійснює розрахунок за спожиту електроенергію згідно рахунку, який виставляється постачальником споживачу на підставі підписаного акту прийому-передачі електроенергії, але не пізніше 20-ти банківських днів. Оплату споживач здійснює на таких умовах: 100% післяплати до 10-го числа місяця що слідує за розрахунковим періодом. Договір набирає чинності з дати, вказаної в заяві-приєднанні та діє до 31.12.2023, з подальшою його пролонгацією (додаток № 2 до договору). Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ст. 692 ЦК України). Заявою-приєднанням до договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток № 1) між сторонами засвідчено вільне волевиявлення щодо приєднання до умов договору в повному обсязі та визначено перелік точок комерційного обліку за об`єктами споживача (відповідача) для початку постачання енергії з 17.08.2023. За умовами комерційної пропозиції споживач здійснює плату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії напряму оператору системи розподілу (передачі) електричної енергії згідно з тарифом на послугу з розподілу електричної енергії. Додатковими угодами до Договору погоджено фактичну ціну електроенергії, яка формується із середньозваженої ціни РДН/МВт*годину з урахуванням тарифу на передачу НЕК "Укренерго". Додатковими угодами до Договору від 01.02.2024, від 01.03.2024 визначена фактична ціна електроенергії з урахуванням тарифу на передачу "НЕК "Укренерго" та тарифу на розподіл (якщо розподіл сплачується через постачальника). Матеріали справи свідчать, що позивач на виконання свого зобов`язання за вказаним договором поставив відповідачу обумовлений сторонами товар на загальну суму 16612,52 грн., що підтверджується актами прийому-передачі від 29.02.2024, від 31.03.2024, копії яких наявні в матеріалах справи. Відповідач споживав електроенергію за Договором за щомісячними заявками орієнтованого обсягу споживання та узгодженими цінами. Таке споживання підтверджується листом акціонерного товариства "Харківобленерго" від №2101/25 від 21.01.2025, зокрема у лютому 2024 року в обсязі 1171, та у березні 2024 1251. Однак відповідач, зі свого боку, зобов`язання з оплати поставленого товару виконав неналежним чином, вартість поставленого товару не сплачував, що призвело до виникнення заборгованості. Отже, за договором постачання електричної енергії № 15/08/2023-Х-Е від 15.08.2023 у відповідача виникла заборгованість у сумі 16612,52 грн., згідно наданого розрахунку, який відповідачем не спростовано. Згідно ст. 525, 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як передбачено частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Матеріалами справи підтверджено, що позивачем передано відповідачу електричну енергію на загальну суму 16612,52 грн. Доказів належної оплати заборгованості відповідач суду не надав, а отже позовні вимоги ТОВ "Енергостратегія" в цій частині підлягають задоволенню. Крім суми основного боргу позивач просив стягнути з відповідача пеню за прострочення зобов`язання у сумі 10307,58 грн. Так, статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Частиною 1 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. ч. 3 ст. 549 ЦК України). Пунктом 5.5 договору передбачено, що у разі порушення споживачем строків оплати за цим договормо, постачальник має право вимагати сплату пені. Споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі шести облікових ставок НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, нарахованої протягом всього періоду прострочення зобов`язання. За прострочення платежу протягом 30-ть календарних днів споживач додатково, одноразово зобов`язується сплатити на користь постачальника штраф у розмірі 20% від суми простроченого платежу. Разом з тим, 25.02.2022 НКРЕКП прийнято постанову № 332 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану". Постановою НКРЕКП від 27.02.2022 №333 Постанову №332 доповнено пунктами 3-5, зокрема пунктом 5 рекомендовано учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії". У подальшому до Постанови НКРЕКП №332 вносились зміни та доповнення, зокрема, постановою від 26.04.2022 №413 пункти 1-12 змінено пунктом 1, зміст якого змінено та доповнено підпунктом 16, відповідно до якого на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надано настанови - зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії. Законом України від 24.02.2022 №2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який продовжено і до сьогоднішнього дня. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що: підпункт 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП №332 має обов`язковий характер як норма щодо правового регулювання договірних відносин учасників ринку електроенергії щодо відповідальності за невиконання (неналежне виконання) договірних зобов`язань на ринку електричної енергії; зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії є обов`язковим з урахуванням імперативного характеру підпункту 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП №332. Аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 19.04.2024 у справі №911/1359/22. Пунктами 1.1, 1.2 Договору встановлено, що такий договір про постачання електричної енергії споживачу є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до цього договору, згідно із заявою-приєднанням, яка є додатком 1 до цього договору. Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312 (далі - ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів. Терміни та визначення, що використовуються у цьому договорі вживаються у значенні, передбаченому чинними нормативно-правовими актами у сфері енергетики. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 10307,58 грн. Стосовно заявлених позивачем вимог про стягнення інфляційних втрат у сумі 4238,20 грн. та 3 % річних у сумі 1088,13 грн., суд зазначає наступне. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зі змісту статей 612, 625 ЦК України вбачається, що право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Таким чином, зважаючи на встановлене судом прострочення відповідачем наявного зобов`язання, вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних є такими, що заявлені правомірно. Враховуючи наведене, суд вважає доведеним наявність у відповідача заборгованості за надані позивачем послуги, а тому задовольняє позовні вимоги ТОВ «Енергостратегія» частково в розмірі 21938,85 грн., яка складається з основного боргу за даним договором - 16612,52 грн., інфляційні витрати - 4238,20 грн. та 3% річних - 1088,13 грн. Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 КПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 2059,95 гривень (2270*68,03%). На підставі викладеного,

Outcome: partial