Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. В грудні 2025 року до Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12.08.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , укладено Договір позики № 753848515, договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора - електронного підпису z50pfkCKUK, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу - [INFO], у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Пунктом 5.2 договору сторони узгодили, що до моменту підписання договору позичальник вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику, що розміщені на сайті товариства, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення договору, а також зазначену в Правилах процедуру і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації. Таким чином, у договорі позики встановлений строк позики 14 днів. Однак, у договорі позики наявні умови щодо пролонгації або автопролонгації строку користування позикою. Відповідно до умов, що передбачені Правилами, строк пролонгації обмежений 90 календарними днями (п.6.5 Правил). ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання виконало та надало відповідачу кредит у визначеному договором розмірі 1623,00 грн., шляхом переказу коштів без відкриття рахунку (на картковий рахунок фізичної особи), так як перерахунок коштів з банківського рахунку позикодавця на картковий рахунок фізичної особи технічно неможливий. Відтак, за договором № 75384851 від 12.08.2021 року було перераховано 1623,00 грн. на картковий рахунок, що зазначив відповідач № [NUMBER] . Враховуючи викладені умови Договору позики № 75384851 від 12.08.2021 року та здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором позики, які складають 1,12 грн. заборгованість [PERSON] за договором позики складає 4754,98 грн., з яких: 1623,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 3131,98 грн. - заборгованість за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості. 21.12.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Управління активами» був укладений договір факторингу № 2112 від 21.12.2021 року, згідно якого відступлено останньому право грошової вимоги фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики № 75384851 від 12.08.2021 року. 31.03.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» був укладений договір факторингу № 310323-ФМ від 31.03.2023 року, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики № 75384851 від 12.08.2021 року, що підтверджено Реєстром прав вимог від 31.03.2023 року. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суду стягнути з відповідача суму заборгованості, а саме: прострочену заборгованість за кредитним договором у сумі 1623,00 грн. та прострочену заборгованість за нарахованими відсотками у сумі - 3131,98 грн., що разом становить 4754,98 грн., та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500,00грн. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Хотинського районного суду від 19 грудня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у судове засідання. Відповідач [PERSON] повідомлений належним чином про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін шляхом направлення йому за місцем реєстрації копії позовної заяви та ухвали суду про відкриття провадження у справі, що підтверджується роздруківкою трекінгу АТ «Укрпошта» R067074655766 / рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке отримане відповідачем 21.01.2026 року, клопотань про проведення розгляду справи з його викликом в судове засідання не надійшло, правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався, позовна заява з матеріалами надсилалася належним чином, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини встановлені судом. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 12.08.2021 року між [PERSON] та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» був укладений договір позики № 75384851 у формі електронного документа, сума позики становить 1623,00 грн. (а.с.15). Відповідно до п.п. 2.2, п.п. 2.3. договору, позика надається строком на 14 днів з 12.08.2021 року до 26.08.2021 року. Стандартна (базова) процентна ставка за користування позикою становить 1.99 відсотків. Додатком № 1 до договору позики № 75384851 від 12.08.2021р. є таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки (а.с. 15 зворот). Згідно п. 6.5 Правил надання грошових коштів у позику ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), затверджених наказом № 12/08/2021 від 12.08.2021 року, у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасно повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування позикою (або її частиною) починається з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів (а.с. 19-30). Довідкою про ідентифікацію підтверджується, що [PERSON] РНОКПП: [NUMBER] , яким укладено договір № 75384851 від 12.08.2021р. Ідентифікований ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» у формі одноразового ідентифікатора z50pfkCKUK (а.с. 16). Згідно копії платіжної інструкції № 89063f1b-77f6-4d1f-b409-d46d83d73934 на картковий рахунок № [NUMBER] 12.08.2021р. було перераховано грошові кошти в сумі 1623,00 грн. (а.с.12). На виконання ухвали суду від 19.12.2025 року судом одержано від АТ «Державний ощадний банк України» інформацію, в якій зазначено, що банком на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , було відкрито банківський рахунок № [NUMBER] (980), який обслуговується за допомогою банківської платіжної картки № [NUMBER] . З виписки за поточними рахунками клієнта вбачається зарахування на зазначений банківський рахунок відповідача грошових коштів в сумі 1623,00 грн. З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості вбачається, що сума виданої позики становить 1623,00 грн., яка не погашена відповідачем, розмір процентів нарахованих ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» за період з 12.08.2021по 17.11.2021р. становить 3131,98 грн. (а.с.5-7). 21.12.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Управління активами» був укладений договір факторингу № 2112 від 21.12.2021 року, згідно якого відступлено останньому право грошової вимоги фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики № 75384851 від 12.08.2021 року (а.с.30-34). Згідно реєстру прав вимоги № 4, що є додатком № 1 до договору факторингу №2112 від 21.12.2021 року, значиться [PERSON] (а.с. 36-38). 31.03.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» був укладений договір факторингу № 310323-ФМ, за умовами якого ТОВ «Фінпром Маркет» набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики 75384851 від 12.08.2021 року (а.с.40-44). Згідно реєстру боржників до договору № 310323-ФМ від 31.03.2023 року, який є додатком № 1 до вказаного договору, значиться [PERSON] (а.с.45,46). У наданому позивачем суду розрахунку заборгованості за договором позики № 75384851 від 12.08.2021 рок за період з 12.08.2021 року по 19.11.2025 року зазначено, що у відповідача наявний борг на суму 4754,98 грн., з яких: 16230,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 3131,98 грн. заборгованість за відсотками (а.с.5-7). Дослідженні судом письмові докази підтверджують укладення відповідачем договору позики та отримання ним грошових коштів, а також неналежне виконання ним умов договору. Розрахунок заборгованості підтверджує існування заборгованості, зазначеної у позовній заяві, які відповідачем не спростовані жодними доказами. Мотиви з яких виходить суд, застосовані норми права та висновки суду. За приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 105 ЦК України). Статтею 526 ЦК України наголошено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1)припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Закон України «Про електронні довірчі послуги» (надалі Закон) визначає правові та організаційні засади надання електронних довірчих послуг, у тому числі транскордонних, права та обов`язки суб`єктів правових відносин у сфері електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, а також правові та організаційні засади здійснення електронної ідентифікації. Електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис. Закон України «Про електронну комерцію» - визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Частиною третьою статті 11 Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частиною дванадцятою статті 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Договір укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205,207 ЦК України). Так, матеріалами справи підтверджується про укладення договору позики № 75384851 від 12.08.2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] в електронній формі, в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, що відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію». У вказаному договорі сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту сплати відсотків за користування позикою, розмір і тип процентної ставки. Отже судом встановлено, що вказаний договір позики № 75384851 від 12.08.2021 року було укладено в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором z50pfkCKUK. Зазначені обставини відповідачем не спростовані. Щодо відступлення прав вимоги. Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За статтею 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно зі ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 Цивільного кодексу України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Матеріали справи містять належні та допустимі докази, які підтверджують відступлення прав вимоги за договором позики від 12.08.2021р. № 75384851 від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «Фінансова компанія «Управління активами», а згодом до ТОВ «Фінпром Маркет». Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за договором позики, беручи до уваги те, що відповідачем в добровільному порядку заборгованість не погашено, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Фінпром Маркет» підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При розподілі судових витрат по оплаті судового збору, суд враховує пропорційність задоволених вимог. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн. При зверненні з позовом у позовній заяві ТОВ «Фінпром Маркет» було зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4500 грн. За умовами ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Фінпром Маркет» та адвокатом Ткаченко Ю.О. укладено договір про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП від 25.08.2025р.; Витяг з акту № 2-ФП від 01.10.2025р. приймання-передачі наданої правничої допомоги на суму 4500,00 грн., де вказані наступні надані послуги: вивчення наявних у клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції/аналіз судової практики та збір документів/доказів (у разі відсутності у клієнта необхідних документів/доказів, адвокат збирає їх самостійно шляхом направлення адвокатських запитів) по малозначних справах для формування позовної заяви (500,00 грн.); підготовка/складання та направлення/подача однієї позовної заяви до боржника за договором позики у малозначних справах, за необхідності інших заяв по суті справи, в електронній формі за посередництвом Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, в тому числі представництво інтересів клієнта в суді (адвокат самостійно подає позовну заяву від імені клієнта, представляє інтереси як представник клієнта в суді) (4000,00 грн.), та платіжна інструкція № 579939274.1 від 15.10.2025р. на оплату згідно акту № 2-ФП приймання наданої правничої допомоги від 01.10.2025р. за договором про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП від 25.08.2025р. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 4500,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved