Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

До Індустріального районного суду міста Дніпра звернувся представник товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 09.07.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та відповідачем укладено договір № 2116471 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит й сплатити проценти за користування ним, в порядку та на умовах, визначених цим договором. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в сумі 5 000 гривень, тобто в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. Відповідач, у свою чергу, умов кредитного договору не виконав, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість. 24.12.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 02-24122001, за яким право грошової вимоги до відповідача за договором № 2116471 від 09.07.2021 перейшло до позивача. Відповідач має заборгованість перед позивачем за договором № 2116471 від 09.07.2021 року загальною сумою 16 400,00 грн., яка складається із: заборгованості по кредиту в сумі 5 000,00 грн, по процентам в сумі 11 400,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи в його відсутність, у якій проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час і місце розгляду справи, причину неявки не повідомив, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим судом проведено заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 09.07.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір № 2116471 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Згідно з умовами договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надало відповідачу кредит у сумі 5 000 грн на строк 30 днів з стандартною процентною ставкою 1,90% в день яка застосовується у межах строку кредиту, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки. Договір укладено в електронній формі за допомогою ITC Товариства «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Факт отримання коштів позичальником, підтверджується інформаційною довідкою №20777-0403 від 04.03.2024. ТОВ «УПР» відповідно до якої, 09.07.2021 на суму 5 000,00 грн. були перераховані кошти на маску картку № [NUMBER] , з призначенням платежу: зарахування 5 000,00 грн. на карту [NUMBER] . Загальна сума заборгованості становить 16 400,00 грн., яка складається із: простроченої заборгованості за сумую кредиту в розмірі 5 000,00 грн, простроченої заборгованості по процентам в розмірі 11 400,00 грн. 24.12.2021р. між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 02-24122001, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 02-24122001 від 24.12.2021р. ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 2116471 від 09.07.2021р. на суму 16 400,00 грн У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до вимог ст. 512, 514, 517 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Оцінюючі всі докази, досліджені судом у їх сукупності під час розгляду справи, приймаючи до уваги те, що відповідачем були порушені умови користування кредитними коштами, а позивач на законних підставах набув право вимоги до відповідача за відповідним кредитним договором, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 09.07.2021 в сумі 16 400,00 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень 141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. З приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що представником позивача з метою документального підтвердження фактично понесених витрат на правову допомогу надано: копію договору про надання правової допомоги, копію акту про отримання правової допомоги від 21.10.2025 та квитанцію про оплату зазначеної суми, за яким вартість виконаних робіт адвокатом склала 10 500 грн. Суд вважає зазначену справу такою що є невеликої складності тому що вона є типовою з усталеною судовою практикою. В справі заявлено одного позивача та відповідача. Справа розглянута в спрощеному провадженні без участі сторін. Проаналізувавши обсяг наданих послуг, а також беручи до уваги невелику складність справи, яка є типовою, обсяг виконаної роботи адвокатом, дійшов висновку, що заявлений гонорар не відповідає принципу розумності, співмірності та пропорційності, враховуючи невелику складність справи, типовість заявлених позовних вимог , що не потребує великої кількості часу для складання позовної заяви, справа розглядалась в спрощеному провадженні без участі представника позивача, а тому гонорар в 10 500,00 грн не є обґрунтованим та не відповідає принципу розумності та співмірності. Тому,

Outcome: approved