Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

20 березня 2025 року АТ «Таскомбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовує тим, що 17 лютого 2020 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] було укладено Заяву - договір №901/7739306-СК про приєднання до Публічної пропозиції АТ "Таскомбанк" на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб на наступних умова: встановлена сума кредитного ліміту - від 0 до 100 000,00 грн.; строк користування - 12 місяців з автоматичною пролонгацією на такий самий строк; процентна ставка за встановленим кредитним лімітом - 44,70%. Відповідач не виконав умови договору та має заборгованість за кредитом та відсоткам за користування кредитом станом на 18.12.2024 року в загальній сумі 58 484,81 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Окрім того, просить стягнути на свою користь судові витрати у вигляді суми сплаченого судового збору в сумі 2422,40 грн. Відповідно до ч.1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду 31 березня 2025 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін та строк протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для надання відзиву. Згідно ухвали суду від 18 серпня 2025 року за клопотанням представника відповідача адвоката Січкар О.С. зобов`язано АТ «Таскомбанк» надати суду роздруківку історії авторизації у інтернет-банкінгу «TAS 2U» для обслуговування фізичних осіб та у мобільному додатку АТ «Таскомбанк» за належним відповідачу [PERSON] номером телефону [NUMBER] за 05.03.2021. Ухвалою суду від 20 жовтня 2025 року розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 14 квітня 2025 року від представника відповідача адвоката Січкар О.С. надійшов відзив на позовну заяву, в якій вона вказує, що 17.02.2020року відповідач [PERSON] уклав з АТ «Таскомбанк» договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб шляхом підписання заяви-договору про приєднання до публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» №901/7738283-VР (зарплатний проект, видана банківська картка з № [NUMBER] , відкрито картковий рахунок № [NUMBER] ) та заяви-договору №901/7739306-СК (кредитний проект, видана банківська картка № [NUMBER] , відкрито картковий рахунок № [NUMBER] ). Разом з тим, при укладенні договору №901/7739306-СК, який складається з заяви-договору, паспорту споживчого кредиту за карткою «Велика п`ятірка» та довідки про систему гарантування вкладів фізичних осіб за формою, що затверджена позивачем, відповідач суму бажаного кредитного ліміту не зазначав, додаткових заяв про встановлення кредитного ліміту до банку не подавав, сума кредитного ліміту встановлена банком за власною ініціативою. Позивачем не зазначено, коли саме відбулося списання кредитних коштів, однак з доданої до позовної заяви виписки по особовим рахункам кредитного договору №901/7739306-СК вбачається, що 05.03.2021 року по рахунку № [NUMBER] відбулися транзакції, а саме 05.03.2021 о 9:36 списання коштів в сумі 29 135,50 грн., 05.03.2021 о 10:26 списання коштів в сумі 6 433,80 грн. Крім того, 05.03.2021 відбулися транзакції по зарплатному рахунку відповідача по банківській карті № [NUMBER] , а саме списання коштів, що мало місце о 9 год. 36 хв. в розмірі 29 135,50 грн. та о 10 год. 01 хв. в сумі 10 050,00 грн. За цих обставин по картковому рахунку № [NUMBER] 05.03.2021 в період з 09:36:01 по 10:26:09 було списано з рахунку [PERSON] на загальну суму 30 981,90 грн. а також з карткового рахунку № [NUMBER] в період з 09:36:44 по 10:10:27 на загальну суму 45 580,50 грн. Проте відповідач вказує, що всі зазначені транзакції, що відбулися 05.03.2021 року були здійснені поза його волевиявленням, а внаслідок вчинених щодо нього третіми особами шахрайських дій. Зокрема 05.03.2021 о 9:29 на номер його телефону [NUMBER] , вказаний в заявах-договорах, надійшов дзвінок, в ході якого співрозмовниця представилася працівником компанії Водафон, і повідомила, що в зв`язку з переналаштуванням мережі та покращенням її роботи [PERSON] буде надіслано смс з кодом, який потрібно повідомити. Однак після цього телефонна сім-карта відповідача була негайно заблокована. Відповідач наголошує, що картки не губилися, доступу до них треті особи не мали, ніякої інформації про відкриті банківські рахунки, ПІН -коди, номера карт, CVV- коди, дати дії банківських карток, ідентифікаційний код та будь яку іншу інформацію, що має відношення до обслуговування банківських рахунків в АТ Таскомбанк, третім особам не повідомляв. Цього ж дня, 05.03.2021 року він звернувся з заявою до відділення поліції №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, а також на гарячу лінію АТ «Таксомбанк». Згодом, 10.03.2021 року подав письмові заяви про вчинення щодо нього шахрайських дій та заяву про надання виписок по рахункам в Полтавське відділення АТ «Таскомбанк». За даним фактом 06.03.2021 підрозділом дізнання відділення поліції №1 Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області внесено відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №12021175560000037 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 190 КК України. За цих обставин, на підставі ухвали слідчого судді Гадяцького районного суду у справі №526/647/21 від 07 квітня 2021 року дізнавачами сектору дізнання відділення поліції №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області було здійснено тимчасовий доступ до документів, що перебувають у володінні оператора мобільного зв`язку ПрАТ « Водафон Україна», в результаті чого встановлено, що по фінансовому телефону відповідача протягом 05.03.2021 здійснювався мобільний зв`язок по одному і тому ж телефонному номеру, але з різними ІМЕІ та в різних населених пунктах (роздруківка додається тільки для суду). Крім того, 05.03.2021 здійснювалися заміни сім карт. Таким чином, за отриманими в результаті оперативно-розшукових дій даними встановлено осіб, причетних до злочину, подальше розслідування кримінального провадження №12021175560000037 проводилося до 29.12.2022 відділенням поліції №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області під процесуальним керівництвом Криворізької південної окружної прокуратури. В подальшому постановою прокурора від 29.12.2022 визначено підслідність у кримінальному провадженні за СД ВП №4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області. Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні на час подання цього відзиву здійснює Криворізька центральна окружна прокуратура Дніпропетровської області. На даний час досудове розслідування не завершено, дозволу слідчого на розголошення відомостей досудового розслідування не отримано, в зв`язку з чим деякі додатки до відзиву подаються тільки суду. Про закінчення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження відповідач повідомлень від органу досудового розслідування не отримував, матеріальні збитки, завдані відповідачу, не відшкодовані в повному обсязі. Проте АТ «Таскомбанк» будучи проінформованим про вчинені відносно нього шахрайські дії, та враховуючи те, що досудове слідство не завершене, звернувся до суду та просить стягнути з нього заборгованість за користування кредитним коштами, які він не знімав. Крім того, позивач при поданні позову приховав факт звернення відповідача з відповідними заявами та факт звернення через колл-центр банку негайно після виявлення списання коштів. Відповідач зазначає, що він, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомив позивача про цей факт, тоді як позивач не довів вчинення ним дій, які сприяли втраті, незаконному використанню його персональних даних, або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, тому вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог позивача, тому просив у позові позивачу відмовити. Представник позивача АТ «ТАСКОМБАНК», в судове засідання не з`явився, процесуальним правом подачі заперечення на відзив відповідача не скористався. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Січкар О.С. в судовому засіданні доводи викладені у відзиві на позовну заяву підтримали, просили суд відмовити АТ «Таскомбанк» у задоволенні позовних вимог повністю. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст.15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 17.02.2020 року між [PERSON] та АТ «Таскомбанк» було укладено заяву-договір про приєднання до публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 901/7739306-СК, у якій [PERSON] виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну картку: кредитна картка «Велика П`ятірка», фінансовий номер телефону [NUMBER] , сума бажаного кредитного ліміту до 100 000 грн. в результаті чого отримав кредитну картку № [NUMBER] . (а.с. 58). Відповідно до п.4.3. Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб зареєстрованим номером Користувача може бути лише один номер телефону для всіх Договорів за Продуктами Банку. Зміна зареєстрованого номеру користувача можлива лише за письмовою заявою Клієнта, складеною у встановленому порядку та поданою клієнтом у відділенні Банку, згідно внутрішніх документів Банку, а також при оформленні нового Продукту Банку у відділенні Банку. (а.с. 141) Крім того, [PERSON] підписано паспорт споживчого кредиту за карткою "Велика П`ятірка", яким визначено основні умови кредитування, а саме: тип кредиту: кредитна лінія, строк кредитування 12 місяців з автоматичною пролонгацією, мета отримання кредиту споживчі цілі, процентна ставка пільгова процентна ставка 0,00001% базова процентна ставка 43.,2% річних. Загальні витрати за кредитом 2 307,95 грн. на прикладі суми кредитного ліміту, 10 000 грн. на його погашення впродовж 12 місяців, реальна річна відсоткова ставка 44,70% річних. З виписки по картковому рахунку за період з 17.02.2020 по 18.12.2024 року вбачається, що 05.03.2021 року з рахунку [PERSON] № [NUMBER] було проведено переказ коштів через банкомат/термінал в сумі 6 433,80 грн, 29 135,50 грн, 300,00 грн., а всього коштів на загальну суму 35 869,3 грн. (а.с. 7). Оскільки, списання коштів було здійснене також по зарплатному рахунку відповідача, Суд звертає увагу, що дані матеріали справи судом не досліджувались, оскільки вони не стосуються предмета позовних вимог. Відповідно до заяви [PERSON] від 10.03.2021 він звернувся до АТ «ТАСКОМБАНК», де зазначив, що 05 березня 2021 року з його банківських карток відбулося незаконне списання його власних та кредитних коштів. Жодних операцій 05.03.2021 особисто ним не було проведено. Просить надати квитанції з номерами рахунків куди було перераховано кошти. Вказує, що ніякої інформації по картках «Таскомбанк», номер карти, CVV код , дата дії карти та інших даних не повідомляв. (а.с. 95-96) Відповідно до витягу з ЄРДР номер кримінального провадження 12021175560000037, 05.03.2021 до відділення поліції №1 Миргородського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області надійшла письмова заява [PERSON] про те, що 05.03.2021 невідома особа, представившись по телефону представником «Водафон Україна» заблокувала його картку оператора стільникового зв`язку та в подальшому незаконно заволоділа його грошовими коштами в сумі 70 000 грн., які знаходилися на його банківській картці, чим спричинила потерпілому матеріальних збитків на вказану суму, 06.03.2021 внесено відомості про заяву, правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.1 ст. 190 КК України (а.с. 91). 05.03.2021 по картковому рахунку [NUMBER] пройшли успішні видаткові транзакції на суму 35 869,3 грн. у вигляді переказу коштів через банкомат/термінал, розташований по [ADDRESS] в сумі 300 грн, 6 433,80 грн.. 29 135,50 грн, що підтверджується випискою з карткового рахунка відповідача. Згідно наданої інформації АТ «Таскомбанк», 05.03.2021 в системі дистанційного доступу TAS2U за реквізитами платіжної картки [NUMBER] о 09:36 було здійснено поповнення картки [NUMBER] на суму 29 135,50 грн, о 10:26 поповнення картки [NUMBER] на суму 6 433,80. (а.с. 97) [PERSON] категорично заперечує зміну логіну, зміну фінансового номеру телефону, розголошення даних своїх карток та даних для персональної електронної ідентифікації третім особам, перехід за іншими посиланнями. З матеріалів справи вбачається, що 05 березня 2021 року перший вхід за номером телефону [NUMBER] відбувся о 09 год. 29 хв., EMEI: [NUMBER] з зазначенням місця розташування: Полтавська область, Гадяцький район, с. Римарівка, а вже о 09 год. 49 хв. вхід на цей же номер телефону відбувся з місця розташування: м. Одеса ,Фонтанська дорога , 71А, EMEI: [NUMBER]. При цьому, судом встановлено, що у провадженні сектору дізнання ВП №4 Криворізького РУП ГУНП перебуває кримінальне провадження за №12021175560000037, станом на 19.12.2025 досудове розслідування відомості про яке внесено до ЄРДР 06.03.2021 року за заявою [PERSON] триває, зазначене підтверджується повідомленням Криворізької центральної обласної прокуратури від 24.12.2025 №59-12665 Вих-25. Відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління НБУ № 223 від 30 квітня 2010 року, банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції,якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. У судовому засіданні встановлено, що 05 березня 2021 року переказ кредитних коштів, розміщених на картковому рахунку позивача [PERSON] було здійснено без використання платіжної карти. Відповідач [PERSON] невідкладно, після виявлення незаконного зняття кредитних коштів повідомив про це АТ «Таскомбанк», зателефонувавши на гарячу лінію та повідомив правоохоронні органи. У постанові Верховного Суду України №6-71цс15 від 13 травня 2015 року, сформульований правовий висновок, згідно якого сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. За змістом наведеної правої позиції з урахуванням фактичних обставин у справі, переглянутій Верховним Судом України, при розгляді справ такої категорії (щодо несанкціонованого списання коштів з рахунку клієнта) суд має встановити обставини, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивач не надав суду належних і допустимих доказів того, що [PERSON] своїми діями здійснив компрометацію доступу в TAS2U, зокрема, що відповідач, як користувач кредитної картки, своїми діями чи бездіяльністю сприяв у доступі до відомостей по кредитній картці, його особового рахунку, аканту, незаконному використанні ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати операції. Також, в ході розгляду справи встановлено, що [PERSON] не здійснював переказ коштів з імітованої на його ім`я кредитної картки, оскільки фізично 05 березня 2021 року не міг одночасно знаходитися в двох географічних точках: с. Римарівка та м. Київ, де безпосередньо здійснювалася вказана транзакція. Суд також звертає увагу і на ту обставину, що кримінальне провадження за заявою [PERSON] відкрито за ч. 1 ст.190 КК України, де він є потерпілим від дій зловмисників, що ще раз свідчить про відсутність його дій у здійснених транзакціях. В той же час банком не доведено, що саме [PERSON] своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Виходячи з наведеного, суд не вбачає достатніх правових підстав для задоволення позову і приходить до висновку про відмову у його задоволенні за недоведеність позовних вимог. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed