Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

06.11.2025 позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, на те, що 09.05.2024 між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований у Старосамбірському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за актовим записом №44. Спільних дітей від шлюбу не мають. Позивачка вказує, що останні роки сторони не проживають разом однією сімєю, мають різні погляди на життя, різні цінності та інтереси, не підтримують шлюбно-сімейних відносин. На думку [PERSON] збереження сімї неможливе, оскільки шлюб існує формально та подальше перебування в ньому суперечитиме її інтересам. Позивачка вказує, що у них з відповідачем немає засад шлюбу, визначених Сімейним кодеком України, тому і немає підстави для збереження шлюбу. На пропозицію [PERSON] розірвати шлюб у позасудовому порядку чоловік не відкликається, тому вона звернулась до суду. З огляду на наведене, позивачка [PERSON] просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] . Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 10.11.2025 цивільну справу передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Старосамбірського районного суду Львівської області для розгляду. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2025 справа передана для розгляду судді Клімченку М.І. Ухвалою судді від 03.12.2025 відкрито провадження у даній справі та ухвалено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала до суду заяву, в якій підтримала позовну заяву у повному обсязі та просила суд слухати справу без її особистої участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, в якій не заперечував щодо задоволення позовних вимог та просив суд слухати справу без його особистої участі. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Згідно частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд визнав за можливе ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, який зареєстровано 09 травня 2024 року у Старосамбірському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за актовим записом №44, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 09 травня 2024 року (а.с.4). Спільних дітей від шлюбу не мають. Як слідує із викладених у позовній заяві пояснень позивачки, вона втратила почуття любові до відповідача, подальше збереження шлюбу вважає неможливим, сторони не підтримують шлюбні відносини, не проживають разом, не ведуть спільного господарства. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, примирення з відповідачем не бажає. Відповідач щодо задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідно до частини 2 статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Судом встановлено, що сторони подружнім життям не проживають, на даний час спільного господарства не ведуть, сімейне життя у сторін не склалося через втрату почуття взаємної любові, фактичного припинення спільних зобов`язань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сім`ї взаємоповаги, втрату почуття відповідальності один перед одним. Частиною 1 статті 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до статті 51 Конституції України та частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною першою статті 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги стійке волевиявлення позивачки щодо розірвання шлюбу з відповідачем та встановлені судом обставини, які в своїй сукупності свідчать про те, що сім`я сторін розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, суд прийшов до переконання, що шлюб, при таких обставинах, слід розірвати, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved