Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Стислий виклад позиції позивачів та заперечень відповідача . У серпні 2024 року до суду звернулися [PERSON] та [PERSON] з позовом до Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області про визнання права власності на спадкове майно , третя особа , яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору : Краснокутська державна нотаріальна контора Харківської області , в якому , з урахуванням уточнених позовних вимог , [PERSON] просить встановити факт , що вона постійно проживала разом зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою : [ADDRESS] ; встановити факт прийняття [PERSON] спадщини після померлого батька [PERSON] та визнати за нею право приватної власності на 4/10 частини житлового будинку по [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право приватної власності на 3/10 частини житлового будинку по [ADDRESS] , після померлої [INFO] матері [PERSON] . Визнати за [PERSON] право приватної власності на 1/10 частину житлового будинку по [ADDRESS] , після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] . В обгрунтування позовних вимог [PERSON] та [PERSON] зазначили , що за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровано право спільної часткової власності в рівних долях на 3/5 частки , а за [PERSON] та [PERSON] право спільної часткової власності в рівних долях на 2/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] , яка зажиття склала заповіт на сина [PERSON] , який прийняв після смерті матері її спадкове майно , оскільки проживав з матір`ю на час відкриття спадщини , а саме 1/5 частину житлового будинку , однак спадкові права не оформив та право приватної власності на частку спірного житлового будинку не зареєстрував . Таким чином доля [PERSON] , з урахуванням долі [PERSON] , склала 2/5 частини ( або 4/10 частини) . [INFO] помер [PERSON] , якому належала 1/5 частини ( або 2/10 частини ) спірного житлового будинку . На момент смерті з ним проживали мати [PERSON] та дружина [PERSON] , які фактично прийняли спадщину по 1/10 частині зазначеного будинку. Таким чином з урахуванням успадкованих , але належним чином неоформлених часток на житловий будинок з господарськими будівлями, долі розподілилися між співласниками наступним чином : за [PERSON] - 3/10 частини ( 2/10 особисті + 1/10 [PERSON] ) , [PERSON] - 1/10 частини після [PERSON] ; за [PERSON] - 1/5 частини ; [PERSON] - 2/5 частини ( 1/5 особисті + 1/5 [PERSON] ) . [INFO] померла [PERSON] та, оскільки на час відкриття спадщини, з нею проживала її дочка [PERSON] , вона успадкувала 3/10 частки після смерті матері . В результаті спадкування після матері , доля [PERSON] склала в житловому будинку 1/2 частини ( 2/10 особисті +3/10 матері =5/10=1/2). Таким чином, на думку позивачів , [PERSON] належить 1/10 частини після [PERSON] , [PERSON] - 1/2 частини (2 /10 власні та 3/10 [PERSON] = 5/10 = 1/2) ; [PERSON] - 2/5 частини (1/5 особиста +1/5 [PERSON] =2/5=4/10) . Крім того , [INFO] помер [PERSON] , який до часу відкриття спадщини проживав з [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину після батька [PERSON] , а саме 2/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями. Позивачі звернулися до нотаріуса з заявою про оформлення спадкових прав , однак відсутність правовстановлюючих документів перешкоджає позивачам оформити право на спадщину , тому за захистом свого права вони звертаються до суду. Відповідач на позовну заяву відзив не подав. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 23.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 22.10.2024 . 21.10.2024 до суду позивачі , в інтересах якого діє адвокат Коваленко О.В., подали клопотання про витребування доказів. Ухвалою суду від 22.10.2024 витребувані докази з Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області . 24.10.2024 представник позивачів подала клопотання про долучення доказів. 31.10.2024 , на виконання ухвали суду від 22.10.2024, надійшли спадкові справи . 14.11.2024 за клопотанням представника позивачів витребувані докази з Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори. 03.12.2024 , на виконання ухвали суду надійшла інформаційна довідка зі Спадкового реєстру . 20.01.2025 представником позивачів подано клопотання про допит свідків , про долучення доказів у справі. 21.01.2025 за клопотанням представника позивачів , витребувані докази з Харківського обласного державного нотаріального архіву . 11.02.2025 на виконання ухвали суду від 21.01.2025, надійшла спадкова справа. 21.07.2025 ухвалою суду закрито підготовче судове засідання , справу призначено до розгляду по суті на 12.08.2025 . 19.02.2025 представником позивачів подано клопотання про витребування доказів. 19.02.2025 ухвалою суду , задоволено клопотання , витребувані докази. 11.03.2025 на виконання ухвали суду , надійшла інформація з Валківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області . Ухвалою суду від 19.03.2025 закрито підготовче судове засідання , призначена справа до судового розгляду на 16.04.2025. Представник позивачів у судовому засіданні підтримала позов , просить задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився , подав заяву заслухати справу у його відсутність , проти позову не заперечує, просить ухвалити рішення на розсуд суду. Представник третьої особи до суду не з`явився , подав заяву заслухати справу у його відсутність, просить ухвалити рішення на розсуд суду . Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено , що згідно рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 17.10.1980 у справі № 2-325/80 та ухвали суду від 10.10.1982 про уточнення рішення суду за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про поділ нерухомого майна , за [PERSON] , дітьми [PERSON] , [PERSON] визнано право спільної часткової власності в рівних долях за кожним на 3/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями , а за [PERSON] та [PERSON] право спільної часткової власності в рівних долях за кожним на 2/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями за адресою : [ADDRESS] . ( а.с. 227,т.1) Згідно довідки КП «Краснокутське БТІ» від 04.09.2024 за №446 , станом на 31.12.2012 , зареєстроване право спільної часткової власності за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в рівних долях за кожним, на 3/5 частини нерухомого майна , а за [PERSON] та [PERSON] , в рівних долях за кожним, на 2/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями за адресою : [ADDRESS] , на підставі рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 17.10.1980 та ухвали суду від 10.10.1982 про уточнення рішення суду. ( а.с. 58, т.1) Технічним паспортом КП « Краснокутське БТІ» від 04.09.2024 підтверджується, що житловий будинок з господарськими будівлями за адресою : [ADDRESS] , існує загальною площею 75,10 кв.м , житловою площею 52,50 кв.м. ( а.с.53-57, т.1) [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі , який був розірваний Краснокутським районним віддлом ЗАГСу 07.07.1981 , актовий запис № 63 , про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 07.07.1982 . ( а.с. 23,т.1). У шлюбі [PERSON] та [PERSON] народилися діти [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження [NUMBER] від 25.09.1962 , та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 30.11.2016 . ( а.с. 20, 25-26,т.1) [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] 23.11.1991 у Краснокутському районному відділі ЗАГСу Харківської області , що підтверджує свідоцтво про укладення шлюбу від 23.11.1991 , актовий запис №102 . ( а.с. 21,т.1) Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.09.2006, [INFO] померла [PERSON] , у віці 86 років, у с.Пархомівка Краснокутського району Харківської області , актовий запис про смерть № 129. ( а.с. 24,т.1). Заповітом, посвідченим державним нотаріусом Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області Вепрецькою Н.В. від 12.08.1987, зареєстрованим в реєстрі № 788 , [PERSON] заповідала все своє майно сину [PERSON] ( а.с. 27-28,т.1). Після [PERSON] відкрита спадкова справа № 269/1988, за заявою сина [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину від 05.11.1998 . Відмітки про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої , в книгах обліку спадкових справ відсутня , про що свідчить інформація з Харківського обласного державного нотаріального архіву від 16.10.2021. ( а.с. 110-111, 114, т.1) Згідно довідки виконавчого комітету Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області від 23.09.2024 за №2925, [PERSON] до дня смерті була зареєстрована по [ADDRESS] разом з сином [PERSON] , 1936 року народження. ( а.с. 29,т.1). [PERSON] помер [INFO] , у віці 70 років , у м.Харків, відповідний актовий запис № 17645, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 30.11.2016. ( а.с. 98,т.1). Після померлого [INFO] [PERSON] , за заявою дружини [PERSON] , була заведена в Сьомій Харківській державній нотаріальній конторі , правонаступником якої є Четверта Харківська міська державна нотаріальна контора , спадкова справа № 364/2007 , про що свідчить Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину ) від 25.10.2024 та відповідь про надання інформації Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 26.11.2024 ( а.с. 116,127, 152-153, т.1.) Як свідчить довідка начальника дільниці №20 Комінтернівського філіалу КП « ЖИЛКОМСЕРВИС» Баранов Б.І. проживав у був постійно зареєстрований з 16.08.1982 по день смерті [INFO] з дружиною [PERSON] по [ADDRESS] . ( а.с. 161, т.1) Заповітом , посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бакумовою А.В. від 02.12.2005 , зареєстрований в реєстрі № 2-6773, [PERSON] усе своє майно заповідав дружині [PERSON] . Заповіт не скасовувався та не змінювався. ( а.с. 162, т.1) Свідоцтвами про право на спадщину за заповітом від 08.06.2007 [PERSON] прийняла у спадщину спадкове майно після [PERSON] частини квартири [ADDRESS] ; грошові вклади з процентами та усіма видами доплат , компенсацій та сертифікатів , які зберігаються в ТВБВ Ощадбанку №10020/0329; гараж № [NUMBER] в гаражному кооперативі «Велозаводець» по вул.Храмова №3 в м.Харкові. ( а.с. 179,180,181, т.1) Згідно інформації Валківського відділу ДРАЦСу у Богодухівському районі Харківської області від 05.03.2025 , Харківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області проведена державна реєстрація смерті [PERSON] , [INFO] . ( а.с. 200, т.1) [PERSON] померла [INFO] , у віці 75 років, у смт Краснокутськ Краснокутського району Харківської області , відповідний актовий запис № 126, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 15.10.2015. ( а.с. 99,т.1). [PERSON] до дня смерті була зареєстрована по [ADDRESS] разом з дочкою [PERSON] , 1962 року народження , невісткою [PERSON] та онукою [PERSON] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області від 23.09.2021 . ( а.с. 30,т.1). Після [PERSON] , померлої [INFO] , заведено спадкову справу № 308/2021. Спадкоємцями за законом є донька [PERSON] та онука [PERSON] , так як її батько , син спадкодавці [PERSON] , [INFO] , помер раніше 19.07.1997 . Спадщину вони прийняли фактично , оскільки постійно проживали зі спадкодавцею на час відкриття спадщини по [ADDRESS] . ( а.с.107-109,т.1) Постановою в.о.державного нотаріуса Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області В.Руденко від 18.06.2025, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] , у зв`язку з тим , що відсутні документи на спадкове майно померлої . ( а.с. 244,т.1). Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] від 19.07.1997 , [INFO] помер [PERSON] у смт Краснокутськ Краснокутського району Харківської області, у віці 31 рік , актовий запис № 97. ( а.с. 100, т.1) Відповідно довідки виконавчого комітету Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області від 23.09.2021 , [PERSON] до дня смерті був зареєстрований разом з дружиною [PERSON] , дочкою [PERSON] , матір`ю [PERSON] та сестрою [PERSON] по [ADDRESS] . ( а.с. 31, т.1) Після смерті [PERSON] заведено спадкову справу № 307/2021 . Спадкоємцями за законом є дружина [PERSON] , [PERSON] та мати [PERSON] , які прийняли спадщину фактично , разом проживаючи з померлим на час смерті . Постановою в.о. державного нотаріуса Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області В.Руденко від 18.06.2025, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] , у зв`язку з тим , що відсутні документи на спадкове майно. ( а.с. 243,т.1). Щодо позовної вимоги [PERSON] про визнання права власності. Відповідно до ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відтак, зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Отже, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів, в тому числі, може бути визнання права. Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (статті 1217 ЦК України). Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу відповідно до вимог ст. 1262 ЦК України право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і збоку матері. Згідно зі ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування визначається в порядку черговості, згідно ст. 1268 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (стаття 1296 ЦК України). Як передбачено ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Пунктом 4.12, 4.15 розділу 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Матеріали справи свідчать про те, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO] та заповіту не залишила. [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку по [ADDRESS] , яка залишилася після смерті її матері [PERSON] . Однак , постановою в.о.державного нотаріуса Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області Руденко В.О. від 18.06.2025, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю документів на спадкове майно померлої. Окрім того, як зазначено в постанові нотаріуса , після померлої заведено спадкову справу № 308/2021 та спадкоємцями за законом після померлої [PERSON] , є її дочка [PERSON] , онука [PERSON] , так як її батько , син спадкодавці , [PERSON] , [INFO] помер раніше 19.07.1997. Спащину спадкоємці прийняли фактично , оскільки постійно проживали зі спадкодавцею на час відкриття спадщини за адресою : [ADDRESS] . Таким чином , після померлої [PERSON] , [PERSON] належить 3/15 частки , а [PERSON] 2/15 частки спірного житлового будинку з господарськими будівлями. Як роз`яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч.3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже враховуючи, що [PERSON] постійно проживала разом із спадкодавцею [PERSON] на час відкриття спадщини, вступила у володіння і розпорядження спадковим майном, не заявила про свою відмову від спадщини, а тому вона вважається такою, що прийняла спадщину, у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню частково , оскільки позивачка має право на 2/15 частки у спадщині після померлої матері [PERSON] . Щодо позовної вимоги [PERSON] про встановлення факту спільного проживання з [PERSON] , прийняття спадщини та визнання права власності після померлого батька [PERSON] , суд дійшов до наступного. Судом установлено , що єдиною спадкоємицею після померлого [PERSON] була його дружина [PERSON] , яка проживала зі спадкодавцем до дня його смерті та прийняла спадщину , шляхом подачі заяві до нотаріальної контори, однак свідоцтво про право на спадщину на частину спірного житлового будинку не отримала, а оформила спадщину на інше спадкове майно. За загальним правилом ЦК України , прийняття частини спадщини, вважається , що спадщина прийнята в цілому. Таким чином [PERSON] , як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину в цілому , в тому числі 2/5 частки житлового будинку по [ADDRESS] частку , яка належала спадкодавцю особисто та 1/5 частку , яку він фактично успадкував після смерті матері [PERSON] , але юридично не оформив та свідоцтво про право на спадщину не отримав ) . За таких обставин , доводи позивачки [PERSON] про спільне проживання з батьком до дня його смерті , акт депутата від 04.11.2024 та показання свідків [PERSON] та [PERSON] , суд до уваги не приймає, оскільки, як було встановлено у судовому засіданні , єдиною спадкоємицею [PERSON] після його смерті була його дружина [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи №364/2007, тому суд цю частину позовних вимог залишає без задоволення . Щодо позовної вимоги [PERSON] про визнання права власності після [PERSON] . Оскільки спірна спадщина після померлого [PERSON] відкрилася до 01 січня 2004 року, до спірних правовідносин слід застосовувати правила Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року. Часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця (ст. 525 ЦК України в редакції 1963 року, що діяв на момент відкриття спадщини). Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР в редакції, яка діяла на день відкриття спадщини, у даному випадку спадкоємство здійснюється за законом. Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Частинами 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 560 ЦК УРСР в редакції, яка діяла на момент смерті батька позивачки, спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається також державною нотаріальною конторою при переході спадкового майна до держави (статті 534, 553, 555 цього Кодексу). Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України; нормативно-правовий акт № 18/5 від 14 червня 1994 року наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5, чинної на час виникнення спірних правовідносин було, передбачено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців. Як роз`яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч.3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Матеріали справи свідчать про те, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO] та заповіту не залишив. Позивачка [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку по [ADDRESS] , яка залишилася після смерті її чоловіка [PERSON] . Однак, постановою в.о.державного нотаріуса Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області Руденко В.О. від 18.06.2025, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю документів на спадкове майно померлого. Окрім того, як зазначено в постанові нотаріуса після померлого [PERSON] заведено спадкову справу №307/2021 та спадкоємцями за законом після померлого є його дружина [PERSON] , його дочка [PERSON] та мати [PERSON] , яка померла [INFO] . Спащину вони прийняли фактично, оскільки постійно проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою : [ADDRESS] . Таким чином , оскільки [PERSON] належить 1/5 частка спірного житлового будинку , то його дружина [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, має право на спадщину після померлого чоловіка , а саме 1/15 частку житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] . Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, оскільки позивачі надали достатньо належних і достовірних доказів на підтвердження позовних вимог і тому за [PERSON] слід визнати право приватної власності в порядку спадкування за законом після [PERSON] на 2/15 частини , а за [PERSON] право приватної власності в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] на 1/15 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами , що знаходиться за адресою : [ADDRESS] . Ураховуючи викладене та

Outcome: partial