Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська компанія з повернення боргів» звернулось до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами в загальній сумі 40918,11 грн та судових витрат по справі. В обґрунтовування позовних вимог позивач зазначав, що у лютому та грудні 2022 року між відповідачем та первісними кредиторами укладені договори про надання фінансових кредитів на підставі яких останній отримав грошові кошти у кредит. Водночас, відповідач у добровільному порядку не виконує взяті на себе зобов`язання у зв`язку із чим утворилася заборгованість, яку позивач просить стягнути у межах цього провадження. Між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Качай гроші» укладено договір факторингу № 25072023, згідно якого ТОВ «Качай гроші» відступило право вимоги до відповідача як боржника. У подальшому укладено договір факторингу №14/06/21 між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», згідно якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача як боржника. Також укладено договір факторингу №08122022 між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм», згідно якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача як боржника. Позивач також зазначає, що всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги здійснювались безпосередньо первісні кредитори станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися. Заочним рішенням судді Житомирського районного суду Житомирської області Татуйка Є. від 01.04.2024 позовні вимоги задоволені (а.с. 70-71). 23.04.2024 до суду надійшла заява відповідача про перегляд вищевказаного заочного рішення суду, яке ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 08.05.2024 задоволено: судом ухвалено скасувати заочне рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 01.04.2024 в цій цивільній справі. Окрім цього, судом також вирішено призначити справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та надано сторонам можливість виконати вимоги ухвали суду про відкриття провадження у справі від 07.02.2024. 17.05.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки зазначає, що у договорах відсутні його підписи та первинні бухгалтерські документи, які підтверджують видачу кредиту, про те, що він є військовослужбовцем, віддат звільнений від сплати процентів (а.с. 124-133). Ухвалою суду від 26.02.2025 суддею Житомирського районного суду Житомирської області Дубовік О.М. прийнято до свого провадження справи та відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 157). У прохальній частині позовної заяви представник позивача просить розгляд справи здійснювати за його відсутності (а.с. 6). Від відповідача 12.05.2024 надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, та просив задовольнити із підстав викладених у відзиві на позовну заяву (а.с. 134-135). Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що у позові слід відмовити з таких підстав. Щодо договору кредитної лінії №00-6394781 від 31.12.2022. 31 грудня 2022 року між відповідачем та первісним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю "Качай Гроші" укладений договір кредитної лінії № 00-6394781 на підставі якого відповідач отримав від первісного кредитора кредит у сумі 5145,00 грн (п. 1.2. Договору) строком на 120 днів (п. 1.3. Договору), тобто до 30 квітня 2023 року зі сплатою зниженої процентної ставки в розмірі 0,90 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом протягом перших 20 днів кредиту, тобто з 1 по 20 день включно (п. 1.4.1. Договору) та зі сплатою стандартної процентної ставки в розмірі 2,20 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом після 20 дня користування кредитом, починаючи з 21 дня користування кредитом по день повернення кредиту (п. 1.4.2. Договору). Крім того, у п. 1.4.3. та п. 1.4.4. Договору містяться застереження відносно того, що позичальник розуміє та надає згоду товариству, що використання стандартної процентної ставки насамперед є обумовленим та не є односторонньою зміною умов Договору і застосовується відповідно до п. 1.4.2. Договору. Позичальник проінформований, розуміє та погоджується, що застосування стандартної ставки не є зміною процентної ставки у бік погіршення для споживача, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки, а застосування зниженої процентної ставки є проявом лояльності кредитодавця до споживача та правом кредитодавця, передбаченим умовами відповідної акції (програми лояльності), затвердженої та оприлюдненої кредитодавцем на сайті кредитодавця. Разом з тим, у п. 7.10. та п. 7.11. Догвору визначено, що цей договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі сторони кредитодавця в особистий кабінет позичальника для ознайомлення та підписання. Договір набирає чинності з моменту його підписання аналогом власноручного підпису кредитодавця, що відтворений засобами копіювання та накладення кваліфікованої електронної печатки кредитодавця і електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється позичальнику на номер телефону, повідомлений останнім у заяві на отримання кредиту. Введення позичальником коду одноразового ідентифікатора з метою підписання підписом в електронному форматі цього Договору вважається направленням кредитодавцю повідомлення про прийняття у повному обсязі умов цього Договору. Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем у разі укладення електронного договору в якості підпису сторін буде використовуватися електронний підпис одноразовим ідентифікатором з боку позичальника та аналог власноручного підпису кредитодавця, що відтворений засобами копіювання з боку кредитодавця, відповідно до правил та Закону України "Про електронну комерцію", що має таку саму юридичну силу, що і власноручний підпис. Зазначений договір підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором "3930F", про що свідчить п. 8 Договору (а.с. 7-9). 25.07.2023 між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 25072023 (а.с. 14-15), у відповідності до умов якого ТОВ «Качай гроші» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Качай гроші» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 17). Щодо договору позики №74654782 від 18.02.2022. 18.02.2022 між відповідачем та первісним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів" укладений договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 74654782 за умовами якого відповідач отримав від первісного кредитора позику в сумі 10200,00 грн (п. 2.1. Договору) шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобами позичальника (п. 1 Договору) строком на 30 днів (п. 2.2. Договору), тобто до 20 березня 2022 року зі сплатою зниженої процентної ставки у розмірі 0,4975% на день (п. 2.3. Договору). Крім того, за умовами п. 20 Договору він укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України "Про електронну комерцію". Зазначений договір підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором "3KTJQ6oHAk", що відображено у п. 28 Договору (а.с. 22-24). 14 червня 2021 року між ТОВ "1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладений договір факторингу № 14/06/21, до якого 27 жовтня 2023 року між сторонами вказаного правочину підписана додаткова угода № 12 на підставі якої до позивача перейшло право вимоги до відповідача за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 74654782 від 18 лютого 2022 року. Відповідно до витягу з реєстру боржників № 11 до договору факторингу № № 14/06/21 від 14 червня 2021 року заборгованість [PERSON] за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 74654782 від 18 лютого 2022 року станом на 27 жовтня 2023 року становила 161137,17 грн та складалася із заборгованості за: тілом кредиту в сумі 10200,00 грн та процентами в сумі 5937,17 грн (а.с. 25-26). Щодо договору про надання фінансового кредиту № 06909-02/2022 від 12.02.2022. 12 лютого 2022 року між відповідачем та первісним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвеструм" (далі ТзОВ "ФК "Інвеструм") укладений договір надання фінансового кредиту № 06909-02/2022 за умовами якого відповідач отримав від первісного кредитора кредит в сумі 2000,00 грн (п. 1.1. Договору) строком на 30 днів, тобто до 8 березня 2022 року (п. 1.2. Договору) зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 1 095% річних із розрахунку 3% на добу (п.1.2. Договору). За умовами положень п. 1.5. Договору кредит надається у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної картки, вказаної клієнтом. Крім того, у приписами п. 4.3. Договору передбачено, що у разі, якщо клієнт не повернув кредит у строк, зазначений у п. 1.2. цього Договору та/або в додатку (ах) до цього Договору, проценти передбачені в п. 2.3. цього Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 (дев`яноста) календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов Договору. Крім того, за умовами п. 6.1. Договору він складений українською мовою та підписаний із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України "Про електронну комерцію". Зазначений договір підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором "W4152", що відображено у п. 7 Договору (а.с. 37-38). 8 грудня 2022 року між ТОВ "ФК "Інвеструм" та ТзОВ "ФК "ЄАПБ" укладений договір факторингу № 08122022 на підставі якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача за договором надання фінансового кредиту № 06909-02/2022 від 12 лютого 2022 року. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 08122022 станом на 8 грудня 2022 року заборгованість [PERSON] за договором надання фінансового кредиту № 06909-02/2022 від 12 лютого 2022 року становила 6 344 грн та складалася із заборгованості за: тілом кредиту в сумі 2000,00 грн та процентами в сумі 4344,00 грн (а.с. 41-43). За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. У відповідності до вимог ст. 6, ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. 626, ст. 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Правилами ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним, як це закріплено вимогами ст. 1055 ЦК України. Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні визначені Законом України «Про електронну комерцію», який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. За приписом ст. 3 цього Закону електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Правилами ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ст. 12 указаного Закону, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що всі спірні кредитні договору підписані електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відтак суд не може погоджуватися із позицією відповідача щодо відсутності факту не підписання договору. Водночас, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що кредитні кошти за спірним кредитним договором були отримані відповідачем [PERSON] , більш того, умови договорів №74654782 та №06909-02/2022 не містять реквізитів банківського карткового рахунку позичальника, на який кредитори повинні, згідно з умовами спірних договорів позики, перерахувати зі своїх поточних рахунків кредитні кошти. У матеріалах справи відсутні копії первинних документів, які повинні бути складені під час надання кредитних коштів [PERSON] , докази користування кредитними коштами (виписки по рахунку, тощо), належний розрахунок нарахування процентів по кожному спірному кредитному договорі. Позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ним процесуальних дій. Суд звертає увагу, що представник позивача при подачі позову, одразу в позовній заяві просив проводити судові засідання у відсутності представника, в судові засідання не з`являвся, при ухваленні заочного рішення просив його ухвалити на підставі наявних у справі доказів, тобто на власний розсуд використав надані йому процесуальні повноваження, в тому числі щодо доведення заявлених позовних вимог. Також позивачу було роз`яснено право, що у разі неможливості самостійно надавати докази, він вправі подати клопотання про витребування доказів судом, проте жодних клопотань не подано, так які і не надано додаткових доказів. До позовної заяви ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» долучені лише розрахунки заборгованості, складені представником, в яких зазначена лише сума заборгованості за тілом кредиту та за відсотками (а.с. 18, 31, 46), а також розрахунок заборгованості складений первинним кредиторам (а.с. 13), які за своїм змістом не є доказами отримання кредитних коштів позичальником. Крім того, надані документи не містять розрахунку нарахування відсотків, які заявлені до стягнення, розмір відсотків вказаний однією сумою, не вказано, за який період нараховані відсотки, за якою відсотковою ставкою, що в свою чергу унеможливлює для суду перевірити правильність їх нарахування та відповідність заявленої суми до стягнення умовам укладеного договору. Фактично розмір відсотків наведений на дату передання права вимоги однією сумою. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаною нормою Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. У той же час розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів банку кореспондує висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 № 6-16цс15. За правилами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. За змістом ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до положень ст. 77-80 ЦПК України докази мають бути належними, допустимим, достовірними та достатніми. Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Позивачем не надано суду належних, достовірних та допустимих доказів на підтвердження обставин того, що на виконання умов спірних кредитних договорів №00-6394781 від 31.12.2022, №74654782 від 18.02.2022, №06909-02/2022 від 12.02.2022 первинні кредитори перерахували на картковий рахунок позичальника [PERSON] кредитні кошти. Разом з тим, судом в ухвалі про відкриття провадження у справі позивачу було роз`яснено позицію ст. 12 ЦПК України щодо наслідків вчинення або не вчинення процесуальних дій стороною (а.с. 157). Крім того, в ухвалі від 08.05.2024 (про перегляд заочного рішення) суддею вказано щодо відсутності у матеріалах справи документів, які б підтверджували факт перерахування первісними кредиторами відповідача [PERSON] коштів на виконання умов кредитних договорів, що має істотне значення для правильного вирішення справи (а.с. 118-119). У той же час позивачем не було надано суду доказів (щодо отримання кредитних коштів відповідачем) як і не було заявлено відповідних клопотань про витребування таких доказів у осіб, які ними володіють/знаходяться у розпорядженні (банківських установ щодо перерахування/зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача, оскільки така інформація містить банківську таємницю). Крім цього, рішення суду першої інстанції грунтується на постанові Житомирського апеляційного суду у аналогічній справі №295/10439/24. З огляду на викладене, вимоги позивача не підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, судові витрати слід залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed