Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

10 листопада 2025 року до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла вказана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 19 травня 2024 року [PERSON] уклала із ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОЦЕНТ» кредитний договір № 12329. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника [PERSON] , відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на номер її мобільного телефону. На виконання умов договору [PERSON] отримала кредит у сумі 4 000,00 грн строком на 365 днів (до 19 травня 2025 року) шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ КБ «ПРИВАТ БАНК», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,50% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Позивач надав відповідачу 4 000,00 грн кредитних коштів шляхом здійснення переказу на її картковий рахунок. Відповідач своїх зобов`язань за договором не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість за тілом кредиту та процентами. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» заборгованість за кредитним договором № 12329 від 19 травня 2024 року в сумі 25 900,00 грн, яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 4 000,00 грн та 21 900,00 грн заборгованості за нарахованими відсотками, а також 2 422,40 грн судового збору та 10 000,00 грн витрат на правничу допомогу. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 19 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 22 грудня 2025 року. У зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладався до 22 січня 2026 року та до 23 лютого 2026 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 4-15), додатково надіслав клопотання про розгляд справи без його участі (а.с. 84). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином засобами поштового зв`язку за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку (а.с. 78, 90, 97), а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 79, 91, 99). Поштове відправлення повторно повернулося з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 78, 90, 97). Відзиву на позовну заяву чи заяв з процесуальних питань від відповідача не надійшло. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомила, відзиву не подала, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначений позов слід задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що 19 травня 2024 року між ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» та [PERSON] в електронній формі укладено кредитний договір № 12329 (а.с. 16-22). Відповідно до пункту 1.1. договору товариство надало [PERSON] грошові кошти в розмірі 4 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з пунктом 1.2. договору процентна ставка за користування кредитом становить 1,5% від суми кредиту за кожний день. Строк кредиту 365 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 20 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графіку платежів та реальної річної процентної ставки, що є Додатком №1 до договору (п. 1.3. договору). Відповідно до пункту 1.7. договору товариство здійснює переказ кредитних коштів на карту позичальника № [NUMBER] . Пункт 8.1. договору передбачає, що він укладений в електронному вигляді, підписаний позичальником електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, а товариством - електронним підписом уповноваженої особи товариства. Строк позовної давності щодо зобов`язань сторін за договором 10 років (п. 8.5. договору). Договір та таблиця вартості кредиту підписані позичальником [PERSON] 19 травня 2024 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором 235545 (а.с. 16-22). Інформація, викладена у паспорті споживчого кредиту, відповідає положенням договору (а.с. 23-25). Відповідно до довідки ТОВ «ПЕЙТЕК» від 16 жовтня 2025 року на картку № [NUMBER] 19 травня 2024 року, від ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» було здійснено платіж на суму 4 000,00 грн (а.с. 26). На запит суду про місце реєстрації відповідача з Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області надійшла відповідь, що зараз [PERSON] має прізвище [PERSON] (а.с. 69). Перерахування ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» 19 травня 2024 року [PERSON] на картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № [NUMBER] коштів у сумі 4 000,00 грн підтверджується також наданими на виконання ухвали суду інформацією АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та випискою по рахунку (а.с. 80, 81-82). Детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором станом на 16 жовтня 2025 року відображає нарахування кредиту та процентів за ставкою 1,5% на день за період з 19 травня 2024 року до 19 травня 2025 року, а також відсутність будь-яких проплат відповідача за кредитом (а.с. 27-33). Посилання на обставини укладення 19 травня 2024 року між ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» та [PERSON] (колишнє прізвище [PERSON] ) кредитного договору в електронній формі відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію», оскільки договір підписано [PERSON] (Чинчик) за допомогою одноразового ідентифікатора, відправленого їй товариством. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зі змісту ст.ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як убачається зі змісту ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Разом з тим, 24 грудня 2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», яким, зокрема, було доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» новими частинами. Так частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» №1734-VIII передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Вказана норма законодавства була введена в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 498-IX та набрала чинності 24 грудня 2023 року. Як встановлено в пункті 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже, до 22 квітня 2024 року надавачі споживчих кредитів могли здійснювати нарахування процентів у розмірі - 2,5%, з 22 квітня 2024 року дозволено здійснювати нарахування процентів не перебільшуючи ставку в розмірі 1,5%. З 20 серпня 2024 року 1% на день. Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що відсотки за кредитним договором № 12329 від 19 травня 2024 року, нараховані за ставкою 1,5% на день за період з 20 серпня 2024 року до 19 травня 2025 року, підлягають перерахунку за ставками, визначеними в ч. 5 ст. 8 та пункту 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тобто за ставкою 1,0% на день. Так, за період з 19 травня 2024 року до 19 серпня 2024 року (92 дні) сума відсотків за ставкою 1,50% на день становить 5 520,00 грн (4 000,00 х 1,50% х 92). За період з 20 серпня 2024 року до 19 травня 2025 року (273 дні) сума відсотків за ставкою 1,00% на день становить 10 920,00 грн (4 000,00 х 1,00% х 273). Загальна сума відсотків за договором за період з 19 травня 2024 року до 19 травня 2025 року становить 16 440,00 грн (5 520,00 + 10 920,00). У зв`язку з тим, що відповідач допустила порушення зобов`язань, встановлених договором, доказів своєчасного та належного виконання кредитного договору не надала, вона має заборгованість за тілом кредиту та відсотками за користування кредитом. При цьому на підставі частини 5 статті 8 та пункту 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» № 1734-VIII позовна вимога про стягнення відсотків за кредитним договором підлягає частковому задоволенню в сумі 16 440,00 грн. Отже, позов підлягає частковому задоволенню, а сума, яка підлягає стягненню, становить 20 440,00 грн, з яких: 4 000,00 заборгованість за тілом кредиту, 16 440,00 грн заборгованість за відсотками. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 2 422,40 грн (а.с. 1, 3), який відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в сумі 1 911,76 грн (78,92%). Крім того, позивач ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» у позовній заяві просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10 000,00 грн, на підтвердження яких подав: копію договору № 03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03 червня 2024 року, укладеного з ФОП [PERSON] (а.с. 52-54); копію довіреності та свідоцтва адвоката Руденка К.В. (а.с. 54, 55); копію Акта приймання-передавання послуг № 73 від 30 вересня 2025 року до договору про надання юридичних послуг від 03 червня 2024 року та витягу з реєстру щодо позовної заяви до [PERSON] (а.с. 56, 57); копію платіжної інструкції від 30 вересня 2025 року, що підтверджує оплату за надання правової допомоги за договором № 03/06/2024 від 03 червня 2024 року, Акт № 73 від 30 вересня 2025 року (а.с. 2). Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Відповідно до п. 1 ч. 2 т. 137 ЦПК України розподілу підлягають витрати на правничу допомогу адвоката, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Враховуючи викладене, зважаючи на характер виконаної адвокатом роботи, співмірність судових витрат із ціною позову та складністю справи, суд дійшов висновку, що розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу становить 5 000,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial