Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши в позові про те, що 17.09.2024 року між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] було укладено електронний договір про надання кредиту №509147-КС-001. Прийняття (акцепт) пропозиції (оферту) щодо укладення договору, на умовах визначених офертою відбулося, шляхом введення [PERSON] , направленого позивачем на його фінансовий номер телефону [NUMBER] одноразового ідентифікатора UA-7813 для підписання договору. Відповідно до умов кредитного договору [PERSON] було надано кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту - 7000,00 грн., строк кредитування - 16 тижнів дата надання кредиту - 17.09.2024 року, строк дії договору - 07.01.2025 року; стандартна процентна ставка за кредитом - 0,7% фіксована; комісія за надання кредиту - 1400,00 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту - 12310,06 грн., загальні витрати за кредитом -5310,06 грн.; орієнтовна реальна річна процентна ставка - 3387,18 %. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі. Проте відповідач порушив умови договору та не повернув в повному обсязі кредит, а також не виконав інші грошові зобов`язання. Станом на 12.12.2025 року день подачі позовної заяви загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором №509147-КС-001 від 17.09.2024 року становить 13933,04 грн., з яких: 9350,84 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 4582,20 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. З урахуванням вищезазначеного, позивач просить стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес позика» заборгованість та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу в порядку спрощеного провадження, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі, в разі неявки відповідача не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання подав заяву про розстрочення суми боргу в зв`язку зі скрутним матеріальним становищем. Відзив від відповідача не надходив. Враховуючи, що відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його у даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків: У судовому засіданні встановлено, що 17.09.2024 року між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] було укладено електронний договір про надання кредиту №509147-КС-001. Прийняття (акцепт) пропозиції (оферту) щодо укладення договору, на умовах визначених офертою відбулося, шляхом введення [PERSON] , направленого позивачем на його фінансовий номер телефону [NUMBER] одноразового ідентифікатора UA-7813 для підписання договору. Відповідно до умов кредитного договору [PERSON] було надано кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту - 7000,00 грн., строк кредитування - 16 тижнів дата надання кредиту - 17.09.2024 року, строк дії договору - 07.01.2025 року; стандартна процентна ставка за кредитом - 0,7% фіксована; комісія за надання кредиту - 1400,00 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту - 12310,06 грн., загальні витрати за кредитом -5310,06 грн.; орієнтовна реальна річна процентна ставка - 3387,18 %. (а.с. 32-51). Паспорт споживчого кредиту (а.с. 28-31), Пропозиція укласти договір кредиту (а.с. 79-80), Прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) (а.с. 81-83), Анкета клієнта (а.с. 86) та Правила надання споживчих кредитів (а.с. 90-115) є складовими частинами договору про надання кредиту. Відповідно до копії довідки, наданої ТОВ «Бізнес позика», Національний банком України внесено запис до ДРФУ про переоформлення ліцензій ТОВ «Бізнес позика» на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, а саме на надання коштів у позику у тому числі і на умовах фінансового кредиту на ліцензію на діяльність фінансової компанії з правом надання послуги - надання коштів та банківських металів у кредит (а.с. 130). Згідно Довідки, наданої ТОВ «Бізнес позика», банком було здійснено успішну транзакцію щодо зарарахування 17.09.2024 року 7000,00 грн., на банківську карту [PERSON] № [NUMBER] (а.с. 87). Відповідно до Розрахунку та Довідки про стан заборгованості розмір заборгованості за договором про надання кредиту №509147-КС-001 від 17.09.2024 року станом на 12.12.2025 року становить 13933,04 грн., з яких: 9350,84 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 4582,20 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами (а.с. 20-26, 27). Згідно до витребуваної судом інформації, АТ КБ «Приват банк» повідомив, що на ім`я [PERSON] банком було емітовано картку № [NUMBER] та відкрито на неї відповідний банківський рахунок ( [NUMBER] ), за яким зафіксовано рух коштів в період з 17.09.2024 року по 08.03.2025 року (а.с. 152-165). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або за Законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Як вбачається з положень ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Положенням ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, а також розмір процентів встановлений договором. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Так, згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. ст. 1, 10, 12 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі. Частиною 1 ст. 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2 ст.78 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кредитний договір діє до повного виконання клієнтом всіх грошових зобов`язань за кредитним договором. Перебіг строку кредитування починається з дати надання банком клієнту кредиту. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідачем за вищевказаним договором суду не надано, як і не надано доказів виконання належним чином та у встановлені строки зобов`язань за вказаним договором, у зв`язку з чим порушення зобов`язання визнається судом таким, що сталося з його вини. В зв`язку з чим, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими. Суд, з урахуванням вищевикладеного вважає за необхідне стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес позика» заборгованість за кредитним договором №509147-КС-001 від 17.09.2024 року розмір якої станом на 12.12.2025 року складає 13933,04 грн. Разом з тим, не заперечуючи проти стягнення з нього кредитної заборгованості відповідач [PERSON] , в своїй заяві просив через скрутне матеріальне становище розстрочити виконання рішення. У відповідності до ч. 1, 3 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Враховуючи тяжкий матеріальний стан відповідача, ту обставину, що він не працює, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, тому перебуває в дуже скрутному матеріальному становищі, суд вважає за можливе застосувати розстрочення виконання судового рішення рівними частинами на чотири місяці. Згідно ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов підлягає задоволенню, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved