Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Представник позивача [PERSON] у січні 2026 року звернувся до суду в інтересах [PERSON] із указаним позовом, який мотивував тим, що 07.09.2013 позивач та відповідачка уклали шлюб, який був зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тростянецького районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 131. За час шлюбу в сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя позивача та відповідачки не склалося з причин відсутності між ними взаєморозуміння, байдужості до життя та спільних проблем. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Рішення про розірвання шлюбу позивач прийняв остаточно та змінювати його не має намірів, оскільки примиритися з відповідачкою вони намагалися неодноразово, однак безрезультатно. Подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе і є таким, що суперечить інтересам сторін та дитини. Посилаючись на вказані обставини представник позивача просить суд розірвати шлюб, укладений між позивачем та відповідачкою. Ухвалою суду від 27.01.2026 було відкрито провадження у даній справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав заяву в якій вказав, що просить суд розглянути справу без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримує, судові витрати позивач залишає за собою. Відповідачка також подала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає, просить розірвати шлюб. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце сімейні правовідносини, позов обґрунтований і підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що 07.09.2013 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тростянецького районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 131. Після реєстрації шлюбу відповідачка змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 4). За час шлюбу у позивача та відповідачки народилася дитина донька [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Шлюб на даний час носить формальний характер. Подальше збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, а також зважаючи на визнання відповідачкою пред`явленого до неї позову, відсутність згоди позивача на збереження шлюбу, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини на свободу, а тому шлюб необхідно розірвати. Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved