Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

04.12.2025 року засобами поштового зв`язку до Шевченківського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява Комунального підприємства «Житлокомсервіс» в особі представника Жиляк Т.О. до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з утримання багатоквартирного будинку, споруд та прибудинкових території, згідно прохальної частини якої просить суд: стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що виникла за адресою: [ADDRESS] за період з 01.07.2021 року по 01.11.2025 рік у сумі 19 393,65 грн.; стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що що рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2006 № 1186 Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» визначено виконавцем послуг з управління будинком, спорудою або групою споруд у житловому фонді комунальної власності територіальної громади міста Харкова. Багатоквартирний будинок за адресою: [ADDRESS] є комунальною власністю територіальної громади міста Харкова та перебуває у господарському віданні Комунального підприємства «Житлокомсервіс». [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі є споживачами житлових послуг, що надаються підприємством. Позивач належним чином виконує свої зобов`язання щодо надання послуг з утримання багатоквартирних будинків і споруд та прибудинкових територій. В свою чергу, відповідачі за спожиті житлово-комунальні послуги належним чином не сплачують, внаслідок чого за адресою: [ADDRESS] утворилась заборгованість. З метою стягнення заборгованості Комунальне підприємство «Житлокомсервіс» зверталось до Дзержинського районного суду м. Харкова, внаслідок чого: 25.02.2015 року Дзержинським районним судом м. Харкова було видано судовий наказ про стягнення з відповідачів за надані підприємством послуги 16 236,44 грн. (справа №638/22368/14-ц); 12.05.2020 року Дзержинським районним судом м. Харкова було видано судовий наказ про стягнення з відповідачів за надані підприємством послуги за період з 01.01.2019 року по 01.03.2020 року у розмірі 6 044,50 грн. (справа №638/5377/20); 274.04.2019 року Дзержинським районним судом м. Харкова було видано судовий наказ про стягнення з відповідачів за надані підприємством послуги у сумі 10 839,86 грн. (справа №638/1959/19); 02.08.2021 року Дзержинським районним судом м. Харкова було видано судовий наказ про стягнення з відповідачів за надані підприємством послуги за період з 01.04.2020 року по 01.07.2021 року у розмірі 6 472,62 грн. (справа №638/11231/21). Вказані судові накази скасовано не було, однак дій щодо повної оплати заборгованості споживачі не вчиняють, у зв`язку з чим за даною адресою виникла заборгованість за період з 01.07.2021 року по 01.11.2025 рік у розмірі 19 392,65 грн. Невиконання відповідачами зобов`язань щодо оплати за спожиті житлові послуги є порушенням права позивача на належну оплату наданих послуг, що й послугувало підставою для звернення до суду з позовною заявою. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 25.12.2025 року відмовлено у відкритті провадження в частині пред`явлення позовних вимог до [PERSON] . Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 25.12.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 16.02.2026 року від представника позивача Комунального підприємства «Житлокомсервіс» - Жиляк Т.О. надійшла заява з проханням провести розгляд справи без участі представника позивача за наявними матеріалами справи, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялись своєчасно та належним чином, про що свідчать поштові документи та матеріали справи, причину неявки суду не повідомили, відзиву на позовну заяву, який би відповідав вимогам статті 178 ЦПК України, чи будь-яких письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів, заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову, до суду не надали. Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, причини неявки визнані судом неповажними, і тому неявка відповідача не може бути перешкодою для заочного розгляду судом справи, що відповідає положенням частини 1 статті 280 ЦПК України. Відповідно до статті 280 ЦПК України, якщо відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням вказаної статті. Суд, дослідивши доводи позивача, викладені у позові, та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. За приписами частини 1 статті 2 ЦПК Українизавданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1, 2 статті 13 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 79 ЦПК Українидостовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Перевірка достовірності доказів проводиться судом у процесі дослідження доказів. Суд визнає достовірними докази, якщо за результатами перевірки та дослідження цих доказів підтверджується правильність відомостей, які в них містяться. Відповідно до частини 1, 2, 3 статті 89 ЦПК Українисуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з частиною 1, 5 статті 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Положеннями частини 1, 2, 4 статті 12 ЦПК Українипередбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , є споживачами послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надаються КП "Житлокомсервіс". В матеріалах справи міститься інформаційна довідка з Реєстру територіальної громади м. Харкова, згідно з якою відповідачі зареєстровані за вказаною адресою. Судом встановлено, що рішенням Харківської міської ради №69/06 від 26.07.2006 «Про створення комунального підприємства «Жилкомсервіс» та рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради №1186 від 20.12.2006 «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді м. Харкова» КП «Жилкомсервіс» створено та визначено виконавцем послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків. Рішенням 23 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 26.01.2024 № 522/24 Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» було перейменовано у Комунальне підприємство «Житлокомсервіс», що підтверджує Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15.04.2024. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2006 №1186 Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» визначено виконавцем послуг з управління будинком, спорудою або групою споруд у житловому фонді комунальної власності територіальної громади міста Харкова. Багатоквартирний будинок [ADDRESS] є комунальною власністю територіальної громади міста Харкова та перебуває у господарському віданні Комунального підприємства «Житлокомсервіс». Відповідно до статті 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно пункту 5 частини 3 статті 20 Закону України №1875-ІV від 24.06.2004споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. На виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Рішення Харківської міської ради №69/06 від 26.07.2006 «Про створення комунального підприємства «Жилкомсервіс» та рішення виконавчого комітету Харківської міської ради № 1186 від 20.12.2006 «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді м. Харкова», відповідно до ч.2 ст. 633 Цивільного кодексу України Позивачем, 28.11.2006 року в офіційному виданні Харківської міської ради - спецвипуску газети «Слобода», було опубліковано публічний договір про надання житлово-комунальних послуг № 95/1 (із змінами, внесеними в 2007 і 2009 роках). Згідно з вимогами статті 633 ЦК України, публічний є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Виходячи з вимог зазначеної статті ЦК України, перелік послуг, по яким може бути укладено публічний договір, не є вичерпним. Частиною 1 статті 639 ЦК Українипередбачено, що договір може бути укладений у будь - якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Статтею 638 ЦК Українивстановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною та вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до частини 2 статті 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товар, надала послуги, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця діє є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Законом України «Про житлово-комунальні послуги»та іншими актами цивільного законодавства не передбачено укладання типового договору про надання житлово-комунальних послуг між управителем та споживачами, а також обов`язковість письмової форми договору про надання житлово-комунальних послуг, що підтверджується статтею 1 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої договором вважається усний чи письмовий правочин між споживачем і виконавцем про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Відповідно до п. 22 Договору № 95/1 цей договір набирав чинності з 01 січня 2007 року та укладений згідно з частиною 3 статті 205, статті 642, 643 Цивільного кодексу України. Згідно п. 22 публічного договору про надання житлово-комунальних послуг договір укладається строком на 3 роки і вважається продовженим на той самий строк, якщо за місяць до закінчення дії його терміну однієї зі сторін не буде письмово заявлено про розірвання договору. Судом встановлено, що відповідачі протягом місяця з дня опублікування договору, не звертались до КП «Жилкомсервіс» з відмовою укласти вказаний договір, або розірвати договір у зв`язку з невиконання його умов. Тобто, публічний договір від 28.11.2006 (зі змінами, внесеними у 2007 і 2009 роках) про надання житлово-комунальних послуг, є чинним, а співвласники багатоквартирного будинку, за адресою: [ADDRESS] , перебуває в договірних відносинах з КП «Житлокомсервіс» і повинні здійснювати оплату наданих послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової територій, відповідно до затвердженого органами місцевого самоврядування тарифом. Вартість послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій встановлюється відповідним рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова». КП «Житлокомсервіс» (КП «Жилкомсервіс») виконує свої обов`язки та забезпечує надання відповідачу послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, перелік яких затверджений рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2011 №893 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова» (зі змінами, внесеними рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 27.01.2012 №39 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2011 №893 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова»; рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 10.05.2017 №283 «Про коригування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова»), №318 «Про корегування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова від 11.05.2018 оскільки відповідно до ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги надаються споживачу безперебійно, за винятком часу на проведення ремонтних і профілактичних робіт, ліквідації аварії та її наслідків. Технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання, надання яких забезпечувало КП «Житлокомсервіс», з 01.07.2022 надає КП «ХТМ», у зв`язку зі змінами у діючому законодавстві України та набранням чинності з 01.07.2022 публічних договорів з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, які були опубліковані КП «Харківські теплові мережі» на їх офіційному веб-сайті (www.hts.kharkov.ua). У зв`язку з чим, з 01.07.2022 дія договору призупинена, про що підписана додаткова угода. Технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем зливової каналізації, надання яких забезпечувало КП «Житлокомсервіс», з 01.05.2022 надає КП «Харківводоканал», у зв`язку зі змінами у діючому законодавстві України та набранням чинності з 01.05.2022 публічного договору про утримання та обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання та водовідведення багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, які були опубліковані КП «Харківводоканал» на їх офіційному веб-сайті (https://vodokanal.kharkov.ua). У зв`язку з чим, з 01.05.2022 дія договору призупинена, про що підписана додаткова угода. КП «Житлокомсервіс» припинило нарахування відповідно до листів КП «ХТМ» та КП «Харківводоканал» про розірвання договірних відносин. Позивач належним чином виконує свої зобов`язання щодо надання послуг з утримання багатоквартирних будинків і споруд та прибудинкових територій. Нарахування оплати за надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій здійснюється відповідно до Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. № 529(зі змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів від 17 липня 2015 р. № 515) далі - Постанова. Отже законодавством встановлений обов`язок споживачів сплачувати в повному обсязі спожиті комунальні послуги. Відсутність договірних правовідносин не є підставою для відмови у стягненні зі споживача коштів за надання житлово-комунальних послуг. А тому, споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року по справі № 6-59цс13 та від 25 листопада 2014 року по справі № 3- 184цс14 та від 20 квітня 2016 року по справі № 6-2951 цс-15. Згідно з частиною 1 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Разом з тим, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 цього Законуспоживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги, згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відтак, між сторонами виникли правовідносини з приводу надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, та оплати таких послуг, їх надання здійснюється на підставі Типового договору про надання житлово-комунальних послуг, положення якого мають юридично обов`язковий характер і підлягають застосуванню незалежно від того, включені вони до конкретного договору чи ні. Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово - комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Пунктом першим частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»визначено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Законуобов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 1 вказаного Закону, споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. На підставі викладеного, у відповідачів виникли зобов`язання щодо сплати заборгованості за надані позивачем комунальні послуги. Не укладення письмового договору про надання послуг не є підставою для звільнення відповідачів як споживачів від оплати відповідних послуг. Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 221/515/15-а, згідно з якою, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, і відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному розмірі, а також в постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі № 210/5796/16-ц. Згідно зі статтею 67 ЖК Україниплата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію, інші послуги) стягується, крім квартирної плати, по затвердженим у встановленому порядку тарифам. Тарифи по оплаті за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюються рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувався ними, в тому числі за утримання прибудинкової території. Однак, відповідачі не виконують обов`язки, покладені на них чинним законодавством та Договором, у зв`язку з чим за ними утворилася заборгованість перед КП "Житлокомсервіс" за надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідно до ст. ст. 64, 67, 68, 162 Житлового кодексу України, статтями 360, 526, 611, 815, 816 Цивільного кодексу України, статтею 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги", на відповідачів покладені обов`язки сплачувати кошти за спожиті комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території у строки, встановлені договором або законом. Згідно статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. У відповідності положень статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Матеріали справи свідчать про те, що позивачем виконувалися обов`язки з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, якими користувалася відповідачі, проте не здійснювали оплату їх вартості своєчасно та в повному обсязі. За період з 01.07.2021 року по 01.11.2025 року за відповідачами утворилась заборгованість у сумі 19 392,65 грн. Згідно статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. У відповідності положень статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. На підставі відкритого особового рахунку № [NUMBER] , згідно довідки про нарахування та оплату житлово-комунальних послуг за період 01.07.2021 року по 01.11.2025 року загальна сума заборгованості складає 19 392,65 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості в матеріалах справи. Відповідно до положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтями 610, 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Доказів того, що послуги відповідачам не надавались, що вони не користувались наданими послугами і потреби в таких послугах не мали, належними та допустимими доказами не доведено та матеріалами справи не підтверджено. В матеріалах справи також відсутні докази повного або часткового погашення заборгованості за надані комунальні послуги. За таких обставин, вимоги позивача про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги, докази оплати яких відсутні, визнаються обґрунтованими, оскільки відповідачами в порушення ст. 525, 526 ЦК України, ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст. 68 ЖК України не оплатили отримані послуги. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved