Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

До Вітовського районного суду Миколаївської області за підсудністю з Інгульського районного суду міста Миколаєва надійшла цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Представник позивача Котова Світлана Миколаївна звернулась з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 14 240,00 грн, а також судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05.01.2020 року між ТОВ «Споживчий Центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 05.01.2020-100001515 , згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 8 000 гривень, строком на 14 календарних днів, процентна ставка - 28%, що складає 2 240,00 грн. 28 березня 2025 року між ТОВ «Споживчий Центр» та ТОВ «Новий Колектор» укладено Договір факторингу № СЦ-28.03.2025 , згідно якого ТОВ «Споживчий Центр» відступило ТОВ «Новий Колектор» права вимоги за кредитними договорами , у тому числі за кредитним договором № 05.01.2020-100001515 від 05.01.2020 року Згідно розрахунку заборгованості заборгованість [PERSON] за договором позики від № 05.01.2020-100001515 від 05.01.2020 року 14 240.00 грн. з яких: заборгованість за основною сумою боргу 8 000,00 грн., відсотки 2 240.00 грн., штраф 4 000,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, під час звернення до суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про та час судового засідання повідомлений належним чином, в порядку встановленому ст. 128, 130 ЦПК України, надав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, вказав, що позовні вимоги визнає, однак заперечує щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, оскільки вважає їх завищеними та неспівмірними складності справи. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, виходячи з наступного. 05.01.2020 року між ТОВ «Споживчий Центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 05.01.2020-100001515 , згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 8 000 гривень, строком на 14 календарних днів, процентна ставка 28%, що складає 2 240,00 грн. Вказаний Договір позики підписано відповідачем за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. Відповідно до договору ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язалося надати та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 9 500,00 гривень, а відповідач зобов`язався вчасно повернути кредит, а також сплачувати проценти за користування ним. Копія платіжної інструкції «FONDY» №187957144 від 05.01.2020 року підтверджує факт перерахування ТОВ «Споживчий центр» на номер картки відповідача [NUMBER] грошових коштів в сумі 8 000 грн. 00 коп. Призначення платежу: перерахування коштів за договором №№ 05.01.2020-100001515. 28 березня 2025 року між ТОВ «Споживчий Центр» та ТОВ «Новий Колектор» укладено Договір факторингу № СЦ-28.03.2025 , згідно якого ТОВ «Споживчий Центр» відступило ТОВ «Новий Колектор» права вимоги за кредитними договорами , у тому числі за кредитним договором № 05.01.2020-100001515 від 05.01.2020 року Згідно розрахунку заборгованості заборгованість [PERSON] за договором позики від № 05.01.2020-100001515 від 05.01.2020 року 14 240.00 грн. з яких: заборгованість за основною сумою боргу 8 000,00 грн., відсотки 2 240.00 грн., штраф 4 000,00 грн. Як передбачено статтею 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ глави 52 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. При цьому, в ч.1 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Як зазначено в ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до положень статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України). Відповідач не заперечував проти розміру заборгованості і не спростував його. Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, заборгованість не погашає, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 14 240.00 грн. з яких: заборгованість за основною сумою боргу 8 000,00 грн., відсотки 2 240.00 грн., штраф 4 000,00 грн. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 2 422 грн 40 коп., що підтверджується відповідною платіжною інструкцією, а також визначено витрати на правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн. Відповідно до Договору про надання правничої допомоги № 07/24-НК від 02.07.2024 року стороною позивача був укладений договір з адвокатським об`єднанням «Верітас Центр». В подальшому, тобто 14 серпня 2024 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» та Адвокатським об`єднанням «Лекс Верітас» було підписано Додаткову угоду №4 до Договору №07/24-НК про надання правничої допомоги від 02 липня 2024 року в якій зазначено, що на підставі Протоколу засідання загальних зборів членів (учасників) Адвокатського об`єднання «Верітас Центр» №08/2024 від 09 серпня 2024 року відбулась зміна найменування Виконавця з Адвокатське об`єднання «Верітас Центр» на Адвокатське об`єднанням «Лекс Верітас». Адвокатське об`єднання «Лекс Верітас» є правонаступником усіх прав та обов`язків Адвокатського об`єднання «Верітас Центр». У зв`язку з цим сторони домовились внести зміни у Договір, а саме преамбулу тексту договору та викласти у новій редакції. Крім того, 03 квітня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» та Адвокатським об`єднанням «Лекс Верітас» було підписано Додаткову угоду №4 до Договору №07/24-НК про надання правничої допомоги від 02 липня 2024 року, відповідно до якої сторони погодили викласти у п. 2 даної Додаткової угоди зміни до п.п.3.1, а саме: вартість послуг 6 000,00 грн. за один позов без врахування вартості поштових витрат та судового збору, які сплачуються Замовником самостійно. 05 листопада 2025 року адвокатом Моісеєнко М.Ю. було складено та підписано Звіт про виконану роботу відповідно до Договору 07/24-НК про надання правничої допомоги від 02 липня 2024 року, згідно з яким Виконавцем надано Замовнику за його запитом послуги у відповідності та на умовах Договору, а саме: сформовано запит на складання розрахунку ціни позову та отримання переліку необхідних доказів; складено позов; роздруковано позов, додатки до позову та один примірник позову з додатками надано Замовнику для відправлення відповідачу; замовлено сплату судового збору; проведена детальна консультація Замовника щодо дій після відкриття провадження та надано інші консалтингові послуги в розрізі проведення претензійно-позовної роботи, загальна вартість яких становить 6 000,00 грн. З урахуванням складності даної справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що зазначена позивачем вартість та обсяг виконаної адвокатом роботи у розмірі 6 000,00 грн. є завищеними та належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу пропорційності розподілу судових витрат. Судом враховано складність справи, перелік наданих послуг, час, необхідний для складання позовної заяви у спорі, ціну позову, а також те, що спір є типовим, у зв`язку із чим суд вважає, що вартість послуг на рівні 3 000 гривень відповідатиме критеріям розумності та співмірності. Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням викладеного, виходячи з принципу пропорційності відшкодування судових витрат до задоволених вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 2 422 грн 40 коп. - судовий збір та 3 000 грн 00 коп. - витрати на правничу допомогу. На підставі статей 141, 206, 259, 263-265, 280 ЦПК України,

Outcome: approved