Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

В жовтні 2025 року ТзОВ «Коллект Центр» звернулось до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказало, що 02.07.2021 між ТзОВ «Маніфою» та [PERSON] укладено Договір позики № 2657863, відповідно до умов якого позикодавець передаю позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані із виконанням цього договору. 29.12.2021 між ТзОВ «Маніфою» та ТзОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір № 29/12-2021 відповідно до якого ТзОВ «Маніфою» відступило на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2657863. 10.01.2023 між ТзОВ «Вердикт Капітал» та ТзОВ «Коллект Центр» було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТзОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТзОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2657863. Загальний розмір заборгованості за Договором №2657863 від 02.07.2021, що підлягає стягненню станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 22 739 грн. 74 коп. Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Коллект Центр» 2422 грн. 40 коп. судового збору та 13 000 грн. витрат на правову допомогу. Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку, подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, відзиву на позовну заяву, заяви про розгляд справи без його участі не надсилав. За таких обставин, суд із письмової згоди представника позивача ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. 02.07.2021 між ТзОВ «Маніфою» та [PERSON] укладено Договір позики № 2657863, відповідно до умов якого позикодавець передаю позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані із виконанням цього договору. Сторони погодили наступні умови позики : 2.3.3. Сума позики: 6200 грн. 00 коп. 2.3.4. Строк позики: до «01» серпня 2021 року (30 днів). 2.4. Розмір процентів за користування позикою: 2.4.1. Проценти за користування позикою нараховуються за спадною процентною ставкою на підставі фіксованого середньоденного розміру процентів за користування позикою відповідно до Додатку № 1 до Договору позики. 2.4.2. Середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний, фіксований: 0.99500 від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. 2.4.3. Середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований: 1.99000 % від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. 2.4.4. Базова процентна ставка за позикою, фіксована: 1.99000 % від суми позики за кожен день користування позикою. 2.4.5. Позикодавець надає позичальнику можливість сплати процентів за користування позикою на акційних умовах (відповідно до п.2.4.2) виключно за умови належного виконання позичальником зобов`язань за цим Договором. У випадку недотримання позичальником умов сплати процентів за користування позикою на акційних умовах, за договором застосовується базова процентна ставка за позикою. 2.5. Розмір процентів на прострочену позику, фіксований: 1.01 % від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати суми позики та процентів за користування позикою. 2.6. Позика надається позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки, зареєстрованої Позичальником для цієї цілі в Особистому кабінеті на веб-Сайті Товариства протягом 3(трьох робочих) днів з дати підписання Договору. Згідно п. 3.1.1. договору проценти за користування позикою нараховуються за фактичну кількість календарних днів користування позикою з дня надання позики до дня повного погашення заборгованості включно. Пунктами 3.1.3, 3.2.1. договору передбачено, що у період прострочення позики проценти за користування позикою нараховуються за базовою процентною ставкою на позику, визначеною п. 2.4.4. Проценти на прострочену позику нараховуються у випадку неналежного виконання позичальником зобов`язань за цим договором у розмірі, визначеному п. 2.5 Договору, за кожен день прострочення. Згідно графіку погашення позики та процентів позичальник зобов`язався сплати позики в розмірі 6200 грн. та проценти в розмірі 1850 грн. 70 коп. 01.08.2021 ТзОВ «Маніфою» та [PERSON] уклали додаткову угоду № 1 до договору позики від 02.07.2021 № 2657863, відповідно до умов якої сторони погодили продовжити строк позики на 30 днів до 31 серпня 2021 року, зі сплатою середньоденного розміру процентів за користування позикою в розмірі 1,99000%. Згідно з графіком погашення позики та процентів, позичальник зобов`язався сплатити позики в розмірі 6200 грн. та проценти в розмірі 3701 грн. 40 коп. 29.12.2021 між ТзОВ «Маніфою» та ТзОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір № 29/12-2021 відповідно до якого ТзОВ «Маніфою» відступило на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2657863. Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 29/12-2021 від 29.12.2021 ТзОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги за договором позики № 2657863 від 02.07.2021 в сумі 19170 грн. 10 коп., в т.ч. 6200 грн. за тілом позики, 9 870 грн. 40 коп. проценти за користування позикою, 3100 грн. проценти на прострочену позику. ТзОВ «Вердикт Капітал» за період з 29.12.2021 по 23.02.2022 здійснило нарахування процентів за користування позикою в розмірі 3 569 грн. 34 коп. 10.01.2023 між ТзОВ «Вердикт Капітал» та ТзОВ «Коллект Центр» було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТзОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТзОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2657863, на суму 22 739 грн. 70 коп., в т.ч. 6200 грн. заборгованість за тілом кредиту, 16 539 грн. 70 коп. заборгованість за відсотками. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно із статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно положень пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав за правочином (відступлення права вимоги). Стаття 514 цього Кодексу визначає, щодо нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до умов договору № 2657863 від 02.07.2021 строк кредитування скінчився 31.08.2021 (відповідно до п. 2.3.4 договору із змінами внесеними додатковою угодою № 1 від 01.08.2021). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 зазначила: «Велика Палата Верховного Суду наголошує, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України. Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу. Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України»(п.п 81-85, 91). Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Відтак позивач безпідставно здійснював нарахування процентів за період починаючи з 01.09.2021 по 23.02.2022. Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики № 2657863 від 02.07.2021, в сумі 9 901 грн. 40 коп., в т.ч. 6 200 грн. за тілом позики, 3 701 грн. 40 коп. за процентами в межах погодженого строку кредитування, в решті вимог належить відмовити. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. до яких належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно з ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Представництво та захист позивача здійснювало адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс», на підставі договору про надання правової допомоги від 01.07.2024. Згідно витягу з акту № 14 про надання юридичної допомоги від 30.09.2024 адвокатським об`єднанням надано правову допомогу на загальну суму 13000грн. Відповідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягнення з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме, судовий збір в розмірі 1 054 грн. 77 коп. (2422,40х9901,40:22739,74) та витрати на правову допомогу у розмірі 5 660 грн. 20 коп. (пропорційно розміру задоволених позовних вимог (43,54%).

Outcome: partial