Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до АТ «КБ`Приват Банк», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору:Бердичівський відділ державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про зняття арешту з майна. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказує на те, що на все її нерухоме майно наявне обтяження, що порушує її право на розпоряджання майном. Так нещодавно випадково, при спробі укласти договір купівлі-продажу належного їй нерухомого майна, їй стало відомо про наявність арешту належного їй всього нерухомого майна та оголошення заборони на його відчуження, реєстраційний номер обтяження 9327631, яке зареєстрована 08.12.2009 року реєстратором Житомирської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. Підставою цього обтяження була постанова про арешт иайна та оголошення заборони на його відчуження АА 594695 від 30.11.2009 року, внесена відділом Державної виконавчої служби Ружинського районного управління юстиції, державним виконавцем Гладишком О.М. Зазначений арешт було накладено на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська №2-12172 від 19.10.2009 в інтересах ПАТ КБ «ПриватБанк». При цьому зазначає, що відділ Державної виконавчої служби Ружинського районного управління юстиції станом на сьогодні ліквідований і його правонаступником є Бердичівський відділ Державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ). Зважаючи на це її представник за довіреністю звернувся до вказаного відділу Державної виконавчої служби для з`ясування даного питання. Із отриманої відповіді вбачається, що на виконанні у Ружинському районному відділі Державної виконавчої служби перебувало виконавче провадження ВГІ №16140937 відкрите 30.11.2009 на підставі ухвали від 19.10.2009 №2-12172, виданої Жовтневим районним судом міста Дніпропетровськ. Зазначене виконавче провадження було закінчено 08.12.2009. Проте надати інформацію щодо вказаного виконавчого провадження не вбачається можливим у зв`язку з тим, що строк зберігання завершених проваджень складає три роки, а відтак дане виконавче провадження було знищене. Зазначає, що в 2008 році вона брала кредит в ПАТ КБ «ПриватБанк» під заставу належного їй майна, але вона погасила його 29.11.2013 року. При цьому до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно були внесені відомості про припинення обтяження (іпотеки) у зв`язку з повним погашенням кредиту. Наявність у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єкта нерухомого майна запису про заборону на відчуження нерухомого майна, яке належить їй, обмежує її право власності на належне їй майно, а тому вимушена звернутись до суду за захистом свого права. Саме тому наявність станом на сьогодні обтяження мого майна у вигляді арешту та заборони на його відчуження виявилася для неї цілком несподіваною, тим більше при умові закриття виконавчого провадження ще 08.12.2009 року. Тобто виконавче провадження було закрите ще 08.12.2009 року, але обтяження не зняте до даного часу. Обтяження у вигляді арешту всього майна, належного позивачці на праві приватної власності, створює перешкоди у здійсненні нею права володіти, користуватися та розпоряджатися майном. Таким чином вважає, що існує об`єктивна необхідність скасувати арешт, накладений згідно з постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА 1695 від 30.11.2009 відділом Державної виконавчої служби Ружинського районного равління юстиції, державний виконавець відділу ДВС Ружинського РУЮ Гладишко О.М., зареєстрований за номером 9327631 08.12.2009. Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність. Крім того, від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволені позовних вимог, оскільки вважає, що АТ КБ "ПриватБанк" не є належним відповідачем по справі, Так як, на момент подачі позову так і на теперішній час, обставин, які би свідчили про порушення прав позивача з боку АТ КБ "ПриватБант судом не встановлені. Позивачем до матеріалів справи не додано належних і допустимих доказів порушення його прав АТ КБ "ПриватБанком" а позовні вимоги про звільнення майна з-під арешту саме до банку є такими, що не відповідають способу і захисту прав та інтересів відповідно до ст. 16 ЦКУ. Просить суд звернути увагу, що право позивача на майно яке вона просить звільнити з-під арешту, банком не оспорюється. На підтвердження відсутності заборгованості позивача перед АТ КБ «ПриватБанк», до відзиву долучено копію довідки про відсутність заборгованості [PERSON] перед АТ КБ «ПриватБанк» станом на 20.05.2025р. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до вимог ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 4ст. 41 Конституції України, ч. 1ст. 321 ЦК Україниніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За змістом п. 3 частини другої ст. 15 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту порушеного права є припинення дії, яка порушує право. Приписами частини першої ст. 316 Цивільного кодексу України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з частиною першою ст. 317 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Судом встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.10.2009 року було накладено заборону на вчинення дій спрямованих на відчуження в будь-який спосіб нерухомого майна, яке належить на праві власності відповідачу [PERSON] та знаходиться за адресою: [ADDRESS] , (код - 2634614269) у справі № 2-12172/09 позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] , ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» про стягнення заборгованості (а.с.135). Ухвалою від 20.01.2012 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] , ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» про стягнення заборгованості залишено без розгляду. Заходи забезпечення позову, прийняті ухвалою судді від 19.10.2009 р., відносно відповідачки [PERSON] , скасовано ( а.с 136). Позивач звернулась до органу виконання із завою про скасування арешту на її майно. Однак, листом № 188061 від 02.12.2024 Бердичівський відділ державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) повідомив про неможливість зняття арешту з майна позивача, оскільки виконавче провадження було знищено та зазначив про необхідність звернення до суду з позовом про зняття арешту з майна (а.с. 14) Відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, наявна інформація про арешт нерухомого майна належного [PERSON] . Реєстраційний номер обтяження 9327631, яке зареєстроване 08.12.2009 року реєстратором: Житомирською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. Підстава обтяження: Постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження АА594695 від 30.11.2009 року, винесена відділом Державної виконавчої служби Ружинського районного управління юстиції, державний виконавець Гладишко О.М. (а.с. 10-13). Відповідно до повідомлення Бердичівського ВДВС у Бердичівському районі Житомирської області, вбачається, що на примусовому виконані у Ружинському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області перебувало виконавче провадження ВП №16140937 відкрите 30.11.2009 на підставі Ухвали від 19.10.2009 № 2- 12172 виданої Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про накладення арешту на майно [PERSON] , зазначене виконавче провадження було закінчено 08.12.2009, у зв`язку з тим, що строк завершених проваджень складає три роки, виконавче провадження було знищено. Відповідно до довідки Акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк", яке є правонаступником ПАТ КБ"Приват Банк" та мало статус стягувача у вищевказаному виконавчому провадженні не має майнових претензій до [PERSON] , заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» відсутня. (а.с. 45). Згідно результату пошуку інформації з Єдиного реєстру боржників за параметром [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] інформація відсутня. Із постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07 лютого 2014 року слідує, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із наступного. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Судом встановлено, що арешт на нерухоме майно позивача залишився не скасованим. Відповідні записи про обтяження вищевказаного майна є чинними. Виходячи з вищевикладеного, за наявності обтяжень накладених на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд та зважаючи, що суду не представлено доказів наявності у заявника інших боргових зобов`язань та враховуючи відсутність іншого способу зняття арешту з майна не інакше як за рішенням суду, то суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved