Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

17.12.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Кошельок» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, який обґрунтовано наступним. 03.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кошельок» та [PERSON] укладено договір № 3231006746-604870 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, згідно з яким остання отримала кредитні кошти в розмірі 10 000, 00 грн., строком на 22 дні, базова процентна ставка в день 2,20%, дисконтна процентна ставка в день, в межах лояльного періоду 1,65% в день. [PERSON] , користувалась коштами, але своєчасно та в повному обсязі платежів за вказаним договором не здійснювала, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 33 430, 00 грн., яка склалася: за основною сумою боргу 10 000, 00 грн., відсотками за користування кредитом 23 430, 00 грн. З огляду на вказані обставини, ТОВ «Кошельок» просило стягнути з [PERSON] заборгованість за вказаним договором та понесені судові витрати. Ухвалою судді від 26 грудня 2025 року відкрито провадження у справі і її призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи на 12 год. 20 хв. 22 січня 2026 року. В подальшому розгляд справи було відкладено на 08 год. 00 хв. 17 лютого 2026 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в заяві по суті просив розгляд справи здійснювати без його участі, додатково зазначивши, що позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення у справі, за наявності для цього правових підстав, не заперечує. Відповідачка [PERSON] , будучи повідомленою відповідно до положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України, про день, час та місце проведення судового засідання, повторно в засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Відзив не подав. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211, ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд доходить висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності учасників справи, на підставі наявних матеріалів, та за письмової згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи, що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та/або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України). Виходячи з приписів, викладених в ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Судом встановлено, що 03.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кошельок» та [PERSON] укладено договір № 3231006746-604870 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, згідно з яким остання отримала кредитні кошти в розмірі 10 000, 00 грн., строком на 22 дні, базова процентна ставка в день 2,20%, дисконтна процентна ставка в день, в межах лояльного періоду 1,65%. [PERSON] , користувалась коштами, але своєчасно та в повному обсязі платежів за вказаним договором не здійснювала, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 33 430, 00 грн., яка склалася: за основною сумою боргу 10 000, 00 грн., відсотками за користування кредитом 23 430, 00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Вказана заборгованість на час розгляду справи в суді не погашена. За таких обставин, суд доходить висновку, що позов ТОВ «Кошельок» слід задовольнити та стягнути з [PERSON] вказану заборгованість за кредитним договором. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦК). Судом встановлено, що позивачем заявлено стягнення з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000, 00 грн. Згідно з приписами ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. В матеріалах справи міститься копія договору про надання правничої (правової) допомоги, укладеного 12.02.2026 між ТОВ «Кошельок» та адвокатським бюро «Герман Гурський та партнери», додаток до договору про надання правової допомоги від 10 липня 2025 року з передліком послуг, що входять до складу правової (правничої)допомоги на суму 10 000, 00 грн., копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. За таких обставин, заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та приймаючи до уваги, що позовні вимоги судом задоволені, суд присуджує позивачу з відповідачки понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422, 40 грн.

Outcome: approved