Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

У липні 2023 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просило суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 08.02.2019 у розмірі 63143,73 грн, з яких: 51654,01 грн заборгованість за тілом кредиту, 11489,72 грн заборгованість за відсотками. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що відповідач звернулася до позивача метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 08.02.2019. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Формулярами та стандартними формами є саме Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, згідно яких обслуговується відповідач. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Підписавши заяву, між сторонами у відповідності до ст. 634 ЦК України був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку) та кредитного договору. В порушення вимог закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим у нього станом на 10.03.2023 утворилася заборгованість у сумі 63143,73 грн, з яких: 51654,01 грн заборгованість за тілом кредиту, 11489,72 грн заборгованість за відсотками. Відповідач [PERSON] в особі представника [PERSON] у задоволенні позовних вимог просила відмовити з наступних підстав. По-перше, надані позивачем документи, не дають можливості ідентифікувати дані документи та їх редакцію станом на момент укладення договору, а тому не є достатніми для висновку про стягнення процентів та штрафів. Укладений між сторонами кредитний договір у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить ані строку дії такого договору, ані строку повернення кредиту (користування ним). Розрахунок заборгованості та виписка з рахунку також не є документом, який може підтверджувати погодження сторонами умов кредитування. Відповідач вважає, що позивачем не доведено погодження з відповідачем всіх істотних умов договору. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме доданий до позовної заяви витяг з Умов, які надав банк, відповідач розумів та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. По-друге, саме по собі підписання відповідачем паспорту споживчого кредиту без підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг не може свідчити про те, що відповідач ознайомлена з відсотками, які їй можуть бути нараховані. Окрім того, в розділі 7 Паспорта зазначено, що датою надання вказаної інформації є 17.01.2022 року. В той час, відповідачем було підписано анкету-заяву про надання банківських послуг 08.02.2019 року. Тобто паспорт споживчого кредиту підписаний нею майже через 3 роки після того, як вона підписала та заповнила заяву про надання банківських послуг. Враховуючи, що Паспорт споживчого кредиту є інформацією, яка отримана відповідачем майже через 3 роки після підписання договору про отримання кредиту, відповідач вважає, що дана інформація не може бути взята судом до уваги як доказ підтвердження конкретних умов кредитування, запропонованих [PERSON] щодо сплати відсотків згідно кредитного договору від 08.02.2019 року. АТ КБ «ПриватБанк» у відповіді на відзив зазначило, що кредитний договір було укладено в порядку ст. 634 ЦК України, а підписанням Анкети відповідач приєдналася до запропонованих банком умов та тарифів. Правила та Умови є публічною офертою. Відповідач ознайомилася з умовами кредитування до підписання кредитного договору, що підтверджується її підписом у Анкеті-Заяві. В подальшому відповідач ознайомилася з умовами кредитування, підписавши паспорт споживчого кредиту. Відповідач користувалася кредитними коштами, вносила кошти в рахунок погашення заборгованості, що підтверджує укладення кредитного договору. Відповідач розрахунок заборгованості не спростувала, контррозрахунку не надала. Правочин між сторонами є правомірним в силу встановленої законом презумпції, а тому є обов`язковим до виконання. Ухвалою суду від 29 серпня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін про судове засідання. В судовому засіданні представник відповідача Туру В.Г. проти позовних вимог заперечувала з підстав, викладених у відзиві. Представник позивача просив справу розглянути за відсутністю позивача. Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 08.02.2019 [PERSON] підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, в якій зазначено, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та позивачем договір про надання банківських послуг. 17 січня 2022 року [PERSON] підписала Паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені наступні умови кредитування за типом продукту «Картка Універсальна GOLD»: п. 3 Основні умови кредитування: тип кредиту відновлювальна кредитна лінія, шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитній картці; сума/ліміт кредиту до 200 000 грн; строк договору, строк кредитування 12 місяців з пролонгацією; пільговий період до 55 днів; мета кредиту споживчі потреби; п. 4 Інформація щодо орієнтовних процентної ставки та загальної вартості кредиту: процентна ставка у пільговий період 0,00001 % річних; процентна ставка поза межами пільгового періоду 40,08% річних; базис розрахунку фактична кількість днів; тип процентної ставки фіксована; п. 5 Порядок повернення кредиту: Кількість та розмір платежів, періодичність внесення - Повернення кредиту здійснюється шляхом: - договірного списання з рахунку Клієнта, в т.ч. за рахунок кредитного ліміту в розмірі процентів, які підлягають сплаті за цим Договором, 1 го числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань Клієнта; - шляхом внесення Клієнтом коштів в розмірі Мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту. Розмір Мінімального обов`язкового платежу: -5% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно; - 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення. Згідно з Довідкою, яка містяться в матеріалах справи, АТ КБ «ПриватБанк» видало відповідачу такі банківські картки: 08.02.2019 - № [NUMBER] з терміном дії до 01/23, тип «Універсальна»; 21.08.2019 - № [NUMBER] з терміном дії до 07/23, тип «Універсальна»; 08.02.2021 - № 5363542014827746 з терміном дії до 10/24, тип «Універсальна GOLD»; 29.10.2021 - № 4149629352522635 з терміном дії до 12/25, тип «Універсальна GOLD»; 17.01.2022 - № 4149629355608183 з терміном дії до 02/26, тип «Універсальна GOLD». Відповідно до Довідки про зміну умов кредитування картки кредитний ліміт відповідача змінювався наступним чином: 08.02.2019 13000,00 грн (встановлення); 01.04.2019 0,00 грн (зменшення); 21.08.2019 2600,00 грн (збільшення); 17.09.2019 5000,00 грн (збільшення); 21.12.2019 0,00 грн (зменшення); 17.11.2020 50000,00 грн (збільшення); 26.12.2022 0,00 грн (зменшення). Випискою за договором № б/н за період 08.02.2019-15.03.2023 підтверджуються обставини користування відповідачем кредитним коштами, періодичне внесення грошових коштів в рахунок погашення заборгованості. Відповідно до Розрахунку заборгованості, складеного АТ КБ «ПриватБанк», заборгованість [PERSON] за договором № б/н від 08.02.2019 станом на 10.03.2023 складає 63143,73 грн, з яких: 51654,01 грн заборгованість за тілом кредиту, 11489,72 грн заборгованість за відсотками. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Одним із видів договорів, є договір приєднання, яким відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків при застосуванні конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як передбачено ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. Згідно з положеннями, викладеними в ст. 644 ЦК України, якщо пропозицію укласти договір зроблено усно і в ній не вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, якій було зроблено пропозицію, негайно заявила про її прийняття. Якщо пропозицію укласти договір, в якій не вказаний строк для відповіді, зроблено у письмовій формі, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь протягом строку, встановленого актом цивільного законодавства, а якщо цей строк не встановлений, - протягом нормально необхідного для цього часу. За вимогами ст. 626 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України). Положеннями ст. 12, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті обставин цієї справи, суд зазначає, що позивач належними та допустимими доказами довів обставини щодо укладення з відповідачкою кредитного договору; надання на виконання цього договору відповідачу кредитних коштів шляхом встановлення кредитного ліміту; користування відповідачем кредитними коштами, в тому числі часткове погашення заборгованості, що підтверджується банківською випискою з рахунку позичальника, яка є належними та допустимими доказами у справі, оскільки підтверджує рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщує записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Водночас, суд не може погодитися з тим, що станом на 08.02.2019 сторони погодили усі істотні умови кредитування, зокрема щодо розміру процентної ставки та порядку нарахування процентів за користування кредитом, оскільки долучені до позовної заяви Витяги з Тарифів обслуговування кредитних карт, Умов та правил надання банківських послуг не підписані відповідачем, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяги з Тарифів та Умов та правил надання банківських послуг розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання боржником кредитних коштів містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами. Істотні умови кредитування, зокрема щодо розміру процентної ставки (40,8% річних) та порядку нарахування та сплати процентів, сторони погодили лише 17 січня 2022 року шляхом підписання Паспорту споживчого кредиту. Доводи відповідача про те, що паспорт споживчого кредиту підписано через три роки після підписання Анкети-Заяви не спростовують факт погодження між сторонами умов кредитування внаслідок підписання паспорту споживчого кредиту, а лише свідчать про те, що зазначені умови кредитування не підлягають застосуванню за попередній період, тобто до правовідносин, що були між сторонами до підписання паспорту споживчого кредиту. Таким чином, вимоги про стягнення процентів є обґрунтованими лише щодо тих процентів, які нараховані після підписання сторонами паспорту споживчого кредиту, а саме з 17.01.2022 до 10.03.2023. Дослідженням розрахунку заборгованості встановлено, що заборгованість за процентами у розмірі 11489,72 грн утворилася за період з серпня 2022 року до березня 2023 року, тобто в період погодженого сторонами розміру процентної ставки та порядку нарахування і сплати процентів, що зумовлює наявність у позичальника обов`язку зі сплати таких процентів. Водночас, як встановлено судом, до 17.01.2022, тобто до погодження процентної ставки, відповідач періодично вносила грошові кошти в рахунок погашення кредиту, а саме за період 08.02.2019-16.01.2022 внесено позичальником 266727,55 грн. З розрахунку заборгованості вбачається, що банк частину із внесених відповідачем коштів, а саме 7018,27 грн, на власний розсуд зарахував в рахунок погашення процентів за користування кредитом, безпідставно нарахованих за цей же період. Проте, оскільки протягом вказаного періоду сторонами не було узгоджено умови щодо нарахування процентів, тому грошові кошти у зазначеному розмірі підлягають зарахуванню в рахунок погашення заборгованості за відсотками, нарахованими після 17 січня 2022 року, у зв`язку з чим заборгованість відповідача за процентами підлягає зменшенню з 11489,72 грн до 4471,45 грн. Щодо заборгованості за тілом кредиту у розмірі 51654,01 грн, то суд враховує, що фактично отримані та використані відповідачем кошти у добровільному порядку позивачу не повернуті, що підтверджується наданими позивачем доказами (випискою та розрахунком), які відповідають критеріям належності та допустимості. При цьому, відповідач всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України доказів повернення тіла кредиту у вказаному розмірі не надала, як і не надала власного контррозрахунку, підтвердженого відповідними доказами. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме в частині стягнення із [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № б/н від 08.02.2019 у розмірі 56125,46 грн, з яких: тіло кредиту - 51654,01 грн, проценти - 4471,45 грн, тоді як у задоволенні решти позовних вимог відмовляє за необґрунтованістю. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог (81,803862394%), тобто у розмірі 2195,62 грн.

Outcome: partial