Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

Представник позивача АТ «Акцент-банк» Шкапенко О.В. звернувся до суду із позовною заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ «Акцент-банк» заборгованість за кредитним договором б/н від 05.07.2024 в розмірі 116 991 грн. 72 коп.; стягнути з відповідача на користь позивача сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп. Вимоги позову мотивовані тим, що 05.07.2024 відповідач приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку. 05.07.2024 відповідачем підписано заяву щодо встановлення кредитного ліміту, на підставі якої їй відкрито поточний рахунок, встановлено відповідний кредитний ліміт та видано платіжну картку як засіб доступу до рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Представник позивача зазначає, що банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору, однак відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, передбаченими умовами договору, у зв`язку із чим станом на 27.10.2025 остання має заборгованість перед банком в розмірі 116 991 грн. 72 коп., яка складається із: загального залишку заборгованості за кредитом в розмірі 69 803 грн. 52 коп.; заборгованості за процентами в розмірі 46 338 грн. 20 коп. За викладених обставин представник позивача і звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука від 29.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача АТ «Акцент Банк» в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, однак, згідно змісту позовної заяви та наданого клопотання, не заперечував проти розгляду справи без участі представника позивача, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, її представник адвокат Скиба В.Б. надав до суду клопотання, згідно якого просив суд розглянути справу за відсутності сторони відповідача та вказав, що позовні вимоги визнає частково. Згідно змісту поданого до суду 13.11.2025 клопотання, вказав, що позивачем, на його думку, безпідставно стягувались перераховані відповідачем грошові кошти на погашення кредиту в загальному розмірі 9 000 грн. 00 коп., які банком зараховувались як пеня за прострочення відповідачем виконання кредитного зобов`язання, шо суперечить положенням пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторони позивача та відповідача на підставі письмових матеріалів справи, з урахуванням думки представників сторін, викладену у відповідних письмових клопотаннях. У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Згідно частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтею 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Як вбачається з матеріалів справи, 05.07.2024 [PERSON] звернулась до АТ «Акцент - Банк» із заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», за змістом якої відповідач підтвердив, що дана анкета заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк» становить між нею та АТ «А-Банк» Договір про надання банківських послуг, умови якого йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. За змістом пунктів 1, 3, 4, 6, 7 заяви про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком від 05.07.2024, [PERSON] просила відкрити їй поточний рахунок, встановити кредитний ліміт з пільговим періодом користування до 62 днів за ставкою 0,000001%, а у разі виходу з пільгового періоду користування 3,4 % на місяць, строк кредитування 7 305 днів, кредит надається відповідно до Тарифів, розміщених на веб сайті банку. Сума кредиту (ліміту) від 1 000 грн. 00 коп. до 200 000 грн. 00 коп. За змістом вказаної заяви, банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку встановлювати, зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, про що банк повідомляє клієнта шляхом надсилання повідомлень через дистанційні канали обслуговування. Денна процентна ставка становить 0,06 %. Згідно пункту 10.1 заяви про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком від 05.07.2024, при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту застосовується ставка у розмірі 6,8% на місяць, яка нараховується на суму загальної заборгованості. Пунктом 10.2 заяви про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком від 05.07.2024 передбачене нарахування штрафу за несвоєчасне погашення кредиту та/або відсотків. За змістом умов договору, які відображено у Паспорті споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена», та який підписано відповідачем [PERSON] електронним підписом, загальні витрати за кредитом становлять 109 120 грн. 95 коп., орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк користування 134 120 грн. 95 коп., реальна річна процентна ставка 49,34 %. На підставі пунктів 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент Банк» відповідач зобов`язалась погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрату платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором, а у разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафта), оплати винагороди банку. Із підписаної заяви, Паспорту споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена», вбачається, що кредитний договір укладено відповідачем за допомогою електронного підпису. Згідно пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до частини 1 статті 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартним формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом статей 3, 6, 627 Цивільного кодексу України, в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з частиною 1 статті 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною 1 статті 205 Цивільного кодексу України визначено правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з частиною 1 статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Змістом виписки по картці, рахунок [NUMBER] , довідки за лімітами за період з 05.07.2024 по 01.11.2024, підтверджується факт надання відповідачу кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до довідки за картами Голови правління АТ «А Банк» Кандаурова Ю.В., [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] , видано картки № [NUMBER] зі строком дії до грудня 2031 року, № [NUMBER] зі строком дії до грудня 2031 року. За викладених обставин, із врахуванням вказаних норм чинного законодавства та обставини визнання стороною відповідача факту укладення договору, суд вважає доведеною обставину укладення 05.07.2024 між [PERSON] та АТ «Акцент Банк» кредитного договору б/н від 05.07.2024, отримання останньою кредитних коштів за договором у вказаному розмірі на кредитний рахунок. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] не виконує належним чином свої зобов`язання перед позивачем за кредитним договором та, згідно із наданим позивачем розрахунком заборгованості та виписки по картці, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість, яка станом на 27.10.2025 становить 116 991 грн. 72 коп., яка складається із: загального залишку заборгованості за кредитом в розмірі 69 803 грн. 52 коп.; загального залишку заборгованості за процентами в розмірі 46 338 грн. 20 коп., пені в розмірі 850 грн. 00 коп. Відповідно до вимог частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно частини 4 статті 16 Закону України «Про споживче кредитування», у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Пунктом 2.1.1.12.10 Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент Банк» передбачено, що банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань у цілому або в певній частці у разі невиконання клієнтом своїх боргових та інших зобов`язань за цим договором. Однак, суд вважає, що вимоги представника позивача в частині заявленої до стягнення суми боргу підлягають частковому задоволенню із врахуванням факту сплати відповідачем [PERSON] суми боргу в розмірі 9 000 грн. 00 коп., що вбачається із наданого представником позивача розрахунку заборгованості за договором б/н від 05.07.2024, а також із врахуванням змісту пункту 18 "Прикінцевих та перехідних положень" ЦК України, який доповнений Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану" від 15 березня 2022 року N 2120-IX та набрав чинності 17 березня 2022 року, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тобто, на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України, про що зроблено висновок у постанові Верховного суду від 18.10.2023 у справі №706/68/23. За таких обставин, суд приходить до висновку про неправомірність нарахування позивачем АТ «Акцент Банк» суми пені в розмірі 850 грн. 00 коп., а також зарахування сплачених відповідачем грошових коштів в розмірі 9 000 грн. 00 коп. в рахунок пені за прострочення виконання кредитних зобов`язань, оскільки це суперечить положенням пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). Згідно зі статтею 12 Цивільного процесуального кодексу України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 77 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до статті 80 Цивільного процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи матеріали справи, документи, суд вважає достовірно доведеним факт неналежного виконання відповідачем [PERSON] свого зобов`язання за кредитним договором, та вважає за необхідне стягнути з неї на користь позивача АТ «Акцент Банк» суму боргу в розмірі 107 141 грн. 72 коп., що включає в себе заборгованість за тілом кредиту в розмірі 60 803 грн. 52 коп. та суму нарахованих процентів в розмірі 46 338 грн. 20 коп., проти розміру яких не заперечує сторона відповідача, у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Оскільки позовні вимоги АТ «Акцент - Банк» задоволено на 91,58 % (107 141 грн. 72 коп. задоволена сума до стягнення, при сумі позову 116 991 грн. 72 коп.), суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума судового збору в розмірі 2 218 грн. 43 коп. (2 422 грн. 40 коп. * 91,58 %).

Outcome: partial