Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , яке видане 20.05.2005 року виконкомом Броньківської сільської ради Хустського району Закарпатської області, актовий запис № 15. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, часом відкриття якої є день його смерті. Заповіт померлим [PERSON] не складався. До складу спадщини увійшли майнові права на майно, яке належало йому на праві власності, а саме : житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в [ADDRESS] . На день смерті спадкодавця вона проживала та була зареєстрована разом з батьком [PERSON] за адресою : [ADDRESS] . Вищенаведене стверджується довідкою, яка видана виконкомом Довжанської селищної ради № 206 від 05.11.2025 року. Таким чином, вона прийняла спадщину після смерті батька як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки вона протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявила про відмову від неї. Її мати - [PERSON] (дружина спадкодавця) спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] прийняла, однак , не оформила її в нотаріальному порядку , та померла [INFO] . Вищенаведене стверджується свідоцтвом про смерть, яке видане 20.07.2013 року виконкомом Бронківської сільської ради , актовий запис № 15. Вона, спадщину за померлою матір`ю [PERSON] прийняла, так як на день її смерті проживала разом з нею за адресою [ADDRESS] , що стверджується довідкою про спільне проживання громадян на день смерті одного з них , яка видана 05.11.2025 року Довжанською селищною радою. Відповідач [PERSON] - дочка спадкодавців [PERSON] та [PERSON] не претендує на спадкове майно. Інших спадкоємців майна [PERSON] та [PERSON] не має. Відповідно до виписки з погосподарської книги Довжанської сільської ради за 2001-2005 роки, яка видана виконавчим комітетом Довжанської селищної ради Хустського району Закарпатської області № 207 від 05.11.2025 року, забудовником житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований в [ADDRESS] , був [PERSON] . При зверненні до приватного нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, їй було відмовлено, так як відсутні належні правовстановлюючі документи на спадкове нерухоме майно. За таких обставин, нотаріус порекомендував звернутись до суду з позовом щодо визнання права власності на спадкове майно. З врахуванням викладеного, просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою [ADDRESS] та разом з матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] на час відкриття спадщини за адресою [ADDRESS] . Визнати за нею, [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, яке складається із житлового будинку та надвірних споруд, що розташовані в [ADDRESS] , в цілому. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача адвокат Азарова І.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з мотивів, викладених в позовній заяві, просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про визнання позову, просить суд справу розглядати в її відсутність. Ухвалою суду від 03.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 06.01.2026 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, дійшов висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Свідок [PERSON] суду показала, що проживає в с.Суха по сусідству з позивачкою [PERSON] приблизно з 1990 року. Раніше в цьому будинку, а саме [ADDRESS] , також проживали батьки позивачки - [PERSON] , який помер в 2005 році та [PERSON] , яка померла в 2013 році. Скільки пам`ятає позивачка проживала з батьками за адресою [ADDRESS] , опікувалась про них, а також коли було поховання, саме вона ховала батьків. Свідок [PERSON] суду показав, що проживає в с.Суха на одній вулиці, через декілька будинків, з позивачкою [PERSON] . Є далеким її родичем, а тому сім`ю позивачки і її батьків добре знає. Підтвердив те, що раніше в цьому будинку, а саме [ADDRESS] , також проживали батьки позивачки - [PERSON] , який помер в 2005 році та [PERSON] , яка померла в 2013 році. Позивачка постійно проживала з батьками за адресою [ADDRESS] , опікувалась про них, а також коли було поховання, саме вона ховала батьків. Крім показів свідків, судом досліджено наступні докази. Відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON] , помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 15 (а.с. 23). Відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON] , померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 15 (а.с. 24). Відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , яка народилась [INFO] , а/з 14, та після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині [PERSON] (а.с.27). Позивачка [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] та [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] ( а.с. 29). Відповідачка [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] та [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , та довідками №206 від 05.11.2025 та №205 від 05.11.2025 ( а.с. 28, 30-31). Відповідно до довідок №206 від 05.11.2025 та №205 від 05.11.2025 про спільне проживання громадян на день смерті одного з них зазначено, що [PERSON] на день смерті [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.30, 31). Відповідно до Виписки з погоподарської книги Довжанської сільської ради за 2001-2005 року виданої виконавчим комітетом Довжанської сільської ради Хустського району Закарпатської області № 207 від 05.11.2025, зазначено, що забудовником житлового будинку з надвірними спорудами за адресою [ADDRESS] , до дня смерті був [PERSON] , 1931 року народження. Даному будинку присвоєно наступну поштову адресу: [ADDRESS] . Рік будівництва житлового будинку 1975 (а.с. 32). З чого слідує, що після смерті [PERSON] , який помер в 2005 році та [PERSON] , яка померла в 2013 році відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою [ADDRESS] , з наступною присвоєною адресою - [ADDRESS] . Згідно відповіді наданій [PERSON] приватним нотаріусом № 251/01-16 від 27.11.2025 [PERSON] повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на будинок за адресою [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не має можливості, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно (а.с.33). Крім цього, було досліджено Технічний паспорт, за замовленням [PERSON] , за адресою об`єкта [ADDRESS] (а.с.53 -58). Відповідно до повідомлення №11/01-16 від 09.01.2026 з Іршавської державної нотаріальної контори зазначено, що станом на 09.01.2026 спадкові справи після смерті [INFO] [PERSON] та [INFO] [PERSON] , не заведені, спадщина не оформлювалась, звернення спадкоємців не надходило (а.с.70). Заповіту за життя спадкодавці не залишали. Інших осіб, які б претендували на майно після смерті спадкодавця, в тому числі осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадковому майні не має. Згідно ст.ст. 293, 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення юридичних фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Юридичні факти - це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб в судовому порядку можливо лише тоді, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. За наявності спору про право суд у порядку позовного провадження може розглядати справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Зокрема, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Таким чином, встановлення факту постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою [ADDRESS] та разом з матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] на час відкриття спадщини за адресою [ADDRESS] , в судовому засіданні підтверджено показами свідків, які підтвердили обставини позову та наданими суду письмовими доказами. Судом з`ясовано, що встановлення в судовому порядку даного факту позивачці необхідно для юридичного оформлення спадщини. Іншим шляхом встановити факт позивачка не в змозі. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина 3 статті 46 цього Кодексу). Згідно зі статтею 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 2 статті 1223 ЦК України встановлено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У постанові Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі №305/235/17 (провадження №61-11869св19) зазначено, що фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі з обов`язкового страхування; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. У відповідності до частини другої статті 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що передбачено статтею 1217 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Визнання права визначено законом як один із способів захисту порушеного права. Оскільки позивачка є особою, яка має право на спадкування та фактично прийняла спадщину у встановленому законом порядку, однак позбавлена можливості оформити своє право на спадкове майно в нотаріальному порядку у зв`язку відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно і з цих підстав їй нотаріусом було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, тому суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги. Такий обраний позивачкою спосіб судового захисту є правильним та ефективним, з урахуванням відсутності у позивачки визначеної законодавством можливості оформити право на спадкове майно в нотаріальному порядку без необхідності визнання права на таке майно у судовому порядку.

Outcome: approved