Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

До Чорноморського міського суду Одеської області звернувся представник товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі ТОВ «Споживчий центр») з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №14.06.2024-100001425 від 14.06.2024 в розмірі 13050,00 грн., та судовий збір 2422,40 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 14.06.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] був укладений кредитний договір №14.06.2024-100001425 відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредит у розмірі 5000,00 грн. строком на 98 днів з дати його надання, зі сплатою процентів за користування Кредитом, а позичальник взяв на себе зобов`язання повернути кредит в строки та на умовах, визначених договором, та сплатити проценти за користування кредитними коштами. В обумовлені строки відповідач своїх зобов`язань по поверненню кредиту і сплаті відсотків не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 13050,00 грн., яка складається з: 5000,00 заборгованість по тілу кредиту, 5250,00 грн. заборгованість по процентам, комісія 750,00 грн., неустойка в розмірі 2050,00 грн. Представник позивача в судове засідання не прибув, розгляд справи просив проводити без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням, яку повернуто з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до положень пунктів 3, 4 ч.8 ст.128 ЦПК України, судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси, і особа вважається повідомленою. Відповідно до положень ст.280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та перевіривши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.06.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №№14.06.2024-100001425, відповідно до умов якого Кредитор зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти за користування ним. Так, відповідно до умов укладеного договору Кредитор надає Позичальнику кредит у розмірі 5000,00 грн. на 98 днів з дати його надання, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами. 14.06.2024 позивач надав відповідачу Кредит у розмірі 5000,00 грн., що підтверджується квитанцією про отримання коштів від 14.06.2024, тим самим виконав свої зобов`язання своєчасно та в повному обсязі. Відповідно до п.6.1 договору Позичальник зобов`язується використати Кредит на зазначені в Договорі цілі і забезпечити своєчасне повернення Кредиту та Процентів за користування шляхом внесення в касу Кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок Кредитодавця. В порушення умов договору до теперішнього часу позичальник не повернув кредит та не сплатив проценти у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 13050,00 грн., яка складається з: 5000,00 заборгованість по тілу кредиту, 5250,00 грн. заборгованість по процентам, комісія 750,00 грн., неустойка в розмірі 2050,00 грн. Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а ч.2 вказаної статті передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно положень ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. На підставі ч.1, ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Матеріалами справи підтверджується, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором від 14.06.2024 виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі 5000,00 грн. Однак, в порушення вимог Закону та умов укладеного договору відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання, в установлені строки кредитні кошти не повернув, проценти за користування коштами не сплатив, що підтверджується наданими позивачем доказами, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим та підлягають задоволенню в повному обсязі. За приписами ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved