Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Позивач, від імені якого діє його представник адвокат Сурін С.В., звернувся до суду з позовом, яким просить визнати розписку від 20.06.2007, укладеною між [PERSON] та [PERSON] , як договір купівлі-продажу на земельну ділянку № [NUMBER] у Садівничому товаристві «КВАНТ», яка розташована на території Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області, загальною площею 0,0600 га, дійсним та визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку № [NUMBER] у Садівничому товаристві «КВАНТ», яка розташована на території Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області, загальною площею 0,0600 гектарів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 20.10.2003 між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Полторацькою Л.М. та зареєстровано в реєстрі за №1799. Предметом донного договору була земельна ділянка № [NUMBER] площею 0,0600 га, розташованою в садовому товаристві «Квант`на території Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області. Земельна ділянка належала продавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого виконкомом Покотилівської селищної ради народних депутатів 21.05.2001, зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за №1366. Після придбання земельної ділянки [PERSON] почала користуватися нею та відповідно до законодавства України оформлювати її на своє ім`я. Згодом [PERSON] у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем вирішила продати вищевказану земельну ділянку та у подальшому було знайдено покупця, а саме [PERSON] . На той час коли між сторонами була визначеність домовленість про продаж [PERSON] земельної ділянки усі необхідні документи знаходилися на оформлені у територіальній раді для отримання Державного акту на праві приватної власності на землю. А тому, 20.06.2007 [PERSON] власноручно було складено розписку, в якій вказано, що [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти у розмірі 200 доларів США за садову ділянку № [NUMBER] в СТ «Квант», загальною площею 0,06 га. 18.07.2007 [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти у розмірі 400,00 грн за подальше оформлення земельної ділянки, що підтверджується вищевказаною розпискою. 19.08.2007 [PERSON] склала письмове зобов`язання, в якому вона вказала, що вищевказана земельна ділянка була придбана нею відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20 жовтня 2003 року, реєстраційний номер 1799 у [PERSON] , та на той час договір був на оформлені для отримання державного акту на земельну ділянку. Також у зобов`язанні вказано, що [PERSON] продала земельну ділянку [PERSON] та після отримання державного акту зобов`язана укласти договір купівлі продажу земельної ділянки. Це письмове зобов`язання було підписано [PERSON] , [PERSON] та посвідчене головою правління СТ «КВАНТ». Після передачі грошових коштів та отримання від [PERSON] розписки та письмові зобов`язання позивачка почала користуватися вищевказаною земельною ділянкою, сплачувала членські та цільові внески. Підтвердженням того, що позивач почала користуватися земельною ділянкою можуть, як члени так і голова правління СТ «КВАНТ». З часом [PERSON] повідомила, що вона майже оформила земельну ділянку на своє ім`я та після чого зв`язок з нею пропав. Думаючи про те, що [PERSON] оформила право власності на земельну ділянку та зобов`язалася укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки, позивачка була переконана в тому, що вона є власницею вищевказаною земельною ділянкою, а тому розпоряджалася нею на свій розсуд. У подальшому позивачка намагалася знайти [PERSON] для підписання договору, та нажаль дізналася про те, що [PERSON] ще [INFO] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції від 30.11.2009. Представниками [PERSON] до Міськрайонного управління у Харківському районні та м. Люботині Головного управління Держгеокадастру у Харківській області було направлено запит з отримання інформації, хто є власником вищевказаної земельної ділянки, та 01.11.2019 Головним управлінням Держгеокадастру у Харківський області надано відповідь, в якому було вказано, що право власності на земельну ділянку № [NUMBER] площею 0,0600 га, розташованою в СТ «Квант`на території Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області зареєстровано на ім`я [PERSON] . Коли позивач отримала інформацію, що [PERSON] не встигла переоформити земельну ділянку на своє ім`я та в реєстрі на вищевказану земельну ділянку значиться ще колишній власник - [PERSON] , позивач намагалася знайти власника ділянки, але дізналася про те, що [PERSON] також померла, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо запису про смерть, а тому позивач була змушена вирішувати питання про визнання права власності земельної ділянки на своє ім`я в судовому порядку. Аргументи учасників справи До матеріалів справи від відповідача - Височанської селищної ради надійшов відзив на позовну заяву, яким відповідач визнає позовні вимоги та просить їх задовольнити, розглядати справу без участі її представника. До матеріалів справи від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - СТ «Квант`надійшла заява, в якій зазначено, що дійсно у 2003 році [PERSON] продала [PERSON] земельну ділянку № [NUMBER] , розташовану в СТ «Квант`на території Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області. У подальшому, а саме у 2007 році [PERSON] продала вищевказану земельну ділянку [PERSON] . Підтвердженням того, що [PERSON] купила земельну ділянку підтверджується відповідним зобов`язанням, яке міститься в матеріалах справи, та яке посвідчене керівником садівничого товариства. Також керівником СТ «Квант»підтверджено, що позивач після купівлі вищевказаної земельної ділянки почала користуватися нею і на теперішній час нею користується. Просила суд розглядати справу без участі її преставника. Рух справи Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05.04.2021 позовну заяву [PERSON] до Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, третя особа - СТ «Квант», про визнання права власності на земельну ділянку - залишити без руху. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19.05.2021 відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, третя особа - СТ «Квант», про визнання права власності на земельну ділянку. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області 17.04.2024 прийнято в провадження судді Даниленко Т.П. цивільну справу за позовом [PERSON] до Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, третя особа - СТ «Квант», про визнання права власності на земельну ділянку та відкрито провадження у справі. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05.05.2025 підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, третя особа - СТ «Квант», про визнання права власності на земельну ділянку - закрито. Участь у справі сторін та інших учасників справи Позивач - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача адвокат Сурін С.В. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач - Височанська селищна рада в судове засідання свого представника не направив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглянути справу без його участі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Садівниче товариство «Квант» в судове засідання свого представника не направила, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, просила розглянути справу без його участі. Відповідно до ч.1ст.223 ЦПК України, не явка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Беручи до уваги той факт, що судом створені необхідні умови для реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав на участь у розгляді справи в суді, враховуючи відсутність підстав для визнання їх явки обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, при цьому відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи, встановлені судом, застосовані норми права та мотиви суду 20.10.2003 між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Полторацькою Л.М. та зареєстрований в реєстрі за №1799. Предметом донного договору була земельна ділянка № [NUMBER] площею 0,0600 га, розташована в СТ «Квант» на території Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області. Земельна ділянка належала продавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого виконкомом Покотилівської селищної ради народних депутатів 21.05.2001, зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за №1366. 20.06.2007 [PERSON] власноручно було складено розписку, в якій вказано, що [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти у розмірі 200 (двісті) доларів США за садову ділянку № [NUMBER] в СТ «Квант», загальною площею 0,06 га. 18.07.2007 [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти у розмірі 400 (чотириста) гривень за подальше оформлення земельної ділянки, що підтверджується вищевказаною розпискою. 19.08.2007 [PERSON] склала письмове зобов`язання, в якому вона вказала, що вищевказана земельна ділянка була придбана нею відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20.10.2003, реєстраційний номер 1799 у [PERSON] , та на той час договір перебував на оформленні для отримання державного акту на земельну ділянку. Також у зобов`язанні вказано, що [PERSON] продала земельну ділянку [PERSON] та після отримання державного акту зобов`язана укласти договір купівлі продажу земельної ділянки. Це письмове зобов`язання було підписано [PERSON] , [PERSON] та посвідчене головою правління СТ «Квант». Після передачі грошових коштів та отримання від [PERSON] розписки та письмові зобов`язання [PERSON] почала користуватися вищевказаною земельною ділянкою, сплачувала членські та цільові внески. Дані обставини підтверджуються заявою СТ «Квант», в якій зазначено, що дійсно у 2003 році [PERSON] продала [PERSON] земельну ділянку № [NUMBER] , розташованою в садівничому товаристві «Квант» на території Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області. У подальшому, а саме у 2007 році [PERSON] продала вищевказану земельну ділянку [PERSON] . Підтвердженням того, що [PERSON] купила земельну ділянку підтверджується відповідним зобов`язанням, яке міститься в матеріалах справи, та яке посвідчене керівником садівничого товариства. Також керівником СТ «Квант» підтверджено, що позивач після купівлі вищевказаної земельної ділянки почала користуватися нею і на теперішній час нею користується. Вважаючи, що [PERSON] оформила право власності на земельну ділянку та зобов`язалася укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки [PERSON] була переконана в тому, що вона є власницею вищевказаною земельною ділянкою, а тому розпоряджалася нею на свій розсуд. [PERSON] намагалася знайти [PERSON] для підписання договору, та дізналася про те, що [PERSON] [INFO] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції від 30.11.2009. Представниками [PERSON] до Міськрайонного управління у Харківському районні та м. Люботині Головного управління Держгеокадастру у Харківській області було направлено запит з отримання інформації, хто є власником вищевказаної земельної ділянки, та 01.11.2019 Головним управлінням Держгеокадастру у Харківський області надано відповідь, в якому було вказано, що право власності на земельну ділянку № [NUMBER] площею 0,0600 га, розташованою в СТ «Квант» на території Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області зареєстровано на ім`я [PERSON] . Коли [PERSON] отримала інформацію, що [PERSON] не встигла переоформити земельну ділянку на своє ім`я та на даний час в реєстрі на вищевказану земельну ділянку числиться ще колишній власник, [PERSON] , позивач намагалася знайти власника ділянки, але дізналася про те, що [PERSON] також померла, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо запису про смерть. На момент подання позову відповідно до Звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки висновку про вартість об`єкту оцінки від 27.04.2021 виконана ФОП [PERSON] ринкова вартість земельної ділянки складала 68692,00 грн. Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч.1 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.1 ст. 334 Цивільного кодексу України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1статті 2 Цивільного процесуального кодексу України). Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В частині 2 статті 78 ЦПК України закріплено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. З урахуванням наведеного, дослідивши доводи, наведені у позовній заяві, у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях третьої особи, здійснюючи правосуддя на засадах змагальності й рівності учасників судового процесу перед законом і судом, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи в межах заявлених вимог, перевіривши їх доказами, які були безпосередньо досліджені судом, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved