Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Позивачами, 18.11.2025 року, подано відповідну позовну заяву про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , що помер [INFO] , на автомобіль KIA Soul 2010 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , шасі (кузов, рама) № [NUMBER] , чорного кольору, який належав померлому на підставі договору купівлі-продажу від 31.07.2024 року: за [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/8 частка автомобіля; за [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3/8 часток автомобіля; за [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частки автомобіля. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначають, що [PERSON] [INFO] з 05.05.2022 р. по 22.11.2024 р. перебував на військовій службі в ЗСУ. Після поранення був звільнений із ЗСУ і проходив реабілітацію за місцем проживання в м.Харкові. 14.03.2025р. був визнаний інвалідом другої групи. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на його особисте майно та на частку у спільному майні подружжя - автомобіль КІА SOUL 2010 р. випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , шасі (кузов, рама) № [NUMBER] , чорний, який належав йому на підставі договору купівлі-продажу від 31.07.2024р. На час придбання автомобіля [PERSON] перебував у шлюбі зареєстрованому 14.10.2005р. з [PERSON] . На підставі ст.60,61 Сімейного Кодексу України вона має право на 1/2 частку у спільному майні подружжя , яке придбане за час шлюбу - на 1/2 частку автомобіля КІА SOUL, реєстраційний номер [NUMBER] . [PERSON] подала до Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори заяву про отримання свідоцтва про право власності на 1/2 частку вказаного автомобіля. Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26.09.2024 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. За життя [PERSON] заповітів не складав. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] на іншу 1/2 частку автомобіля є: його діти [PERSON] , [INFO] та неповнолітня [PERSON] , [INFO] , яка вважається такою, що прийняла спадщину на підставі ч.4 ст.1268 ЦК України. У передбачений законом строк були подані заяви про прийняття спадщини. На протязі шестимісячного строку встановленого законом для прийняття спадщини син спадкодавця [PERSON] , та мати спадкодавця [PERSON] від належних часток спадщини відмовились на користь батька спадкодавця [PERSON] . Частки у спадковому майні розподілилися наступним чином ; -1/8 частка неповнолітній дочці [PERSON] [INFO] ; - 3/8 частки батьку [PERSON] , [INFO] . Спадкова справа № 284/2025/ заведена після смерті [PERSON] , перебуває у провадженні державної нотаріальної контори. Відповідачка також звернулася до Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Ще вона надала нотаріусу заяву про те, що перебувала у фактичних шлюбних відносинах зі спадкодавцем та має намір встановити цей факт у суді. Однак на 27.10.2025р будь-яких документів , які б підтверджували їі право на спадщину не надала. Позивачі звернулись до державного нотаріуса з проханням призначити їм день та час для подання заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину.Однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.10.2025 р. державний нотаріус роз`яснив, що вони мають надати оригінали документів про право власності спадкодавця на спадкове майно та лише після цього зможуть отримати свідоцтво про право на спадщину.Вказаних документів вони не мають, оскільки їх утримує у себе відповідачка.Такі дії відповідачки унеможливлюють оформлення спадщини в нотаріальному порядку, перешкоджають реалізації їх права власності. Крім того, відповідачка також перешкоджає позивачам користуватись спадковим майном, яке в силу закону належить їм з часу відкриття спадщини. Оскільки вони є спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] , а відповідачка не має підтвердження свого права на спадкування, існують законні підстави для судового захисту наших прав шляхом визнання права власності на частки рухомого майна у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 01.12.2025 року провадження у справі відкрито та визначено проводити розгляд справи в загальному позовному провадженні, призначено підготовче засідання. Позивачами подано до суду заяву про підтримання позовних вимог, розгляд справи за їх відсутності, просили позов задовольнити та винести рішення в підготовчому засіданні враховуючи визнання відповідачем позову. Відповідачкою подано до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала в повному обсязі, просила розглянути справу у підготовчому засіданні, зазначала що оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу у неї відсутній. Третя особа, [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Третя особа, [PERSON] , в підготовче засідання не з`явилась, була повідомлена про розгляд справи, жодних заяв на адресу суду не подала. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З урахуванням подання відповідачкою до підготовчого засідання заяви про визнання позову в повному обсязі, подання заяв про розгляд справи за відсутності сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків. З урахуванням наведеного суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Позивачка [PERSON] , [INFO] перебувала в шлюбі з [PERSON] , [INFO] , шлюб був зареєстрований 14.10.2005 року, що копіями свідоцтв про одруження серії [NUMBER] , [NUMBER] . Шлюб був розірваний рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26.09.2024 року. Від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] є двоє дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Згідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини автомобіля КІА SOUL 2010 р. випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , шасі (кузов, рама) № [NUMBER] , чорний, який належав йому на підставі договору купівлі-продажу від 31.07.2024р. Відповідно до копії спадкової справи № 284/2025 від 05.05.2025 року, із заявами про прийняття спадщини звернулись [PERSON] , [INFO] , який відмовився від спадщини на користь [PERSON] , [INFO] та його батьки [PERSON] , [INFO] , яка відмовилась від спадщини на користь [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] . У спадковому реєстрі відсутня інформація про заповіти, посвідчені від імені [PERSON] . Відповідно до копії відповіді з Головного сервісного центру МВС Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях власником автомобіля КІА SOUL 1582, 2010 р. випуску, чорний, реєстраційний номер [NUMBER] , № двиг. [NUMBER] , № куз. [NUMBER] , на підставі договору купівлі-продажу від 31.07.2024 року. Оцінивши досліджені докази, суд зазначає наступне. За загальним підходом, закріпленим у ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже ст. 60 СК України містить презумпцію спільності права власності подружжя на майно, набуте ними в період шлюбу. Разом з тим зазначена презумпція може бути спростована й один з подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільної сумісної власності на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування такої презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно зі ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною 1 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Аналогічні положення містяться у частині 2 ст. 372 ЦК України. Як роз`яснив Пленуму Верховного Суду України у п. п. 23, 24 своєї постанови № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України) відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов`язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ч. 1 ст. 61 ЦК України). Тлумачення ст. 61 СК України свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті. Спірний автомобіль КІА SOUL 1582, 2010 р. випуску, чорний, реєстраційний номер [NUMBER] , № двиг. [NUMBER] , № куз. [NUMBER] , набутий у власність [PERSON] та [PERSON] за час перебування у зареєстрованому шлюбі та за спільні кошти, а тому вказане рухоме майно є спільною сумісною власністю подружжя і підлягає поділу між ними у рівних частках, тобто [PERSON] , [INFO] належить 1/2 частка автомобіля КІА SOUL 1582, 2010 р. випуску, чорний, реєстраційний номер [NUMBER] , № двиг. [NUMBER] , № куз. [NUMBER] . Оскільки право власності було зареєстровано лише за померлим, з метою визначення частки що є спадковою, підлягає визнанню права власності за позивачкою на 1/2 частину транспортного засобу, як частку у праві спільної сумісної власності подружжя. Частинами 1, 2 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно з ч. 1 ст. 1216, ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу. Згідно статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Судом встановлено, що спадковим майном є 1/2 частка автомобіля. Спадкоємцями є батько померлого позивач [PERSON] , мати померлого [PERSON] , повнолітній син померлого [PERSON] , неповнолітня донька померлого [PERSON] ( по 1/8 за кожним). З досліджених матеріалів спадкової справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] , що є батьком померлого, подав заяву про прийняття спадщини у встановленому законом порядку, після смерті свого сина [PERSON] , [INFO] , та з урахуванням відмови на його користь [PERSON] та [PERSON] від своїх часток в спадщині, має право на спадкування 3/8 часток автомобіля КІА SOUL 1582, 2010 р. випуску, чорний, реєстраційний номер [NUMBER] , № двиг. [NUMBER] , № куз. [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] є такою, що прийняла спадщину у порядку ч. 4 ст. 1268 ЦК України на 1/8 частки автомобіля КІА SOUL 1582, 2010 р. випуску, чорний, реєстраційний номер [NUMBER] , № двиг. [NUMBER] , № куз. [NUMBER] . Як встановлено із змісту поданої заяви відповідача документ щодо права власності на транспортний засіб у неї відсутній, що може зумовити неможливість видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування нотаріусом, враховуючи викладені обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що саме такий спосіб захисту як визнання права власності буде найбільш ефективним, а тому позовні вимоги є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved