Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Броварського району Київської області (далі УСЗН Броварської міської ради Броварського району Київської області, Управління) звернулось до суду із зазначеним позовом. Позов мотивований тим, що [PERSON] з 10 листопада 2014 року перебувала на обліку в УСЗН Броварської міської ради Броварського району Київської області, як внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території України та району проведення антитерористичної операції та отримувала щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Відповідно до поданих заяв від 10 листопада 2014 року та постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 [PERSON] видано довідку від 10 листопада 2014 року № 3250000769 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та прийнято рішення про призначення допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання від 11 листопада 2014 року, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з листопада 2014 року у сумі 2 210 грн. Згідно з вимог постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 від громадянки [PERSON] на адресу Управління кожні шість місяців надходили заяви (від 14 травня 2015 року; від 19 листопада 2015 року; від 10 травня 2016 року; від 21 листопада 2016 року; від 22 травня 2017 року; від 22 листопада 2017 року; від 22 травня 2018 року; від 22 листопада 2018 року; від 22 травня 2019 року) з проханням продовжити виплату адресної грошової допомоги особі (сім`ї), яка перемістилася з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО на наступний шестимісячний строк. На підставі поданих заяв, Управління повідомлялося про відсутність змін, що впливали б на призначення грошової допомоги, відповідно виплата адресної грошової допомоги продовжувала перераховуватися на поточний рахунок заявниці. Відповідно до отриманих даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27 квітня 2021 року та за особисто поданою заявою [PERSON] . Управлінням встановлено, що [PERSON] чоловіком заявниці, 18 лютого 2020 року придбано житло на підконтрольній Україні території, а саме: житловий будинок загальною площею 212,7 кв. м. за адресою: [ADDRESS] (зміна адреси від 16 березня 2020 року [ADDRESS] ). [PERSON] невчасно повідомила про зміни, що вплинуло на призначення адресної грошової допомоги, які призвели до неправомірного нарахування та виплати допомоги з 01 березня 2020 року до 30 квітня 2021 року. На підставі вище викладеного розпорядженням Управління від 27 квітня 2021 року [PERSON] припинено нарахування грошової допомоги переміщеним особам на проживання з 01 березня 2020 року. Розпорядженням Управління від 13 травня 2021 року прийнято рішення, щодо утримання переплати з [PERSON] , яка виникла за період з 01 березня 2020 року до 30 квітня 2021 року в розмірі 28 000 грн в зв`язку з виявленням житла у члена сім`ї заявниці. Таким чином, внаслідок неподання [PERSON] достовірної інформації для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщаються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг були надміру виплачені кошти в сумі 28 000 грн, які підлягають поверненню до державного бюджету на рахунок УСЗН Броварської міської ради Броварського району Київської області. Управлінням було вручено [PERSON] повідомлення за № 01-12/3173 від 19 травня 2021 року про припинення надання та повернення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. 24 травня 2021 року між Управлінням та [PERSON] укладено договір про повернення коштів № 21 від 24 травня 2021 року, відповідно до якого заявник зобов`язується в 12-ти місячний термін сплатити суму 28 000 грн надміру виплаченої щомісячної адресної допомоги. 26 серпня 2021 року на рахунок Управління надійшли кошти від [PERSON] в сумі 400 грн і 03 листопада 2021 року в сумі 500 грн. Таким чином, починаючи з червня 2021 року на рахунок Управління відповідачка повернула лише 900 грн, належна до повернення на розрахунковий рахунок Управління сума в розмірі 27 100 грн у добровільному порядку відповідачкою не повернута. На підставі викладеного, УСЗН Броварської міської ради Броварського району Київської області просило суд стягнути з [PERSON] на його користь надміру виплачену щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, у розмірі 27 100 грн та судовий збір у розмірі 3 028 грн. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 листопада 2024 року відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Як вбачається із Довідки про доставку електронного документа до Електронного кабінету позивача копія ухвали суду доставлена 25 листопада 2024 року. За адресою місця проживання відповідачки направлялась ухвала суду про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками, які повернулись до суду з відміткою «За закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 дійшов висновку про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Близькі за змістом висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17, постановах Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б. Позивач до суду додаткових заяв, пояснень не подавав, відповідачка не використала право подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З огляду на ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи положення ст. ст. 223, 280 ЦПК України, за відсутності заперечень позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачки на підставі наявних доказів, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Суд встановив, що 10 листопада 2014 року на ім`я [PERSON] видано довідку № 3250000769 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Згідно з вимог постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 від [PERSON] на адресу УСЗН Броварської міської ради Броварського району Київської області кожні шість місяців (від 14 травня 2015 року; від 19 листопада 2015 року; від 10 травня 2016 року; від 21 листопада 2016 року; від 22 травня 2017 року; від 22 листопада 2017 року; від 22 травня 2018 року; від 22 листопада 2018 року; від 22 травня 2019 року) надходили заяви з проханням продовжити виплату адресної грошової допомоги особі (сім`ї), яка перемістилася з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО на наступний шестимісячний строк. Під час надання заяв про призначення адресної допомоги заявниця зазначила про відсутність у власності будь-кого з членів сім`ї житлових приміщень/частин житлових приміщень, що розташовані в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономної Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. 27 квітня 2021 року відповідно до отриманих даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та за особисто поданою заявою [PERSON] від 27 квітня 2021 року Управлінням встановлено, що [PERSON] чоловіком заявниці, 18 лютого 2020 року придбано житло на підконтрольній Україні території, а саме: житловий будинок загальною площею 212,7 кв. м. за адресою: [ADDRESS] (16 березня 2020 року згідно з наказу начальника Управління містобудування та архітектури Броварської міської ради Київської області адресу об`єкта нерухомого майна житлового будинку на [ADDRESS] змінено на « [ADDRESS] , на даний час [ADDRESS] ). Таким чином, [PERSON] невчасно повідомила про зміни, що вплинули на призначення адресної грошової допомоги, які призвели до неправомірного нарахування та виплати допомоги з 01 березня 2020 року до 30 квітня 2021 року. 27 квітня 2021 року Управлінням винесено розпорядження, на підставі якого громадянці [PERSON] припинено нарахування грошової допомоги переміщеним особам на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 01 березня 2020 року, оскільки у чоловіка заявниці виявлено житло на підконтрольній Україні території. Розпорядженням Управління від 13 травня 2021 року прийнято рішення, щодо утримання переплати з [PERSON] , яка виникла за період з 01 березня 2020 року до 30 квітня 2021 року в розмірі 28 000 грн в зв`язку з виявленням житла у чоловіка заявниці на підконтрольній Україні території. Управлінням надіслано [PERSON] рекомендованим листом за № 01-12/3173 від 19 травня 2021 року повідомлення про припинення надання та повернення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. 24 травня 2021 року між Управлінням та [PERSON] укладено договір про повернення коштів № 21 від 24 травня 2021 року, відповідно до якого [PERSON] зобов`язалася в 12-ти місячний термін сплатити суму 28 000 грн надміру виплаченої щомісячної адресної допомоги. 26 серпня 2021 року на рахунок Управління надійшли кошти від [PERSON] в сумі 400 грн і 03 листопада 2021 року в сумі 500 грн. Таким чином, починаючи з червня 2021 року на рахунок Управління [PERSON] повернула тільки 900 грн, відтак належна до повернення на розрахунковий рахунок Управління сума в розмірі 27 100 грн у добровільному порядку відповідачкою не повернута, що підтверджується актом від 20 серпня 2024 року. Відповідно до ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно з ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Статтею 4 цього Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону. Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, на час призначення допомоги [PERSON] було визначено Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 (далі Порядок № 505). Пунктом 2 Порядку № 505, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Відповідно до п. 5 Порядку № 505 для отримання грошової допомоги (у тому числі у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку) уповноважений представник сім`ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім`ї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, пред`являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку). З метою визначення дати, часу та адреси подання заяви уповноважений представник сім`ї звертається у контакт-центр уповноваженого банку. У заяві зазначаються такі відомості про всіх членів сім`ї, які претендують на отримання грошової допомоги, зокрема: наявність у будь-кого з членів сім`ї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення (п. 6 Порядку № 505). Відповідно до п. 10 Порядку № 505, уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Пунктом 11 Порядку № 505 визначено, що уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня виникнення таких обставин. Суми грошової допомоги, надмірно виплачені внаслідок подання недостовірних документів, неповідомлення про зміну обставин, які впливають на виплату грошової допомоги, повертаються: уповноваженим представником сім`ї самостійно; за згодою уповноваженого представника сім`ї у повному обсязі за рахунок наступних виплат грошової допомоги; за рішенням уповноваженого органу за рахунок суми наступних виплат грошової допомоги в обсязі не менш як 20 відсотків щомісячної суми призначеної грошової допомоги. У разі неможливості добровільного повернення або утримання надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються в судовому порядку. Відповідно до пункту 12 Порядку № 505 виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Таким чином, повернення надмірно сплачених сум щомісячної адресної допомоги передбачає стягнення зазначених сум у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини особи, яка отримала таку допомогу, а саме, через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Встановлені обставини свідчать, що надмірна сплата державної допомоги відбулась з вини [PERSON] в зв`язку із наданням нею недостовірних даних під час оформлення державної допомоги, тобто внаслідок недобросовісної поведінки набувача, а тому відсутні передбачені п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України підстави для відмови у поверненні безпідставно набутої допомоги. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 404/4822/15-ц. Будь-яких належних та допустимих доказів на спростування зазначених обставин [PERSON] суду не надано. Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд встановивши, що [PERSON] не повідомлено УСЗН Броварської міської ради Броварського району Київської області про виникнення обставин, які можуть вплинути на отримання адресної допомоги у зв`язку з чим були надміру виплачені кошти за призначеними соціальними допомогами, дійшов висновку, що позовні вимоги УСЗН Броварської міської ради Броварського району Київської області є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. УСЗН Броварської міської ради Броварського району Київської області за подачу позову сплатило судовий збір у розмірі 3 028 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 25 вересня 2024 року № 215. Таким чином, із відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 3 028 грн.

Outcome: approved