Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

[PERSON] 25.07.2025 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (надалі-АТ КБ «ПриватБанк») у якому просив стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у сумі 50000,00 грн, які безпідставно списані 17.01.2022 з карткового рахунку позивача № [NUMBER] . В обґрунтування даного позову зазначив, що він як фізична особа понад 10 років є клієнтом АТ КБ «ПриватБанк» та здійснює розрахунково-касове обслуговування з використанням електронних платіжних засобів (пластикової картки емітованої відповідачем, інтернет клієнт-банкінгу «Приват24»). 15.01.2022 у суботу він підійшов до терміналу на [ADDRESS] щоб зняти кошти з картки для виплат. Після того, як він вставив карту у термінал Приватбанку для того щоб ввести пароль і зняти кошти в сумі 10-15 тис. грн - термінал прийняв картку, однак запит на введення паролю не видав. Очікування до 5 хвилин і натискання на клавіатурі терміналу кнопки відміни операції результату не дало - термінал картку не повернув і кошти не видав. Зрозумівши, що стався якийсь технічний збій він зателефонував на гарячу лінію банку за номером 3700 та під час розмови із оператором повідомив про ситуацію. Оператор надав можливість зняти кошти без картки. Підійшов до іншого терміналу біля відділення ЦНАПУ для зняття коштів без картки шляхом сканування QR коду, однак ця процедура не вийшла. Кошти так і не зняв того дня. У понеділок 17.01.2022 близько 10 години у програмі «Приват24» він замовив картку «Є Підтримка» для зарахування коштів від держави. Після цієї операції усі його картки автоматично чомусь заблокувались. Того ж дня пізніше він звернувся у відділення банку по вул. Чорновола з метою отримати нову картку замість вилученої 15.01.2022 у терміналі. Близько 11 години за допомогою менеджера банку у відділенні банку було знято блокування з існуючих карт та видано дві нові картки «для виплат» і «універсальна». Також у присутності менеджера банку позивач змінив пароль на обох картках. Менеджер скерував його до касира для зняття готівки. Як тільки він відійшов від менеджера і став в чергу, раптово отримав одне за одним два повідомлення на електронну пошту, з яких стало відомо про списання коштів із карткового рахунку «для виплат» 50000,00 грн і 46000,00 грн, які ним ініційовані не були. Він одразу повідомив менеджера банку про несанкціоновані операції. Менеджер зайшов у виписку і підтвердив несанкціоноване зняття коштів, що його теж здивувало. Невідкладно менеджер сформував дві заявки на повернення коштів і порадив терміново звернутись до служби безпеки ПриватБанку по вул. Дністровській. Візит та спілкування із службою безпеки банку не допомогло. Звернення до кол- центру банку 3700 було неможливим, оскільки як пізніше стало відомим фінансовий номер телефону чомусь було відключено від системи Приват24. Разом із цим, 46000,00 грн безпідставно списаних коштів повернулися на рахунок автоматично, оскільки ця операція перевищувала допустимий денний ліміт оплати в Інтернет або з іншої причини. Після цього він знову звернувся до відділення банку по Січових Стрільців, щоб розблокувати Приват24. Під час цього візиту знову видали дві нові картки і в касі видали кошти під контролем касира і менеджера банку. Знявши кошти знову зателефонував на гарячу лінію банку та отримав пораду звернутись в поліцію та кіберполіцію, що ним зроблено і було. Також у середу, 19.01.2022 було складено письмове звернення про повернення решти суми коштів на яке банк повідомив, що це зробити неможливо, оскільки транзакція була ініційована з використанням 3-д секйюріті паролю з фінансового номера телефону. Із виписки про рух коштів із Приват24 за операціями 17.01.2022 та інформації із внутрішньої системи банку видно, що спершу об 11 год. 35 хв. 50 сек. відбулось операція списання 50000,00 грн на користь контрагента MDPAY, Kyiv призначення платежу «розваги». Потім о 13 год. 25 хв. 29 сек., відбулась операція передавторизації, тобто блокування (резервування) коштів на рахунку, на суму 46499,00 грн для подальшого їх перерахування коштів контрагенту «ТОВ Розетка UА», але, і з невстановлених причин, вказана операція того ж дня була скасована і кошти готівкою були видані позивачу у відділенні банку. Окрім цього, із інформації із внутрішньої системи банку видно, що зловмисник ініційовував транзакцію (код авторизації 513014, ММС 7994) списання на 50000,00 грн з рахунку позивача за допомогою терміналу №95710068, який розташований у м. Києві по вул.Предславінська, 28 ще напередодні, тобто 16.01.2022. У період 17.01.2022 - 11.02.2025 на досудовому розслідуванні перебувало кримінальне провадження за заявою [PERSON] №12022096010000059 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, яке було закрито ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківські області від 11.02.2025 у справі №344/1819/25 у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п.3-1 ч.1 ст.284, п.1-1 ч.2 ст.284 КПК України. Отже, позивач спірні транзакції не ініціював. Ідентифікаційні дані (пін код, номер картки) третім особам не передавав. Кошти з його рахунку було списано у зв`язку із втратою банком контролю над схоронністю коштів на рахунку клієнта. Із урахуванням наведеного, оскільки користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, а позивач своєчасно повідомив банк про фінансову операцію зі списання з його рахунку грошових коштів, а банк не виконав свого обов`язку з негайного відновлення вказаної суми на його рахунку, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30.07.2025 вказану справу направлено на розгляд за підсудністю до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.09.2025 вказану справу передано у провадження судді Ваврійчук Т.Л. Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 17.09.2025 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі із наведених мотивів. Позивач зазначив, що він не повідомляв третім особам ПІН-код, CVV-2 код картки та не передавав їх нікому, а також ствердив, що 17.01.2022 на його номер телефону не надходило будь-якого паролю, коду чи повідомлення для підтвердження операції щодо списання коштів із використанням технології безпеки 3Dsecure, як про це зазначено у листі банку від 22.01.2022. Представник відповідача адвокат Кирдан А.В. у судове засідання, призначене на 09.10.2025, не з`явився, подав клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на зміну представника відповідача, воєнний стан, повітряні тривоги та значну віддаленість суду від банківської установи- Кропивницького МРУ АТ КБ «ПриватБанк», представник якої працює та проживає у м. Кропивницькому. Одночасно просив забезпечити його участь у наступному судовому засіданні у рижемі відеоконференції поза межами приміщення суду із використанням власних технічних засобів. Судове засідання, призначене на 09.10.2025 було відкладене на 29.10.2025 на 10 год 00 хв у зв`язку із перебуванням головуючої судді у нарадчій кімнаті у кримінальному провадженні №12023091110000018 від 02.02.2023 про обвинувачення [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України. 15.10.2025 судом постановлено ухвалу про участь представників позивача та відповідача у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. У судове засідання, призначене на 29.10.2025, представник відповідача адвокат Кирдан А.В. повторно не з`явився, подав клопотання про відкладення судового розгляду, посилаючись на свою зайнятість як представника відповідача у розгляді цивільної справи №206/3817/25 у Самарському районному суді міста Дніпра та необхідність в дадатковому часі для проведення перевірки СБ Банку щодо обставин, зазначених у позові, на підтвердження чого долучив копію судової повістки про виклик до суду. У судове засідання, призначене на 13.11.2025, представник відповідача адвокат Кирдан А.В. не з`явився, подав клопотання про відкладення судового розгляду, посилаючись на проходження у період з 12.11.2025 по 26.11.2025 додаткових лабораторних та інструментальних досліджень ВЛК при [INFO] по направленню на №3555180 та на необхідність у додатковому часі для проведення перевірки СБ Банку щодо обставин, зазначених у позові. Доказів на підтвердження поважності причин неявки до клопотання не долучив. У судове засідання, призначене на 04.12.2025 представник відповідача адвокат Кирдан А.В. в черговий раз не з`явився, подав клопотання про відкладення судового розгляду, посилаючись на свою зайнятість як представника відповідача у розгляді цивільної справи №345/2496/24-ц у Печерському районному суді міста Києва, на підтвердження чого долучив копію судової повістки про виклик до суду. Судове засідання, призначене на 04.12.2025 було відкладене на 19.01.2026 на 13 год 00 хв у зв`язку із відсутністю електроенергії в Яремчанському міському суді Івано-Франківської області. У судове засідання, призначене на 19.01.2026, представник відповідача адвокат Кирдан А.В. не з`явився, подав клопотання про відкладення судового розгляду, посилаючись на свою зайнятість як представника відповідача у розгляді цивільної справи №398/4309/24 у Кропивницькому апеляційному суді, на підтвердження чого долучив копію судової повістки про виклик до суду. Судове засідання, призначене на 19.01.2026 було відкладене на 17.02.2026 на 13 год 00 хв у зв`язку із відсутністю вільних залів судових засідань в Яремчанському міському суді Івано-Франківської області. У судове засідання, призначене на 17.02.2026, представник відповідача адвокат Кирдан А.В. не з`явився та в черговий раз подав клопотання про відкладення судового розгляду, посилаючись на свою зайнятість як представника відповідача у розгляді цивільної справи №757/23556/24-ц у Печерському районному суді міста Києва на підтвердження чого долучив копію судової повістки про виклик до суду. Одночасно вказав, що АТ КБ «ПриватБанк» просить суд застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог, так як події, на які посилається позивач [PERSON] , мали місце у період з 15.01.2022 по 19.01.2022, а позов поданий до суду лише 03.07.2025. Отже позивачем пропущено загальний строк позовної давності, який складає три роки. Відповідно до ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у судовому засіданні в межах встановленого цим кодексом строку у випадках: 1) неявка у судове засідання учасника справи щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про прочини неявки, які судом визнано поважними. У свою чергу сторони справи зобов`язані демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, утриматися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Представник відповідача, будучи належно повідомленим про день, час та місце судового розгляду, з моменту відкриття провадження у справі у жодне із призначених судових засідань не з`явився, незважаючи на задоволене судом клопотання про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, а наведені ним доводи про неможливість його участі у судовому засіданні 17.02.2026 у зв`язку із зайнятістю у розгляді іншої справи, враховуючи подання такого клопотання вчетверте, не можуть слугувати поважною причиною неявки, оскільки відповідач не позбавлений права надавати повноваження на представництво своїх інтересів будь-якій кількості осіб та будь-якому іншому представникові, а нез`явлення в судове засіданні учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи не перешкоджає розгляду справи у судовому засіданні. За таких обставин, з врахуванням тривалості провадження у справі, забезпечення судом можливості сторонам у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для вирішення спору по суті, не відкладаючи розгляду справи, оскільки наявних у справі матеріалів достатнього для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення. При цьому суд наголошує, що основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасника справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Враховуючи те, що представник відповідача про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, не з`явився у судове засідання з причин, що не визнані судом поважними, відзиву на позов до суду не подано, а позивач та його представник не заперечують щодо заочного розгляду справи, суд вважає, що відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, дану справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що позивач у справі є клієнтом АТ КБ «ПриватБанк». Згідно наданої АТ КБ «ПриватБанк» 17.01.2022 о 13:33 год виписки по банківській картці/рахунку [PERSON] № [NUMBER] ( [NUMBER] ) і додатковим рахункам договору SAMDNWFC00005508880 від 02.06.2014 за період 17.01.2022-17.01.2022, баланс на початок періоду становив: 96599,89 грн; баланс на кінець періоду-0,89 грн; усього витрат: 143098,00 грн; усього надходжень: 46499,00 грн. Згідно вказаної виписки, 17.01.2022 по картці № [NUMBER] відбулись наступні операції: предавторизація: TOVROZETKA.U на суму 46499,00 грн, залишок після операції-50100,89 грн та скасування предавторизації: TOVROZETKA. U на суму 46499,00 грн, залишок після операції 46599,89 грн; по картці № [NUMBER] відбулись наступні операції: розваги: MDPAY,KYIV на суму 50000,00 грн, залишок після операції: 100,89 грн та видача готівки у відділенні Івано-Франківського відділення №2 Івано-Франківської філії на суму 46599,00 грн, залишок після операції-0,89 грн. Із долучених скріншотів переписки позивача із АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що 17.01.2022 об 11:21 відповідач з електронної адреси info@pb.ua направив на електронну адресу [PERSON] : [INFO] листа під назвою «Перевищення інтернет-ліміту» наступного змісту: « [PERSON] ! [INFO] о 11:21 Вам не вдалося оплатити покупку (MEDIAPAY) Вашою карткою [NUMBER] на суму 50000,00 UAN через перевищення ліміту. Надалі, 17.01.2022 об 11:34 з електронної адреси help@privatbank.ua на адресу позивача був направлений лист під назвою «Інформація по заявці на проведення претензійної роботи» наступного змісту: « [PERSON] , Вашу заяву 1817583 на суму 50000,00 UAN від 17.01.2022 взято до розгляду. Звертаємо увагу на те, що згідно правил платіжних систем Ваша картка заблокована БЕЗ можливості розблокування. Ми зробимо все можливе для вирішення питання на Вашу користь. Регламент розгляду заявик становить 120 днів з моменту реєстрації. Ці строки суворо встановлені платіжною системою, для того аби всі залучені до оскарження сторони мали час зібрати потрібні документи». Окрім цього, [INFO] о 12:04 з електронної адреси АТ КБ «ПриватБанк» info@pb.ua на адресу позивача був направлений лист під назвою «Про блокування карти після сумнівних операцій» наступного змісту: « [PERSON] ! Ваші картки заблоковані після сумнівних операцій, були спроби списання коштів третіми особами. Будь-ласка перевипустіть картки в будь-якому відділенні ПриватБанку. Всі гроші з заблокованих карток будуть переведені на нові». У вказаному листі у графі «Чому я отримав (-ла) це повідомлення» також вказано: «У банк надійшла інформація про несанкціоновані спроби третіх осіб скористатися засобами на Ваших картках. Карти були заблоковані з метою безпеки». Також, 17.01.2022 о 13:02 з електронної адреси АТ КБ «ПриватБанк» info@pb.ua на адресу позивача був направлений лист під назвою «Гаряча лінія «Шахрайство» такого змісту: « [PERSON] ! Ви зверталися у ПриватБанк із повідомленням про шахрайство. Співробітники банку рекомендували вам подати заяву в поліцію. Повідомляємо, що для подачі звернення не потрібно йти до відділення поліції, скористайтеся буль-ласка посиланням на подачу заяви в електронній формі». Після цього, 17.01.2022 о 13:33 з електронної адреси АТ КБ «ПриватБанк» info@pb.ua на адресу позивача був направлений лист наступного змісту: « [PERSON] ! На Ваше прохання направляємо виписку по картці. Документ знаходиться у додатку». Окрім цього, 22.01.2022 о 08:00 з електронної адреси АТ КБ «ПриватБанк» info@pb.ua на адресу позивача був направлений лист такого змісту: «Вітаємо, [PERSON] ! Ваш запит, що надійшов до банку 20-01-2022, зареєстровано під номером 44-ВБ». Як вбачається із протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, 17.01.2022 [PERSON] звернувся до Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській бласті із заявою, в якій вказав, що 17.01.2022 близько 11:20 год за адресою [ADDRESS] невідома особа шляхом вільного доступу вчинила крадіжку грошових коштів із його банківської картки за № [NUMBER] , чим спричинила йому майнову шкоду на суму 50000,00 грн. Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 18.01.2022 сектором дізнання Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за №12022096010000059 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України на підставі заяви [PERSON] про те, що 17.01.2022 близько 11:20 год за адресою [ADDRESS] невідома особа шляхом вільного доступу вчинила крадіжку грошових коштів із картки заявника. Будучи допитаним 18.01.2022 в якості потерпілого у вказаному кримінальному провадженні [PERSON] надав показання про те, що 15.01.2022 року близько 11 години 30 хвилин, перебуваючи за адресою: [ADDRESS] , підійшов до банкомату АТ КБ «Приватбанк» аби зняти власні грошові кошти з банківської картки АТ КБ «Приватбанк» [NUMBER] , яка випущена до банківського рахунку [NUMBER] вказаного банку. Вставивши картку до банкомату, запит для введення паролю доступу до картки не видавався, тому, почекавши декілька хвилин, натиснув кнопку «скасування» на банкоматі. Однак, після цього банкоматом банківську картку [NUMBER] було вилучено. Почекавши ще 10 хвилин [PERSON] зателефонував на «гарячу лінію» АТ КБ «Приватбанк» за номером 3700. Пояснивши всю ситуацію оператору, останній повідомив, що причиною вилучення банківської картки стало неправильне введення паролю. Однак, потерпілий зазначив, що запит для введення паролю, йому не видавався. 17.01.2022, близько 11 години він особисто звернувся до відділення банку АТ КБ «Приватбанк», що по вулиці Чорновола, та розповів про дану ситуацію менеджеру цього відділення, і той запропонував відкрити йому нову картку, для цього потрібно було сказати код, який прийшов на телефон. Тоді йому було видано 2 нові карти - «для виплат» та «універсальну». Він одразу ж поміняв на них пароль доступу на той, що був встановлений для банківської картки [NUMBER] , та пішов до каси відділення. Чекаючи своєї черги, на електронну пошту прийшло повідомлення про зняття грошових коштів, які він не ініціював. Після цього він одразу звернувся до менеджера за допомогою. Менеджер підтвердив списання коштів та склав заяву на їх повернення. Після чого [PERSON] направився у відділ служби банківської безпеки АТ КБ «Приватбанк». Коли він знову повернувся до відділення банку, менеджер виявив відсутність номеру телефону потерпілого в базі даних банку. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.02.2025 у справі №344/1819/25 задоволено клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Івано-Франківськ про закриття кримінального провадження. Кримінальне провадження, внесене 18.01.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12022096010000059 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України закрито на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284, п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Як слідує із вказаної ухвали, у ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні потерпілим [PERSON] було надано виписку по банківському рахунку АТ КБ «Приватбанк» № [NUMBER] , до якого було випущено 2 банківські картки - [NUMBER] та [NUMBER] . З виписки встановлено списання грошових коштів у сумі 50000 гривень 17.01.2022 року з банківської картки № [NUMBER] , деталі операції: Розваги: MDPAY, KYIV. А також, [NUMBER] гривень з банківської картки № [NUMBER] , деталі операції: Предавторизація TOV ROZETKA.U. Того ж дня, відбувається повернення грошових коштів у сумі 46499 гривень, деталі операції: скасування предавторизації TOV ROZETKA.U. У подальшому, грошові кошти у сумі 46599 гривень видано готівкою у відділенні Івано-Франківського відділення №2 АТ КБ «Приватбанк» потерпілому з банківської картки № [NUMBER] . На підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20.01.2022 дізнавачем проведено тимчасовий доступ до речей та документів, що перебувають у володінні АТ КБ «Приватбанк», а саме до інформації з банківського рахунку № [NUMBER] . При аналізі руху коштів по банківській картці № [NUMBER] , зафіксовано транзакцію 17.01.2022 о 11:23:56 годині Р10 F DB. Сума вал. авт.: - 50 000 UAN, код. авт.: 513014, MMC:7994, термінал: 95710068, країна: UKR, опис транзакції: / MDPAY, PREDELAVENSAYA 28, KYIV, UA покупка/Розваги: MDPAY, KYIV, перевід з картки, згідно якої встановлено списання грошових коштів з банківської картки [NUMBER] . У порядку ст. 40-1 КПК України скероване доручення оперативному підрозділу відділу протидії кіберзлочинам і Івано-Франківській області Департаменту кіберполіції НПУ для встановлення причетних осіб, встановлення рахунків, на які було переведено грошові кошти потерпілого та інших необхідних дій. У ході виконання доручення отримано інформацію, що транзакцію проведено за допомогою компанії MDPAY - платформи мобільних платежів, головний офіс якої знаходиться у Пало-Альто, Каліфорнія, США. Інформації щодо отримувача коштів не встановлено. За клопотанням представника потерпілого, дізнавачем був скерований запит до ТОВ «РОЗЕТКА.УА» з метою отримання інформації про персональні дані особу-ініціатора операції передавторизації (резервування коштів) для ТОВ «Розетка.УА» на рахунку [PERSON] у АТ «КБ «Приватбанк» 17.01.2022 року на суму 46499 гривень, обставини та персональні дані особи - замовника (покупця), які стали підставою для цієї операції, а також, про причини скасування 17.01.2022 року операції передавторизації (резервування коштів) для ТОВ «Розетка.УА» на рахунку [PERSON] у АТ «КБ «Приватбанк» 17.01.2022 року у сумі 46499 гривень. З отриманої відповіді директора ТОВ «Розетка.УА» встановлено, що 17.01.2022 вказане в запиті замовлення здійснила особа, яка представилася [PERSON] (інші дані відсутні). Інформація, щодо причини скасування 17.01.2022 операції передавторизації (резервування коштів) для ТОВ «Розетка.УА» на рахунку [PERSON] у АТ «КБ «Приватбанк» в сумі 46499 гривень у компанії відсутні. На підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13.07.2023 року проведено тимчасовий доступ до речей та документів, що перебувають у володінні АТ КБ «Приватбанк». При аналізі наданої банком інформації встановлено відсутність фото операцій по картці [NUMBER] та відсутності технічної можливості перевірити інформацію, щодо вилучення картки [NUMBER] банкоматами/терміналами Приватбанку, бо вона не лонгується. А також повторно надано інформацію про рух коштів по банківським карткам [NUMBER] та [NUMBER] за 17.01.2022. Іншої інформації, що мала б доказове значення для даного кримінального провадження, в ході аналізу інформації не встановлено. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Івано-Франківське РУП ГУНП в Івано-Франківській області листом №37967-2025 від 04.03.2025 повідомило представника потерпілого адвоката Якубовського О.О. про те, що 30.01.2025 до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області скеровано клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Івано-Франківськ про закриття кримінального провадження, відомості про яке 18.01.2022 внесено до ЄРДР за №12022096010000059 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п.3-1 ч.1 ст.284, п.1-1 ч.2 ст.284 КПК України і відповідно до ухвали суду від 11.02.2025 справа №344/1819/25 вказане кримінальне провадження закрито. У листі від 21.01.2022 за вих.№20.1.0.0.0/7-220120/19499 АТ КБ «Приватбанк» повідомило [PERSON] про те, що за результатами розгляду поданого звернення №44-ВБ від 20-01-2022 стосовно підстав списання грошових коштів з його платіжної картки № [NUMBER] встановлено, що 17/01/2022 за рахунком позивача був здійснений переказ коштів. При здійсненні переказу були коректно введені номер картки, термін її дії та CVV2 код, після чого транзакція була підтверджена 3Dsecure, який надсилався на фінансовий номер позивача. З посиланням на ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», п.п.2.1.4.5.1, 2.1.5.12.9, 2.1.4.12.5 Умов і правил надання банківських послуг, розміщених на сайті https://privatbank.ua/terms/ у мережі Інтернет, відповідач вказав, що чинним законодавством не надано повноважень Банку здійснювати повернення проведеного переказу, а тому Банк не може повернути переказані кошти. До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує наступні норми права. Відповідно до ч.1 ст.55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні поговорів, виборі контрагента та визначенні умов договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання не зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. У частині 1 статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі статтями 525, 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; договір є обов`язковим для виконання сторонами; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч.1 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з ч.1 ст.1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Відповідно до ст.1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Статтею 1073 ЦК України передбачено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Частиною третьою ст.1092 ЦК України визначено, якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону. Законом України «Про платіжні послуги» від 30.06.2021 №1591-IX (надалі-Закон №1591-IX) визначаються поняття та загальний порядок виконання платіжних операцій в Україні, встановлює виключний перелік платіжних послуг та порядок їх надання, категорії надавачів платіжних послуг та умови авторизації їх діяльності, визначає загальні засади функціонування платіжних систем в Україні, загальні засади випуску та використання в Україні електронних грошей та цифрових грошей Національного банку України, установлює права, обов`язки та відповідальність учасників платіжного ринку України, визначає загальний порядок здійснення нагляду за діяльністю надавачів платіжних послуг, надавачів обмежених платіжних послуг, порядок здійснення оверсайта платіжної інфраструктури. Згідно з п.56 ч.1 статті 1 вказаного Закону платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді пластикової чи іншого виду картки. Платіжна операція - будь-яке внесення, переказ або зняття коштів незалежно від правовідносин між платником і отримувачем, які є підставою для цього (п.57 ч.1 ст.1 Закону №1591-IX). Відповідно до ч.6 ст.64 Закону №1591-IX порядок відкриття рахунків та їх режими визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунку та особливості його обслуговування зазначаються в договорі, укладеному між надавачем платіжних послуг з обслуговування рахунку та користувачем - власником рахунку. Згідно ст.8 Закону №1591-IX надавачі платіжних послуг несуть відповідальність перед користувачами за помилкові платіжні операції, у тому числі за виконання: 1) помилкової платіжної операції на рахунок неналежного отримувача; 2) помилкової платіжної операції з рахунку неналежного платника; 3) платіжної операції з рахунку платника без законних підстав або внаслідок інших помилок надавача платіжних послуг. Частиною 11 вказаної статті передбачено що платник, з рахунку якого внаслідок помилки неналежного стягувача без законних підстав списано кошти, має право на стягнення суми такої платіжної операції з неналежного стягувача у судовому порядку. Відповідно до ч.ч.19,20 ст.38 Закону №1591-IX емітент зобов`язаний: 1) забезпечити, щоб індивідуальна облікова інформація користувача була недоступна жодним іншим сторонам, крім користувача (крім випадку, передбаченого частиною шістнадцятою цієї статті); 2) зберігати інформацію, надану користувачем для здійснення контактів із ним, протягом строку дії договору; 3) не надавати користувачу електронні платіжні засоби без відповідного запиту користувача, крім випадку надання користувачу електронного платіжного засобу на заміну раніше виданого електронного платіжного засобу; 4) забезпечити користувачу можливість безоплатно в будь-який час повідомити емітента про втрату електронного платіжного засобу, або втрату індивідуальної облікової інформації та не допускати будь-якого використання електронного платіжного засобу після отримання такого повідомлення; 5) забезпечити користувачу можливість у будь-який час повідомити емітента про необхідність розблокування або заміни (перевипуску) електронного платіжного засобу; 6) повідомляти користувача про виконання операцій з використанням електронного платіжного засобу. У разі невиконання емітентом обов`язку з інформування користувача про виконані операції з використанням електронного платіжного засобу ризик збитків від виконання таких операцій несе емітент. Обов`язок емітента щодо повідомлення користувача про виконані операції з використанням електронного платіжного засобу користувача є виконаним у разі: інформування емітентом користувача про кожну виконану операцію відповідно до контактної інформації, наданої користувачем; відмови користувача від отримання повідомлень емітента про виконані операції з використанням електронного платіжного засобу користувача, про що зазначено в договорі про надання платіжних послуг; 7) реєструвати та протягом строку, передбаченого нормативно-правовими актами Національного банку України, зберігати інформацію, що підтверджує факт інформування емітентом користувача та користувачем емітента, надавати користувачу таку інформацію за його письмовим зверненням. Під час реєстрації повідомлення користувача про втрату електронного платіжного засобу емітент зобов`язаний зазначити дату і час одержання повідомлення. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів та/або індивідуальної облікової інформації. Втратою індивідуальної облікової інформації є неможливість здійснення платником використання індивідуальної облікової інформації, неправомірне заволодіння та/або використання чи загроза заволодіння та/або використання іншими особами індивідуальної облікової інформації або її компонентів. Користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов`язаний: 1) надати емітенту інформацію для здійснення контактів у порядку, визначеному договором; 2) зберігати та використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства та умов договору, укладеного з емітентом; 3) не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права; 4) не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції; 5) негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити емітента у спосіб та каналами зв`язку, передбаченими договором між емітентом та платником, про факт втрати електронного платіжного засобу та/або факт втрати індивідуальної облікової інформації. Згідно ч.21 ст.38 Закону №1591-IX емітент має право: 1) заблокувати електронний платіжний засіб користувача після надходження повідомлення про втрату чи загрозу втрати електронного платіжного засобу або в інших випадках відповідно до умов договору та/або законодавства; 2) розблокувати електронний платіжний засіб, якщо втрата електронного платіжного засобу користувачем не підтвердилася або в інших випадках відповідно до умов договору та/або законодавства; 3) зупинити або припинити право користувача на використання електронного платіжного засобу у разі порушення користувачем умов його використання, визначених договором та/або законодавством. Зупинення або припинення права користувача на використання електронного платіжного засобу не припиняє зобов`язань користувача і емітента, що виникли до зупинення або припинення зазначеного права. Відповідно до ст.68 Закону №1591-IX електронна взаємодія надавача платіжних послуг із користувачем здійснюється лише після автентифікації користувача, який є фізичною особою, або уповноваженого представника користувача, який є юридичною особою. Під час виконання автентифікації надавачі платіжних послуг зобов`язані виконувати вимоги Національного банку України щодо захисту конфіденційності та цілісності індивідуальної облікової інформації користувачів. Надавачі платіжних послуг зобов`язані застосовувати посилену автентифікацію користувача під час: 1) отримання користувачем доступу до рахунку за допомогою засобів дистанційної комунікації; 2) ініціювання дистанційної платіжної операції; 3) будь-яких інших дій у разі підозри вчинення шахрайства (або існування ризику шахрайства) чи інших неправомірних дій (або існування ризику вчинення інших неправомірних дій). Надавачі платіжних послуг зобов`язані розробити та застосовувати елементи посиленої автентифікації, які мають бути незалежними, щоб виявлення факту несанкціонованого доступу до одного захищеного елемента або його розголошення не загрожувало надійності інших елементів, а також запровадити заходи із забезпечення захисту конфіденційності даних автентифікації. Для проведення дистанційних платіжних операцій надавачі платіжних послуг зобов`язані застосовувати посилену автентифікацію платника, що включає використання унікальних для кожної окремої операції даних, які дають змогу пов`язувати (в результаті виконання алгоритму співставляти контрольний показник з даними операції) операцію на певну суму і конкретного отримувача. Надавачі платіжних послуг з обслуговування рахунку зобов`язані застосовувати вимоги частин третьої і п`ятої цієї статті у разі надходження запиту з ініціювання платіжної операції від надавача послуг з ініціювання платіжної операції або запиту від надавача послуг з надання інформації за рахунками. Згідно ст.86 Закону №1591-IX надавач платіжних послуг несе відповідальність перед користувачами за невиконання або неналежне виконання платіжних операцій відповідно до закону та умов укладених між ними договорів, якщо не доведе, що платіжні операції виконані цим надавачем платіжних послуг належним чином. Надавачі платіжних послуг несуть відповідальність, визначену цим Законом, за виконання помилкової, неакцептованої платіжної операції або виконання платіжної операції з порушенням установлених цим Законом строків. Відповідно до пункту 1 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 0511.2014 №705 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Положення №705) користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це законного права або повноважень. Згідно пункту 5 розділу VI Положення №705 користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем. Відповідно до пункту 6розділу VI Положення №705 користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів. Згідно пункту 7 розділу VI Положення №705 емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок (пункт 8 розділу VI Положення №705). Відповідно до пункту 9 розділу VI Положення №705 користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції (пункт 11 розділу VI Положення №705). Пунктом 12 розділу VI Положення №705 визначено, що банк зобов`язаний розглядати заяви (повідомлення) користувача, що стосуються використання електронного платіжного засобу або незавершеного переказу, ініційованого з його допомогою, надати користувачу можливість одержувати інформацію про хід розгляду заяви (повідомлення) і повідомляти в письмовій формі про результати розгляду заяви (повідомлення) у строк, установлений договором, але не більше строку, передбаченого Законом України «Про звернення громадян». Таким чином, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій у разі відсутності доказів сприяння ним втраті, використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13.05.2015 у справі №6-71цс15, постановах Верховного Суду від 23.01.2018 року у справі №202/10128/14-ц, від 13.09.2019 у справі №501/4443/14-ц, від 20.11.2019 у справі №577/4224/16-ц, від 17.06.2021 у справі №759/4025/19, від 02.07.2025 у справі №490/7829/23. Судом встановлено і підтверджується дослідженими доказами, що позивач є користувачем послуг, які надаються АТ КБ «ПриватБанк» на підставі угоди SAMDNWFC00005508880 від 02.06.2014 і на його ім`я банком були видані дві платіжні картки- № [NUMBER] та № [NUMBER] . 17.01.2022 відбулося списання грошових коштів у сумі 50000,00 грн з банківської позивача [NUMBER] , деталі операції: Розваги: MDPAY, KYIV, а також, 46499,00 грн з банківської [NUMBER] , деталі операції: передавторизація TOV ROZETKA.U. Того ж дня банківські картки [PERSON] були заблоковані та відбулося повернення грошових коштів у сумі 46499,00 грн, у зв`язку зі скасуванням операції з передавторизації коштів для TOV ROZETKA.U. У подальшому, грошові кошти у сумі 46599,00 грн були видані позивачу готівкою у відділенні Івано-Франківського відділення №2 АТ КБ «Приватбанк» з банківської картки № [NUMBER] . Відповідач в електронній переписці повідомив позивача про те, що причиною блокування банківських карток стали сумнівні операції у зв`язку зі спробами списання коштів третіми особами. За вказаним фактом зняття коштів невідомими особами позивач також 17.01.2022 зателефонував на гарячу лінію АТ КБ «ПриватБанк» із повідомленням про шахрайство та того ж дня звернувся до Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до ст.12, ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд враховує те, що саме банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; у разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів; сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. При цьому суд також звертає увагу на нерівний стан сторін у зазначених договірних відносинах, які є споживчими за своєю правовою природою. Враховуючи споживчий характер правовідносин між сторонами, суд виходить з того, що за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними. Водночас у даній справі представник відповідача у жодне із судових засідань не з`явився, відзиву на позов та будь-яких доказів на спростування наведених позивачем обставин, зокрема висновків за результатами проведення перевірки службою безпеки АТ КБ «ПриватБанк» щодо підстав списання грошових коштів із рахунку [PERSON] 17.01.2022 відповідач до суду не подав. Наведені у листі АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-220120/19499 від 21.01.2022 посилання на те, що при здійсненні 17.01.2022 переказу грошових коштів з банківської карти [PERSON] були коректно введені номер картки, термін її дії та CVV2 код, після чого транзакція була підтверджена 3Dsecure, який надсилався на його фінансовий номер, не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому не можуть слугувати належною правовою підставою для відмови у позові. Так, відповідачем не надано доказів, що 17.01.2022 спірні перекази коштів здійснені позивачем або іншою особою з використанням його особистих даних та із застосуванням саме посиленої автентифікації користувача, що включає використання унікальних для кожної окремої операції даних, які дають змогу пов`язувати (в результаті виконання алгоритму співставляти контрольний показник з даними операції) операцію на певну суму і конкретного отримувача, з використанням фінансового номеру позивача. Матеріали справи також не містять будь-яких даних щодо розголошення реквізитів/втрати картки позивачем чи розміщення ним інформації про платіжну картку на невідомих і незахищених сайтах, що не підтримують технологію додаткової перевірки держателя картки. Натомість позивач, виявивши вчинення кримінального правопорушення, невідкладно повідомив про цей факт банк та звернувся до правоохоронних органів. Тобто дії позивача після встановлення безпідставності списання його коштів невідомими особами відповідають вимогам законодавства - повідомлення про здійснення неініційованих платіжних операцій за картковими рахунками, які відразу були заблоковані та свідчать про те, що [PERSON] вжив усіх визначених заходів, які передбачені в такому випадку щодо доведення його непричетності до здійснення несанкціонованих ним дій зі списання коштів. Доказів на спростування того, що відповідач вчасно звернувся на гарячу лінію банку із запитом про скасування несанкціонованих ним операцій зі списання коштів, відповідачем суду також не надано. Крім того, той факт, що відповідні транзакції 17.01.2022 не були ініційовані позивачем підтверджується тим, що банком за зверненням [PERSON] 17.01.2022 було скасовано платіжну операцію щодо передавторизації (резерування коштів) для TOV ROZETKA.U на суму 46499,00 грн і того ж дня зазначені кошти були видані позивачу у відділенні банку, а транзакція щодо списання з рахунку [PERSON] грошових коштів у сумі 50000,00 грн відбулась 17.01.2022 року о 11:23:56 годині через термінал №95710068, розташований у місті Києві по вулиці Предславинська, 28. Окрім цього, в електронній переписці відповідач підтвердив факт блокування банківських карток позивача у зв`язку із виявленими спробами несанкціонованого списання коштів третіми особами. Таким чином, відповідачем не доведено вчинення позивачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за його карткою, що відбулись 17.01.2022. За таких обставин, враховуючи відсутність доказів того, що [PERSON] своїми діями або бездіяльністю сприяв втраті чи незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера та іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, проведення фінансових операцій по картковому рахунку позивача відбулося не за його розпорядженням, а тому він не повинен нести відповідальності за такі операції. При цьому, сама по собі відсутність вироку у кримінальній справі за фактом незаконного заволодіння невстановленими особами грошовими коштами із використанням платіжної картки, відкритої на ім`я позивача, не є підставою для відмови у задоволенні позову. Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17. Отже, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що списання коштів з рахунку позивача не було санкціоновано ним та відсутні докази того, що це відбулося за будь-якого його сприяння. За таких обставин, суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення шляхом стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» на користь позивача безпідставно списаних з його банківського рахунку № [NUMBER] грошових коштів у розмірі 50000,00 грн. Представник відповідача у поданій до суду 16.02.2026 заяві просив застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову у зв`язку із його пропуском. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України). Відповідно до ст.263 ЦК України перебіг позовної давності зупиняється: 1) якщо пред`явленню позову перешкоджала надзвичайна або невідворотна за даних умов подія (непереборна сила); 2) у разі відстрочення виконання зобов`язання (мораторій) на підставах, встановлених законом; 3) у разі зупинення дії закону або іншого нормативно-правового акта, який регулює відповідні відносини; 4) якщо позивач або відповідач перебуває у складі Збройних Сил України або в інших створених відповідно до закону військових формуваннях, що переведені на воєнний стан. У разі виникнення обставин, встановлених частиною першою цієї статті, перебіг позовної давності зупиняється на весь час існування цих обставин. Від дня припинення обставин, що були підставою для зупинення перебігу позовної давності, перебіг позовної давності продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення. Пунктом 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. На підставі постанов Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020, №641 від 22.07.2020 та 31236 від 09.12.2020 у період з 12.03.2020 по 30.06.2023 в Україні діяв карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а тому визначений ст.257 ЦК України строк було продовжено до 30.06.2023. Відповідно до п.19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК Україниу період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, був зупинений на строк дії такого стану. 04.09.2025 року набрав чинності Закон України «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» від 14.05.2025 №4434-IX, яким виключено п.19 розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України. Із урахуванням викладеного, враховуючи те, що спірні правовідносини виникли під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а надалі перебіг позовної давності був зупинений у зв`язку із введенням в Україні режиму воєнного стану, зазначений строк у даній справі підлягає обчисленню з 04.09.2025, а відтак суд приходить до висновку, що позивачем при зверненні до суду із вказаним позовом строк позовної давності не пропущено. Враховуючи, що позивач відповідно до п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved