Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

АТ «Таскомбанк» в системі Електронний суд звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №002/23051520-СК_SВ від 09.11.2023 в розмірі 72109,96 грн, який мотивовано тим, що 09.11.2023 між АТ «Таскомбанк» та відповідачем було підписано заяву-договір на укладання договору про комплексне банківське обслуговування. Заяву-договір на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування від 09.11.2023 слід розуміти як кредитний договір №002/23051520-СК_SВ від 09.11.2023. Відповідач з 09.11.2023 є власником поточного рахунку у гривні № [NUMBER] , який відкритий до заяви-договору на укладання договору про комплексне банківське обслуговування з номером кредитного договору №002/23051520-СК_SВ. Умовами кредитного договору визначено, що ознайомившись з Публічною пропозицією АТ «Таскомбанк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, тарифами АТ «Таскомбанк», позичальник просив відкрити поточний рахунок у гривні, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів, на своє ім`я та виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну картку Master Card World та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в мобільному додатку. Згідно умов заяви-договору на укладання договору про комплексне банківське обслуговування відповідач просила відкрити поточний рахунок № [NUMBER] у національній валюті таким чином, позичальнику було встановлено ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту (що складає 200000,00 грн), а саме надані кредитні кошти в сумі 0,00 грн, з процентною ставкою за встановленим кредитним лімітом - 59%, строк користування - 12 місяців з автоматичною пролонгацією. АТ «Таскомбанк» свої зобов`язання за кредитом виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, відповідно до умов договору. В зв`язку з порушенням виконання позичальником зобов`язань за вказаним кредитним договором станом на 20.05.2025 заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 72109,96 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 39999,05 грн, заборгованість за процентами 32110,91 грн. Позивачем здійснювались заходи досудового врегулювання спору, щодо повернення кредиту та погашення заборгованості за процентами. Проте, боржником заборгованість не була погашена. Ухвалою суду від 19.11.2025 відкрито провадження у цивільній справі №127/28136/25 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, було визначено строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечення. Копія ухвали суду від 19.11.2025 направлена відповідачу [PERSON] , але конверт повернуто до суду. Відзиву відповідачем не надано. Суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 279 ч. 5 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 09.11.2023 між АТ «Таскомбанк» та відповідачем підписано заяву-договір на укладення договору про комплексне банківське обслуговування. Згідно заяви-договору на укладання договору про комплексне банківське обслуговування від 09.11.2023 відповідач просив відкрити поточний рахунок у національній валюті. Відповідачу були надані кредитні кошти в сумі 0,00 грн., з процентною ставкою за встановленим кредитним лімітом - 59%; строк користування - 12 місяців з автоматичною пролонгацією. Відповідно до довідки АТ «Таскомбанк» за № 21074/47.7. від 28.05.2025 [PERSON] з 09.11.2023 є власником поточного рахунку у валюті гривня № [NUMBER] , який відкритий до заяви-анкети на укладання договору про комплексне банківське обслуговування з номером кредитного договору №002/23051520-CK_SB від 09.11.2023, номер картки [NUMBER] , відкритої в АТ «Таскомбанк». Факт отримання коштів позичальником підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 09.11.2023 по 20.05.2025. [PERSON] користувалася коштами, про що свідчить виписка по рахунку, однак не виконала взяті на себе зобов`язання з погашення заборгованості по тілу кредиту та за відсотками. Станом на 20.05.2025 виникла заборгованість за кредитом у розмірі 72109,96 грн, з яких: 39999,05 грн - заборгованість за тілом кредиту (в тому числі прострочена); 32110,91 грн - заборгованість за процентами (в тому числі прострочена). (а.с.16) Отже, судом встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини (кредит). Надані позивачем докази у сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх достовірність стороною відповідача не спростована (в тому числі і розмір заборгованості за договором). Умови договору не оспорюються, умови договору сторонами виконувались, що свідчить про дійсність договору. Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 207 ч. 1 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 639 ч. 2 абз. 2 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис згідно ст. 6 ч. 1 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобов`язань, зокрема, кредиту, встановив, що права позивача відповідачем порушені, оскільки відповідач не виконувала належним чином умови кредитного договору, тому права позивача підлягають захисту. Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 2422,40 грн судового збору.

Outcome: approved