Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позовній заяві просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № С-118-009281-19-980 від 21 червня 2019 року, а саме основною сумою боргу у розмірі 6 713,19 гривень та заборгованість за відсотками у розмірі 4 084,07 гривень. 07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № С-118-009281-19-980 від 21 червня 2019 року, укладеним між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до реєстру боржників №1 до Договору факторингу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № С-118-009281-19-980 від 21 червня 2019 року, в сумі 10 797,26 грн., я яких: 6 713,19 грн. заборгованість за осоновним боргом та 4 084,07 грн. заборгованість за відсотками. У порушення норм закону та умов договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував та припинив повертати наданий кредит в строки, передбачені кредитним договором. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору, позивач вважає за необхідне звернутися до суду з метою захисту своїх порушених прав. Відзив та будь-яких заяв, клопотань в ході проведення судового розгляду від відповідача не надходило. Рух справи 02 січня 2025 року до Кіцманського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч.1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідно до вимог ст.ст. 19, 279 ЦПК України вказана справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомленням учасників справи. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 07.01.2026 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Від відповідача клопотання про проведення розгляду справи з її викликом в судове засідання не надійшло, правом на подання відзиву на позов відповідач не скористалася, позовна заява з матеріалами надсилалася належним чином, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Сторони в судове засідання не викликалися. Встановлені фактичні обставини справи, застосовані норми права та мотиви суду Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять, умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Устатті 526 ЦК України вказано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа(кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Приписами частини 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За правилами статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Частина 1 статті 663 ЦК України вказує на те, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться(роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати своєї умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умов розроблює підприємець (в даному випадку банк). Так як умови договору розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на редакцію статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. В частини 1 статті 1048 ЦК України вказано, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як зазначено в статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Судом встановлено, що 21 червня 2019 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки № С-118-009281-19-980, відповідно до умов якого банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії та встановлює максимальний ліміт на суму 200 000 гривень, процентна ставка за користування коштами 24,00%. Особистим підписом відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами угоди про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної карти. Приймаючи умови угоди, відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № С-118-009281-19-980 від 21.06.2019 станом на 07.07.2023 заборгованість за вказаним кредитним договором не погашена, залишок заборгованості складає 10 797,26 гривень, яка складається з основної суми боргу у розмірі 6 713,19 гривень та суми заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками у розмірі 4 084,07 гривень. Як вбачається зі змісту вищевказаного кредитного договору, свої зобов`язання АТ «Ідея Банк» перед відповідачем виконав. Враховуючи вимоги частини 2 статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому він вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, суд вбачає наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника [PERSON] заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 6 713,19 гривень. Також ТОВ «ФК «ЄАПБ» пред`являючи вимоги про погашення основної суми заборгованості просив також стягнути заборгованості за відсотками у розмірі 4 084,07 гривень. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, що розмір і порядок нарахування річної процентної ставки визначені договором про відкриття кредитної лінії та обслуговуванню кредитної карти, які були підписані [PERSON] шляхом проставляння особистого підпису. Таким чином суд дійшов висновку, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків за користування кредитними коштами. Суд вважає, оскільки при зверненні до суду з даним позовом в частині нарахування вказаних відсотків, ТОВ «ФК «ЄАПБ» посилається на те, що їх нарахування передбачено Договором, то наявні підстави вважати, що сторони погодили відсотки за користування кредитом, а тому вимога щодо стягнення заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 4 084,07 гривень підлягає задоволенню. 07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 07072023, у відповідності до якого право грошової вимоги за кредитним договором № С-118-009281-19-980 від 21.06.2019 року, укладеним між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Згідно пункту 2.1. договору факторингу АТ «Ідея Банк» відступає, а ТОВ «ФК ЄАПБ» приймає право вимоги та в їх оплату забов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених договором. п.п. 2.2. договору факторингу права вимоги, які АТ «Ідея Банк» за договором факторингу, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед ПТ «Ідея Банк» та визначені в реєстрі боржників. Відповідно до витягу реєстру боржників №1 до договору факторингу №07072023 від 07 липня 2023 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набув права грошової вимоги до відповідача в розмірі 10 797,26 гривень, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 6 713,19 гривень, заборгованості за відсотками в розмірі 4 084,07 гривень, заборгованості за комісіями в розмірі 0,0 гривень. Таким чином суд дійшов висновку, що Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» має право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № С-118-009281-19-980 від 21.06.2019 у загальному розмірі 10 797,26 гривень. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст.2 ЦПК України). За правилами частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями частин 5, 6 статті 81 ЦПК визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з вищевикладеного, суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При пред`явленні позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Оскільки суд повністю задовольняє позовні вимоги, то понесені позивачем судові витрати на підставі частини 1 статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 3028,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved