Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

06 листопада 2025 року позивач [PERSON] в особі уповноваженого представника адвоката Тібеж К.І., звернувся до Згурівського районного суду Київської області з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним, [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [INFO] ) та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [INFO] ), який зареєстрований Згурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за актовим записом № 16 від 01 липня 2020 року. Судові витрати просить покласти на позивача. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01 липня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] Згурівським районним відділом державної реєстрації аків цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було зареєстровано шлюб за актовим записом № 16, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Спільне життя позивача з відповідачкою не склалося та на даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Фактично шлюбні відносини як чоловіка та дружини в сторін припинились з травня 2025 року. Вже тривалий проміжок часу кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Спорів щодо поділу майна не мають. За глибоким переконанням позивача подальше продовження цих формальних подружніх відносин та збереження шлюбу не вбачається за можливе. Сім`я фактично розпалась, у зв`язку із чим у позивача виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення. Тому, на підставі статті 112 СК України, позивач просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя сторін, як подружжя, є неможливим, а збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з членів подружжя. Ухвалою судді Згурівського районного суду Київської області від 14 листопада 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання на 15.12.2025. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час, і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 15.12.2025 представник позивача [PERSON] адвокат Тібеж К.І., подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити без участі позивача та його представника, проти винесення заочного рішення не заперечують, позовну заяву підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи, заяви про розгляд справи у її відсутність та/або відзиву на позовну заяву до суду не подавала. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзиву до суду не подав та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З досліджених в судовому засіданні письмових доказів судом встановлено, що 01 липня 2020 року [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) та [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) уклали шлюб, який зареєстрований Згурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що 01 липня 2020 року складено відповідний актовий запис № 16. Після державної реєстрації шлюбу прізвище чоловіка « [PERSON] », дружини « [PERSON] » (а.с. 9-10 копія актового запису про шлюб, а.с. 11 копія свідоцтва про шлюб). Позивач стверджує, що вони з відповідачкою припинили шлюбні відносини з травня 2025 року, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, та вважає, що подальше збереження шлюбу та спільне життя їх як подружжя є неможливим та суперечить інтересам сторін, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву не подала, своєї позиції щодо заявлених позовних вимог та обставин, зазначених позивачем у позовній заяві, як підстави для розірвання шлюбу, не висловила, ходом розгляду справи не цікавиться. Відповідно до ч. 10 ст. 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21 СК України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно із ч. 2 ст.104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі змісту п. 10Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно зі ст. 114, 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Дослідивши письмові докази у справі, враховуючи те, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач інтересу у збереженні шлюбу не проявляє, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. При зверненні до суду позивач [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) (а.с. 13 - копія платіжної інструкції). В силу норми ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач [PERSON] у позовній заяві просив судові витрати покласти на нього. За таких обставин, суд вбачає за можливе не застосовувати до відповідача положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved