Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

11 грудня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі - позивач) через свого представника Усенка Михайла Ігоровича в системі «Електронний суд» сформувало до Миколаївського районного суду Миколаївської області позовну заяву до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи позовні вимоги, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредит-Капітал» посилалося на те, що 15.03.2023 ТОВ «Мілоан» та [PERSON] уклали Кредитний договір №6591722 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. У цей же день, 15.03.2023 ТОВ «Мілоан» перерахувало грошові кошти в сумі 9 600 грн на банківську картку, реквізити якої було надано Відповідачем. Відповідач умови договору щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів не здійснює. 26 липня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги № 101-МЛ. Право вимоги за кредитним договором №6591722 від 15.03.2023 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Посилаючись на порушення відповідачем умов кредитного договору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» просило суд стягнути з відповідача на свою користь: 38 640 грн 00 коп., з яких: 9 600 грн 00 коп. - заборгованість за кредитом; 28 080 грн 00 коп. - заборгованість по несплаченим відсоткам; 960 заборгованість за комісією. Крім того позивач просить судові витрати, які складаються із судового збору у сумі 2 422 грн 40 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8 000 грн покласти на відповідача. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 18 грудня 2025 року, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням та викликом осіб. 25 грудня 2025 року представник відповідача - Міхальова Вікторія Вікторівна через систему «Електронний суд» сформувала клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, відповідно до якого у даній справі, об`єм виконаних виконавцем робіт (наданих послуг) є незначним, а тому заявлений стороною позивача розмір вартості послуг за правничу допомогу у загальній сумі 8 000 грн є завищеним і не співмірним із предметом даного позову, у зв`язку з чим є наявні підстави для застосування положень ч. 5 ст.137 ЦПК України щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 1 000 грн. 05 січня 2026 року представник відповідача - Міхальова Вікторія Вікторівна через систему «Електронний суд» сформувала відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що відповідач з 05.04.2021 перебував в Збройних силах України (контракт). З 09.10.2022 після отримання ним поранення періодично перебуває на лікуванні. На дату укладення Договору перебував у лікарні і через стан здоров`я не розумів тих умов Договору, що є істотними. Відносно позовних вимог відповідач визнає їх частково, погоджується з тілом кредиту у сумі 9 600 грн, однак в частині відсотків просить задовільнити частково та зменшити їх з 28 080 грн до 9 600 грн, посилаючись на те, що вони є несправедливим у розумінні ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг. 09 січня 2026 року представник позивача Усенко Михайло Ігорович через систему «Електронний суд» сформував до суду відповідь на відзив у якій посилався на те, що Відповідач був у повній мірі поінформований про умови надання кредиту відповідно до вимог чинного законодавства, що не заперечується і Позивачем. Позивач також звертає увагу, що всі документи знаходяться в особистому кабінеті Позичальника з якими він був ознайомлений на момент укладення договору, погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами Договору в цілому та підтверджує, що: він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов Кредитного договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього Договору. Тобто відповідачем визнано умови укладеного кредитного договору та виконання умов, визначених його положеннями. Отже, твердження про відсутність договірних правовідносин є бездоказовими та спрямовані виключно на ухилення від виконання зобов`язань. Також слід зазначити, що на час дії на території України воєнного стану законодавством України не передбачено скасування нарахування відсотків за користування кредитними коштами, а отже таке нарахування є правомірним і позичальник має сплачувати тіло кредиту та нараховані відсотки. До того ж, у матеріалах справи наявна копія про щоденні нарахування та погашення за Кредитним договором №6591722 від 15.03.2023 року, де зазначені суми нарахування відсотків з посиланням на відповідний пункти договору. Тому дані вимоги є в межах чинного законодавства і не є порушенням. У зв`язку з вище наведеним позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. У судове засідання представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» не з`явився, при цьому у відповіді на відзив просить розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання. Представник відповідача - [PERSON] через систему «Електронний суд» 12.02.2026 сформувала заяву про розгляд справи за її з відповідачем відсутності за наявними матеріалами. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. 15 березня 2023 року ТОВ «Мілоан» та [PERSON] уклали Договір про споживчий кредит № 6591722 (далі - Кредитний договір) у формі електронного документа з використанням електронного підпису (а. с. 6-11 та на звороті). Так, за умовами пункту 1.1 Договору Позикодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п. 1.2. Договору (далі - кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у встановлений п.1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Сума кредиту становить 9 600,00 грн у валюті: Українські гривні. Кредит надається строком на 105 днів з 15.03.2023. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 30.03.2023 (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 28.06.2023 (дата остаточного погашення заборгованості). Комісія за надання кредиту: 960,00 грн, яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 2 160.00 грн., які нараховуються за ставкою 1.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 25 920.00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,.2.3 цього Договору. Відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора V89173 (а. с. 13). Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до частин 1-3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. На підставі абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За таких обставин, суд вважає доведеним факт укладення Кредитного договору та погодження всіх істотних його умов. Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» взяті на себе зобов`язання за вказаним Кредитним договором № 6591722 від 15.03.2023 виконало у повному обсязі та надало [PERSON] кредит, що підтверджується платіжним дорученням 95799778 від 15.03.2023 (а. с. 14 на звороті). Факт отримання кредитних коштів не оспорюється і відповідачем. 26 липня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги № 101-МЛ (а. с. 16 на звороті - 20 та на зворотах). Право вимоги за кредитним договором № 6591722 від 15.03.2023 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Предметом договору факторингу № 101-МЛ від 15.03.2023 є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Відповідно до п. 1.2. внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим Договором, Новий Кредитор заміняє Кредитора у Кредитних договорах, що входять до Портфеля Заборгованості та відповідно вказаних у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог Кредитора за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними договорами. Пунктом 6.2.3. встановлено, що права Вимоги переходять до Нового Кредитора у день здійснення фінансування (оплати) на користь Кредитора у повному обсязі в сумі, вказаній в п. 7.1. цього Договору, після чого Новий Кредитор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги № 101-МЛ від 26.07.2023, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 38 640 грн 00 коп., з яких: 9 600 грн 00 коп. - заборгованість за кредитом; 28 080 грн 00 коп. - заборгованість по несплаченим відсоткам; 960 заборгованість за комісією (а. с. 26). Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» нарахування відсотків не здійснювало. Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 512 , ст. 514 ЦК України Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 6591722 від 15.03.2023. Згідно з п. 1) ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права фактора звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, а боржник у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог фактора, що відповідає положенням статті 124 Конституції України. Крім того, за змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особи, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним. Верховний Суд неодноразово зазначав, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі №753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі №334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі №5026/886/2012 тощо. З доказів, наданих позивачем вбачається, що на підтвердження факту набуття ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» права вимоги до відповідача за кредитним договором, позивач надав копії відповідних документів, зокрема договір відступлення прав вимоги, реєстр прав вимоги, акту прийому-передачі реєстру боржників за договором відступлення, виписку по особовому рахунку боржника. Отже суд установив, що між первісним кредитором та позичальником укладено Кредитний договір, який було підписано одноразовим ідентифікатором, надісланим відповідачу, на умовах визначених у вищевказаному договорі, відповідачу надано кредит, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами, та зі встановленими строками їх повернення. Згідно долученої позивачем розрахунку заборгованості, відповідач має заборгованість в сумі 38 640 грн 00 коп., з яких: 9 600 грн 00 коп. - заборгованість за кредитом; 28 080 грн 00 коп. - заборгованість по несплаченим відсоткам; 960 заборгованість за комісією (а. с. 15 та на звороті). Разом з тим, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову частково, а саме стягнути з відповідача на користь позивача за Договором заборгованості, яка складається з тіла кредиту та одноразової комісії за його надання в сумі 10 560 грн. Так, відповідно до вимог пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» - військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій. В Україні особливий період розпочався з моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року та триває по теперішній час. Крім того, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває по теперішній час. Як убачається з копії військового квитка серії [NUMBER] , [PERSON] з 05.04.2021 проходить військову службу за контрактом та є учасником бойових дій згідно посвідчення учасника бойових дій серії [NUMBER] від 09.06.2017. Отже, на час укладення кредитного договору №6591722 від 15 березня 2023 року, в період виконання його умов, а також станом на момент розгляду справи в суді на відповідача поширюються пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей» та п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, тобто до нього не може застосовуватися відповідальність у виді штрафних санкцій та пені за невиконання зобов`язань за користування кредитом, а також відсутній обов`язок щодо сплати процентів за користування кредитом. Такий висновок суду цілком узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 14.05.2021 року у справі № 502/1438/18. У постанові ВС від 18 січня 2023 року у справі № 642/548/21 зазначено, що «… пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» є самостійною нормою…дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення». Вказані правові висновки викладені також у постанові Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі № 522/12270/15-ц (провадження № 61-21025св18). Разом з тим, відповідач [PERSON] не звільнений від сплати заборгованості по тілу кредиту та одноразовою комісією, передбаченою умовами договору. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать у тому числі витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог на 27,3%, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 661 грн 31 коп., також витрати на правничу допомогу в сумі 2 184 грн 00 коп., тобто пропорційно до задоволених вимог. Решта витрат покладається на позивача.

Outcome: partial