Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Позивач Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі за текстом відповідачка) про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В позові зазначив, що Концерн «МТМ» є виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню. Відповідачка є власником квартири яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Квартира підключена до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води.За адресою надання послуг відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . З 01.11.2021 між позивачем та відповідачем укладений типовий індивідуальний договір № 602803699. За період з 01.12.2018 по 31.10.2025 заборгованість відповідачки за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води становить 50 568,56 грн, яку відповідачка добровільно сплачувати не бажає. Просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 гривень. Ухвалою суду від 19.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, сторонам встановлено строки для подання відзиву на позов та заяв по суті справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судові засідання 28.01.2026, 23.02.2026 не з`явилася, причини відсутності не повідомила, відзив не подала, про розгляд справи сповіщалася належним чином. Враховуючи наявність достатніх даних для вирішення спору, а також наявність правових підстав відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що позивач Концерн «Міські теплові мережі» зареєстрований у Єдиному державному реєстрі підприємств, установ, організацій і є виробником теплової енергії, яка, в тому числі, надається населення для побутових потреб. Квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , підключена до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води. Незважаючи на відсутність договору між відповідачкою та концерном останній у період 01.12.2018 по 31.10.2025 здійснював та продовжує надавати за адресою: [ADDRESS] , послуги з постачання теплової енергії. Відсутність укладеного між сторонами договору, обов`язковість укладання якого лежить як на споживачеві так і на теплопостачальній організації, не виключає можливість стягнення зі споживачів на користь теплопостачальної організації вартості послуг з теплопостачання, оскільки між сторонами склалися фактичні договірні відносини. Вказані договори є публічними договорами приєднання та вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Умови вказаних договорів будуть застосовуватись до співвласників багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, які обрали форму індивідуального договору та до власників індивідуальних (садибних) житлових будинків. З 01.11.2021 року між концерном «МТМ» та відповідачкою укладений Типовий індивідуальний договір № 602803699 про надання послуги з теплової енергії, послуги гарячої води. Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, у період з 01.12.2018 по 31.10.2025 концерном «МТМ» були надані послуги з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , а відповідачкою спожиті без будь-яких зауважень щодо їхньої якості. Згідно зі ст. 67, 68 ЖК України, п. 10 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» наймачі (власники)/співвласники квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином та у встановлені строки відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст.ст. 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідачка сплачувала надані їй послуги частково, у зв`язку з чим за період з 01.12.2018 по 31.10.2025 утворилася заборгованість у розмірі 50 568,56 грн, що підтверджується наданим розрахунком. Згідно зі ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки судом достовірно встановлено, що відповідачка своєчасно не оплачувала надані послуги, що призвело до виникнення заборгованості. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 2 422,40 грн підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved