Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, [PERSON] , Фермерського господарства «Велес-Агро» про скасування державної реєстрації земельної ділянки та припинення речових прав на неї. Позовні вимоги обґрунтовуються тими обставинами, що рішенням Рудської сільської ради народних депутатів Кам`янець-Подільського району Хмельницької області за №2 від 10.10.1995 року було передано КСП «Обрій» у колективну власність 1193,5 га землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На виконання вище вказаного рішення видано державний акт серії ХМ №018 від 22.12.1995 року, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №18. Станом на 17.02.2003 року кількість осіб, які мають право на земельну частку (пай) по реструктиризованому КСП «Обрій» становить 461 особа, в тому числі 5 осіб набули право на земельну частку (пай) по рішенню районного суду за рахунок земель резервного фонду. 19.12.2003 розпорядженням Кам`янець-Подільської РДА за №897/0зр було погоджено проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) власників земельних часток (паїв) по реформуванню КСП «Обрій», розробленим ПП «Земля» на площу 976, 78 га, в тому числі ріллі - 965, 22 га, багаторічних насаджень - 11, 56 га. Передано у власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва власникам земельних часток (паїв), згідно списку, що додається (додаток №1), що розташовані на території Рудської сільської ради, за межами населених пунктів. Дозволено власникам земельних часток (паїв) виготовлення державних актів на право власності на землю. Сесією Жванецької сільської ради 02.01.2018 прийнято рішення №8 «Про реорганізацію Рудської сільської ради». Згідно вказаного рішення, Жванецьку сільську раду слід вважати правонаступником активів та пасивів, всіх майнових прав та обов`язків Рудської сільської ради. 29.06.2023 року на адресу Жванецької сільської ради надійшов лист ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області за №18-22-0.501-2037/2-23 з якого Позивачу стало відомо, що наказом від 22.10.2016 року № 22-28245-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» було передану у приватну власність земельну ділянку із кадастровим номером 6822486800:04:001:0024, загальною площею 2 га. [PERSON] . Також вказану ділянку було незаконно сформовану як земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства. В подальшому, а саме 01.12.2016 року [PERSON] передав її в оренду ФГ «Велес-Агро» на підставі відповідного договору. Вважає, що земельна ділянка з кадастровим номером 6822486800:04:001:0024, загальною площею 2 га, незаконно вибула із відання органу місцевого самоврядування, оскільки відноситься до невитребуваних земель (паїв), а проведення її держаної реєстрації як земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та передача її у приватну власність є незаконними. Просить скасувати державну реєстрацію земельної ділянки із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (01.03), площею 2 га, кадастровий номер 6822486800:04:001:0024, із закриттям Поземельної книги, одночасно припинивши право приватної власності [PERSON] , номер запису 17872210 від 01.12.2016, та похідне від нього право оренди ФГ «ВЕЛЕС АГРО» (код ЄДРПОУ 35821081), номер запису 18356383 від 24.12.2016 р. - на вказану земельну ділянку. Ухвалою суду від 21 грудня 2023 року по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 10 січня 2024 року представник Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області на адресу суду надіслано відзив на позовну заяву. З якого вбачається з листа від 16.11.2023 № 18-22-0,221-3762/2-23 Головного управління, земельна ділянка з кадастровим номером 6822486800:04:001:0024 відведена у приватну власність за рахунок земель державної власності, що підтверджується Державним актом на право колективної власності на землю, виданого КСП «Обрій» с. Гаврилівці серії ХМ 018 від 22.12.1995 та технічним звітом по виготовленню державного акта на право колективної власності на землю КСП «Обрій» с. Гаврилівці, також дана земельна ділянка не входить до земель переданих у колективну власність. При візуальному огляді плану зовнішніх меж земель, переданих у колективну власність та плану земель переданих КСГП «Обрій» у колективну власність та постійне користування можна відмітити, що земельна ділянка з кадастровим номером 6822486800:04:001:0024 розміщена в земельному масиві, який знаходиться поза межами земель колективної власності . А саме: на плані зовнішніх меж земель, переданих у колективну власність цей масив зображений білим кольором, що свідчить про те, що він не входить до земель колективної власності, оскільки такі землі позначені жовтим кольором; на плані земель переданих КСГП «Обрій» у колективну власність та постійне користування цей масив зображений рожевим кольором , який відповідно до умовних позначень позначає землі резерву (державна власність). Відповідно до листа Державного комітету України по земельних ресурсах № 14-17-11/2473 від 17.05.2001 резервний фонд земель перебуває у державній власності й призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням. Тобто, з вищевикладеного вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером 6822486800:04:001:0024 не входить до складу земель, переданих у колективну власність. Згідно ст. 29 ЗУ «Про землеустрій» документація із землеустрою включає в себе текстові та графічні матеріали і містить обов`язкові положення, встановлені завданням на розробку відповідного виду документації. Документація із землеустрою розробляється на основі завдання на розробку відповідного виду документації, затвердженого замовником. Оскільки саме сертифікований інженер-землевпорядник, як особа з відповідною землевпорядною освітою, що дозволяє проводити проектування землевпорядної документації, повинен досліджувати та аналізувати наявні документи для розробки проекту землеустрою. Проект землеустрою був розроблений ТОВ «Альфа Гарант ЛЛС». З урахуванням наведеного, для реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору надається документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки, а сертифікований інженер-землевпорядник як особа з відповідною землевпорядною освітою, що дозволяє проводити проектування землевпорядної документації, повинен досліджувати та аналізувати наявні документи для розробки проекту землеустрою на відповідність Закону України «Про землеустрій», Закону України «Про Державний земельний кадастр», Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051. Тобто, відповідальність за відповідність документації із землеустрою вимогам законодавства несе не Державний кадастровий реєстратор, а сертифікований інженер-землевпорядник, який відповідає за якість виконаних ним робіт із землеустрою. У подальшому, на підставі наказу про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та внесено відомості про земельну ділянку до Державного земельного кадастру (присвоєно кадастровий номер 6822486800:04:001:0024). До Головного управління надійшло клопотання від [PERSON] щодо затвердження проекту землеустрою та передачі земельної ділянки у власність. Так, як дана з документація із землеустрою була погоджена відповідно до вимог ст. 186, 186' Земельного кодексу України та відповідала вимогам чинного законодавства в цілому, законних підстав для відмови у задоволенні даного клопотання не було. Тому, Головним управлінням було прийнято наказ від 24.11.2016 року № 22-30964-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність». За таких умов, Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області діяло правомірно та у спосіб, встановлений чинним законодавством України, розпорядилося спірною земельною ділянкою з кадастровим номером 6822486800:04:001:0024 при передачі її у [PERSON] . Тому на підставі вишевикладеного, Головне управління заперечує проти задоволення позову. Представник ФГ «Велес-Агро» - Сергійчук Ю.В. надіслав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову. 01 лютого 2024 року представник Жванецької сільської ради надіслав відповідь на відзив, в якому просить задоволити позовні вимоги. Ухвалою суду від 25 листопада 2024 року призначено судову земельно-технічну експертизу. 24 січня 2025 року ухвалою суду поновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 15 серпня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник ФГ «Велес-Агро» - Сергійчук Ю.В. надіслав письмові пояснення, відповідно до яких у повному обсязі не визнає позовні вимоги Позивача, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Представник Позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримав. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в судове засідання не з`явилась без поважних причин, повідомлена про дату, час і місце судового засідання належним чином, направивши на адресу суду клопотання про слухання даної справи за її відсутності, проти позову заперечує, посилаючись на те, що саме інженер-землевпорядник несе відповідальність за відповідність документації із землеустрою вимогам чинного законодавства, оскільки він проводить її проектування, досліджує та аналізує наявні документи для розробки проекту землеустрою. Інші учасники справи в судове судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін фіксація судового розгляду з застосуванням технічного засобу не здійснювалась. Суд, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги задоволені бути не можуть на підставі таких обставин. Судом встановлено, що рішенням Рудської сільської ради народних депутатів Кам?янець-Подільського району Хмельницької області за № 2 від 10.10.1995 року було передано КСП «Обрій» у колективну власність 1193, 5 га землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На виконання вище вказаного рішення видано державний акт серії ХМ № 018 від 22.12.1995 року, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №18. (а.с. 68-70) Станом на 17.02.2003 року кількість осіб, які мають право на земельну частку (пай) по реструктиризованому КСП «Обрій» становить 461 особа, в тому числі 5 осіб набули право на земельну частку (пай) по рішенню районного суду за рахунок земель резервного фонду. Розпорядженням Кам`янець-Подільської РДА за № 897/0зр від 19.12.2003 року було погоджено проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) власників земельних часток (паїв) по реформуванню КПС «Обрій», розробленим ПП «Земля» на площу 976,78 га в тому числі ріллі 965,22 га., багаторічних насаджень 11,56 га. Передано у власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва власникам земельних часток (паїв), згідно списку, що додається (додаток №1), що розташовані на території Рудської сільської ради, за межами населених пунктів. Дозволено власникам земельних часток (паїв), згідно списку, що додається (додаток №1), виготовлення державних актів на право власності на землю. Сесією Жванецької сільської ради 02.01.2018 прийнято рішення № 8 «Про реорганізацію Рудської сільської ради». Згідно вказаного рішення, Жванецьку сільську раду слід вважати правонаступником активів та пасивіт, всіх майнових прав та обов`язків Рудської сільської ради.(а.с. 7-8) 29.06.2023 року на адресу Жванецької сільської ради надійшов лист ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області за №18-22-0.501-2037/2-23 з якого стало відомо, що наказом від 22.10.2016 року № 22-28245-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» було передану у приватну власність земельну ділянку із к/н 6822486800:04:001:0024, загальною площею 2 га, - гр. [PERSON] . В подальшому, а саме 01.12.2016 року [PERSON] передав її в оренду ФГ «Велес-Агро» на підставі договору. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частини 1,2 статті 89 ЦПК України). Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ст. 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду. Суб`єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним Кодексом України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають: -колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; -громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; -громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай); Згідно ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч. 6 ст. 24 ЗУ «Про Державний земельний кадастр», підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: -подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; -невідповідність поданих документів вимогам законодавства; -знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Відповідно до ч. 5 ст. 24 ЗУ «Про Державний земельний кадастр», Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: -перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; -за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації. Позивач, обґрунтовуючи підстави позову зазначає, що земельна ділянка з кадастровим номером 6822486800:04:001:0024, загально площею 2 га, незаконно вибула із відання органу місцевого самоврядування, оскільки відноситься до невитребуваних земель (паїв), а проведення її державної реєстрації як земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та передача її у приватну власність є незаконними. Вказане обумовлене тим, що спірна земельна ділянка може бути передана виключно особам, які визначені в ст. 1 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), у зв`язку із чим, земельна ділянка з кадастровим номером 6822486800:04:001:0024, яка належала реструктиризованому КСП «Обрій» та відноситься до невитребуваних земельних часток (паїв), наразі має перебувати у віданні органу місцевого самоврядування з метою організації її розподілу». З копії матеріалів Технічного звіту по виготовленню державного акту на право колективної власності на землю КСГП «Обрій» с. Гаврилівці та Плану земель переданих КСГП «Обрій» с. Гаврилівці в колективну власність та постійне користування свідчать, що спірна земельна ділянка не відноситься до невитребуваних земельних часток (паїв). При візуальному огляді плану зовнішніх меж земель, переданих у колективну власність та плану земель переданих КСГП «Обрій» у колективну власність та постійне користування можна відмітити, що земельна ділянка з кадастровим номером 6822486800:04:001:0024 розміщена в земельному масиві, який знаходиться поза межами земель колективної власності . А саме: на плані зовнішніх меж земель, переданих у колективну власність цей масив зображений білим кольором, що свідчить про те, що він не входить до земель колективної власності, оскільки такі землі позначені жовтим кольором; на плані земель переданих КСГП «Обрій» у колективну власність та постійне користування цей масив зображений рожевим кольором , який відповідно до умовних позначень позначає землі резерву (державна власність). Із копії Технічного звіту вбачається, що земельна ділянка № [NUMBER] площею 145,6 га (на Плані земель зазначена рожевим кольором) віднесено до земель «РЕЗЕРВУ». Саме в межах земельної ділянки № [NUMBER] площею 145,6 га (на Плані земель зазначена рожевим кольором), які віднесені до земель «РЕЗЕРВУ» було передано у власність [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 6822486800:04:001:0024, загальною площею 2 га. Інших доказів, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером 6822486800:04:001:0024, загальною площею 2 га знаходиться серед земель колективної власності (на Плані земель зазначені жовтим кольором «колективна власність») Позивачем не надано. Згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином суд враховує наступні висновки викладені у Постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 675/2424/16-ц, а саме: «Отже, Указ Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» визначає лише переважне право певної категорії громадян на отримання земель резервного фонду, однак він не містить прямої заборони надання таких земель іншим громадянам.» «Викладене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду висловленими у постановах від 07 листопада 2018 року у справі № 368/540/16-ц (провадження № 61 23730св18) та від 04 вересня 2019 року у справі № 368/542/16-ц (провадження № 61 1442св17), в яких вказано, що пункт 7 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлює переважне право визначеної категорії громадян на отримання таких земель, однак він не містить заборони щодо надання земель іншим громадянам.» У Постанові Верховного Суду від 14 вересня 2022 року у справі № 363/428/14 зроблено наступні висновки: «Пунктом 7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» установлено, що створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання у користування земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання.» «Виходячи із зазначеної норми, при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій у приватну власність передаються земельні ділянки (крім земель резервного фонду) працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю).» «Створений у процесі приватизації резервний фонд земель призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням переважно громадянами, зайнятими у соціальній сфері на селі, а також іншими особами, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання.» «Отже, Указ Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» визначає лише переважне право певної категорії громадян на отримання земель резервного фонду, однак він не містить прямої заборони надання таких земель іншим громадянам.» Оцінивши докази, кожен окремо та в їх сукупності на предмет їх належності, допустимості, достатності та достовірності, за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову Жванецької сільської ради до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, [PERSON] , Фермерського господарства «Велес-Агро» про скасування державної реєстрації земельної ділянки та припинення речових прав на неї слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed