Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

Комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради (далі - Позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (далі Відповідачі), у якому з врахуванням заяви від 12.02.2026 про зменшення позовних вимог, просить стягнути солідарно із відповідачів заборгованість за послуги з централізованого опалення, послуги з постачання теплової енергії у розмірі 39185,11 грн. В обґрунтування позову зазначено, що позивач здійснює забезпечення тепловою енергією житла за адресою: [ADDRESS] , у якому проживає [PERSON] разом з сім`єю. Однак, передбачених законом обов`язків щодо оплати за ці послуги відповідачі належно не виконують, внаслідок чого виникла заборгованість за послуги з централізованого опалення (за період 01.01.2021 по 30.11.2021), за послуги з постачання теплової енергії (за період з 01.12.2021 по 01.08.2025) в сумі 44184,11 грн. Враховуючи сплату відповідачами частини боргу в розмірі 4999,00 грн, заборгованість становить 39185,11 грн. Добровільно відповідачі відмовляються сплатити решту суми боргу. З цих підстав просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 06.11.2025 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. У судові засідання, в тому числі 12.02.2026, представник позивача КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР не з`явився, однак представник [PERSON] подала суду заяву, у якій просить здійснити розгляд справи без її участі, зменшені позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує щодо ухвалення у справі заочного рішення. Відповідно до ч. 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судові засідання, в тому числі 12.02.2026 не з`явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відзиву на позов не подали, про поважність причин не прибуття в судове засідання не повідомили. А тому, відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення. Ухвалення та проголошення судового рішення відкладено до 10.45 год. 17.02.2026. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, здійснює розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Частини 1, 2 ст. 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Частина 1 ст. 526 ЦК України визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Правовідносини, які виникли між сторонами цього спору, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання» та іншими нормативно-правовими актами України. Так, учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг (ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно з пунктами 6, 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач) (ч. 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. Згідно з ч. 4 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Необґрунтована відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає договір в інтересах споживача) від укладання договору є підставою для припинення в односторонньому порядку виконавцем надання відповідної комунальної послуги такому споживачу. Відмова будь-якої із сторін від укладання запропонованого другою стороною договору не позбавляє її права звернутися з повторною пропозицією про укладання договору в порядку, визначеному цією частиною. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України). Згідно з ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 1-3 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Параметри якості теплової енергії повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Порядок визначення дати початку і закінчення опалювального періоду визначається законодавством. Виконавець послуги з постачання гарячої води повинен забезпечити її постачання безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, температури та величини тиску. Параметри якості гарячої води повинні відповідати встановленим законодавством вимогам (ч. 2, 3 ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону, споживач зобов`язаний оплатити вартість послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, якщо він фактично отримував таку послугу. Факт відсутності договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 18.03.2019 у справі № 210/5796/16-ц, де встановлено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги. Суд встановив, що КП «Тернопільміськтеплокомуненерго» здійснює забезпечення централізованого опалення (постачання теплової енергії) у будинку по [ADDRESS] , що підтверджується актами про запуск системи опалення в роботу. 31.10.2021 на офіційному веб-сайті КП «Тернопільміськтеплокомуненерго» були опубліковані типові публічні договори про надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води. Відповідно до умов Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 31.10.2021, виконавець КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. За змістом пунктів 1-4 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 31.10.2021, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022), Комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради (виконавець) визначило, що договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу. Договір укладено сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України. Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на веб-сайті виконавця https://teplo.te.ua/. Виконавець має право змінити умови договору. У разі зміни виконавцем умов, крім зміни ціни договору, вони вступають в силу через 30 днів з моменту розміщення змінених умов на веб-сайті виконавця https://teplo.te.ua/. Інформування споживача про намір зміни ціни/тарифу на послугу здійснюється виконавцем відповідно до Порядку інформування споживачів про намір змін ціни/тарифів на комунальні послуги з обґрунтування такої необхідності, затвердженого Мінрегіону від 05.06.2018 №130. Факт приєднання споживача до умов договору (акцептування) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги. Відтак, беручи до уваги те, що мешканці будинку по [ADDRESS] не вчиняли дій, спрямованих на вибір договірних відносин, індивідуальні договори з ними вважаються укладеними з 01.12.2021. Згідно із довідкою про осіб, зареєстрованих за адресою [ADDRESS] , за вказаною адресою зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , з 04.04.2016; [PERSON] , [INFO] , з 04.04.2016; [PERSON] , [INFO] , з 04.04.2016; [PERSON] , [INFO] , з 04.04.2016; [PERSON] , [INFO] , з 04.4.2016; [PERSON] , [INFO] , з 24.03.2011. Впродовж 2020 - 2024 років були складені акти про запуск системи опалення в роботу в опалювальний період за адресою [ADDRESS] , зокрема 17.10.2020, 14.10.2021, 04.11.2022, 17.10.2023, 16.10.2024. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що між позивачем та відповідачами склались фактичні договірні відносини, за якими позивачем були надані послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії), а відповідачі ці послуги прийняли та зобов`язані здійснювати їх оплату. Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону (ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). З інформації, яка міститься у вільному доступі в мережі Інтернет, вбачається, що постановою Національної комісії, що здійснює державне врегулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, №1171 від 31.03.2015 затверджено тарифи на послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для населення. Рішеннями Виконавчого комітету Тернопільської міської ради №827 від 05.11.2018, №1105 від 01.12.2021, №1165 від 28.09.2023, №1065 від 26.06.2024 встановлені КП «Тернопільміськтеплокомуненерго» тарифи на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та гарячої води. Вказані тарифи відповідачами не оспорювались, скарги про неналежне виконання позивачем своїх зобов`язань відповідачі також не подавали. Разом з тим, відповідачі належним чином не виконували зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого опалення (постачання теплової енергії). 06.08.2025 позивачем КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР складено повідомлення №1705/17/193 для споживачів за адресою [ADDRESS] про те, що станом на 01.08.2025 заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за вказаною адресою складає 44184,11 грн, рекомендовано сплатити заборгованість впродовж 15 днів. Згідно з випискою з особового рахунку про заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води від 26.08.2025 ( [PERSON] , [ADDRESS] , особовий рахунок [NUMBER] ), відповідачі не в повному обсязі проводили оплату за спожиту теплову енергію та гарячу воду, внаслідок чого станом на серпень 2025 року у відповідачів утворилась заборгованість у розмірі 44184,11 грн. Станом на день розгляду позову, позивач просить стягнути 39185,11 грн. Вказана заборгованість не була сплачена. Докази зворотного суду не надані. Таким чином, суд вважає доведеним факт невиконання відповідачами зобов`язань щодо оплати послуг з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та постачання гарячої води. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості у розмірі 39185,11 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути суму сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору 3028,00 грн, а саме по 605,60 грн з кожного.

Outcome: approved