Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

В січні 2024 року позивачка [PERSON] звернулася у суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. Позовні вимоги вмотивовані тим, що 26 грудня 2018 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Хустським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №231. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] є громадянином Угорщини. В лютому 2022 року відповідач виїхав за межі України на територію Угорщини, де залишився проживати. Малолітні діти залишились на повному утриманні та вихованні позивачки. Відповідач не виділяє кошти на утримання дітей та не бере участі у їх вихованні. Позивачка не має можливості одна утримувати дітей, тому змушена звернутися до суду із заявою про стягнення аліментів. Вказує на те, що відповідач є здоровою, працездатного віку особою, працює поваром в одному із ресторанів м.Секешфегервар Угорщини, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходів) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою судді Хустського районного суду Волощук О.Я. від 15 січня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, постановлено: Звернутися до компетентного суду Угорщини, до юрисдикції якого відноситься село Мезекомаром із судовим дорученням про надання правової допомоги: 1) вручити відповідачу [PERSON] , місце проживання: місце проживання: [ADDRESS] ; адреса тимчасового проживання: [ADDRESS] копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, копію ухвали про відкриття провадження у справі від 15.01.2024 року; 2) допитати відповідача [PERSON] , [INFO] , місце проживання: [ADDRESS] ; адреса тимчасового проживання: [ADDRESS] по суті позовних вимог, задавши наступні питання: - Чи визнає відповідач обставини позову? - Якщо не визнає, то якими доказами може спростувати зазначені позивачем обставини? - Які інші фактичні обставини, що можуть мати значення для вирішення спору, може повідомити відповідач? - Чи бажає бути присутнім при розгляді справи та чи не заперечує проти розгляду справи у його відсутності? Якщо відповідач бажає бути присутнім при розгляді справи, то на які засоби зв`язку (факс, телефон тощо) йому може бути надіслано судову повістку про виклик в суд? Копію ухвали направити Головному територіальному управлінню юстиції у Закарпатській області для організації виконання. Провадження у справі позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей зупинити до надходження від іноземного суду про виконання судового доручення про надання правової допомоги. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Хустського районного суду Закарпатської області, від 10.12.2025 року визначено головуючого суддю у справі [PERSON] . Підставою проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи стало Рішення Вищої ради правосуддя від 02 грудня 2025 року, яким суддю [PERSON] звільнено з посади судді Хустського районного суду Закарпатської області у зв`язку з поданням заяви про відставку. Ухвалою суду від 26.12.2025 року відновлено провадження у справі та призначено справу до розгляду на 16 лютого 2026 року на 10 годину 40 хвилин у спрощеному провадженні. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідачу СабовРіхарду направлено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами та було запропоновано подати відзив. У судове засідання СабовРіхард не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзиву на позов не подав. Не заперечив позовних вимог. Відповідно до ч.3 ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26.12.2018 року, виданого Хустським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Закарпатській області, між громадянином Республіки Угорщина [PERSON] та громадянкою України [PERSON] 26.12.2018 року укладено шлюб, зареєстрований за актовим записом №231. В період шлюбу у сторін народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 06.07.2022 року та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 06.07.2022 року. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання від 05.03.2019 р., [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Згідно довідки, виданої виконкомом Хустської міської ради від 02.11.2023 р. №02-22/1402, на утриманні [PERSON] перебувають троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно акту обстеження житлово-побутових і матеріальних умов [PERSON] №176 від 27.10.2023 р., складеного депутатом Хустської міської ради Лепей Р.В., до складу її сім`ї входять [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 03.11.2023 р. №0715-23-07690, [PERSON] за період з 1 кварталу 2023 року по 2 квартал 2023 року не отримала нарахованого (виплаченого) доходу. Згідно довідки №770 від 16.11.2023 р., виданої управлінням соціального захисту Хустського МУСЗН, гр. [PERSON] знаходиться на обліку в Хустському УСЗН та отримує допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях. Згідно Наказу Хустської спеціальної школи І-ІІІ ступенів Закарпатської обласної ради №160 від 30.10.2023 р., [PERSON] надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею п`ятирічного віку, з 30.10.2023 р. по [INFO] . З матеріалів справи, зокрема із посвідчення особи СабовРіхарда № [NUMBER] , посвідчення ідентифікації особи № [NUMBER] , перекладених на українську мову, також вбачається, що [PERSON] , [INFO] є громадянином Угорщини. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» вбачається, що суди України розглядають будь-які справи з іноземним елементом якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні. Відповідно до ч. 1 ст. 67 Закону України «Про міжнародне приватне право», зобов`язання щодо утримання, що виникають із сімейних відносин, регулюються правом держави, у якій має місце проживання особа, яка має право на утримання. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Право дитини на належне утримання передбачено низкою норм законодавства України. Так, частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.Держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як всередині Держави-учасниці, так і за кордоном. Зокрема, якщо особа, яка несе фінансову відповідальність за дитину, і дитина проживають в різних державах, Держави-учасниці сприяють приєднанню до міжнародних угод або укладенню таких угод, а також досягненню інших відповідних домовленостей. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, ч.8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. У відповідності до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У статті 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину є встановленою Законом гарантією для забезпечення інтересів дитини. При цьому, статтею 183 СК України врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно з вказаною статтею СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки на теперішній час малолітнідіти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні, заперечень щодо чого відповідач не надав, то суд вважає, що позивач має право на отримання аліментів від батька дітей, який повинен виконувати свій обов`язок щодо їх утримання належним чином. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та малолітніх дітей, а також враховує стан здоров`я відповідача, який є молодим працездатним чоловіком та спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини. При цьому щодо розміру доходу відповідача, то суд звертає увагу, що відповідач офіційно працює, проти чого заперечено не було. Відтак суд визначає розмір аліментів у розмірі 1/3 (однієї третини) частини від заробітку (доходу) батька щомісячно до досягнення дітьми повноліття, оскільки такий розмір відповідає встановленому ч.3 ст. 184 СК України мінімальному рекомендованому розміру аліментів на одну дитину і відповідачем жодним чином не спростована можливість надання утримання дитині в такому розмірі. Такий розмір аліментів відповідає вимогам закону про те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, адже такий розмір забезпечить необхідний мінімум для існування дитини, загалом надасть можливість дотримання принципу достатнього забезпечення дитини. З врахуванням принципу співмірності, розумності аліменти у розмірі 1/3(однієї третини) частини від заробітку (доходу) батька відповідатимуть інтересам дітей і не порушуватимуть як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача. Відтак позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином, аліменти підлягають стягненню з 10 січня 2024 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи викладене,

Outcome: approved