Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Тернопільської філії (далі ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Тернопільської філії, Товариство). звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві вказав, що [PERSON] є споживачем природного газу, об`єкт споживання - житловий будинок [ADDRESS] , що належить їй на праві приватної власності. Обставинами, що підтверджують акцептування договору розподілу природного газу [PERSON] з ТОВ «Газорозподільні мережі України» за вказаною вище адресою є фактичне споживання природного газу, що підтверджується зміною показників лічильника газу марки METRIX G-4, заводський № 02088827, встановленого на об`єкті за адресою: [ADDRESS] , розрахунком заборгованості, укладеним відповідачем договором постачання природного газу з постачальником природного газу, розрахунками відповідача за спожитий природний газ, рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 07.10.2023 у справі № 608/2361/22 за позовом ПрАТ «Тернопільгаз» (Оператор ГРМ до 01.02.2024) до [PERSON] , згідно з яким стягнуто зі споживача заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу у період з січня 2020 по листопад 2022 року в розмірі 16 565,04 грн (рішення набрало законної сили 12.10.2023 згідно з постановою Тернопільського апеляційного суду). Позивачем забезпечується цілодобовий доступ споживача до газорозподільної системи та фізична доставка природного газу, натомість споживачем розрахунки за надані послуги не здійснюються та заперечується факт надання послуг. ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Тернопільської філії в період з лютого 2024 року по вересень 2025 року (включно) надало [PERSON] послуги з розподілу природного газу (забезпечило цілодобовий доступу до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) природного газу), а [PERSON] спожила надані послуги. На момент звернення з даною позовною заявою заборгованість відповідача за Договором розподілу природного газу, яка виникла з лютого 2024 року по вересень 2025 року (включно), становить 7548,28 грн, пеня - 236,02 грн, інфляційні нарахування - 606,87 грн, 3% річних - 193,85 грн. Загальна заборгованість з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних складає 8585,02 грн. Позивач просить суд стягнути вище вказану суму заборгованості та судові витрати, які складаються з судового збору. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить задоволити в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, що стверджується поштовим повідомленням про тримання судової повістки. Відзиву на позов, у встановлений судом строк не подала. Крім того, відповідачка неодноразово була повідомлена про час та місце слухання справи через оголошення на веб-сайті судової влади України, що відповідає вимогам частин 11, 12 ст.128 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України та без фіксування судового процесу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Вислухавши представника позивача Сивулю Т. А., розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. За положеннями ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За положеннями ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 цього Кодексу). За положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] . Обставинами, що підтверджують акцептування договору розподілу природного газу [PERSON] з ТОВ «Газорозподільні мережі України» за вказаною вище адресою є фактичне споживання природного газу, що підтверджується зміною показників лічильника газу марки METRIX G-4, заводський № 02088827, встановленого на об`єкті за адресою: [ADDRESS] , розрахунком заборгованості, укладеним відповідачем договором постачання природного газу з постачальником природного газу, розрахунками відповідача за спожитий природний газ, рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 07.10.2023 у справі № 608/2361/22 за позовом ПрАТ «Тернопільгаз» (Оператор ГРМ до 01.02.2024) до [PERSON] , згідно з яким стягнуто зі споживача заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу у період з січня 2020 року по листопад 2022 року в розмірі 16 565,04 грн (рішення набрало законної сили 12.10.2023 згідно з постановою Тернопільського апеляційного суду) (докази долучені до позовної заяви). Фактичне споживання природного газу підтверджується зміною показників лічильника газу мaрки METRIX G-4, заводський № 02088827. Так, відповідно до акта № 19-028 про демонтаж лічильника газу побутовому/ непобутовому споживачу на періодичну/позачергову повірку від 01.03.2019 Оператором ГРМ (до 01.02.2024 ПрАТ «Тернопільгаз») споживачу [PERSON] за адресою [ADDRESS] , встановлено лічильник марки METRIX G-4, заводський № 02088827. З досліджених судом фотознімків при фотофіксації показників лічильника газу, які здійснено 11.09.2024, 17.02.2025, зафіксовано лічильник марки METRIX G-4, заводський № 02088827, що узгоджується з актом № 19-028 про демонтаж лічильника газу побутовому/непобутовому споживачу на періодичну /позачергову повірку від 01.03.2019, та вказує про зміну показників у сторону збільшення, тобто фактичне споживання природного газу. Таким чином, зміна показників на лічильнику газу, який встановлений на об`єкті відповідача, свідчить про фактичне споживання природного газу. Відповідно до п.1 Розділу ІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496 «Підставою для постачання природного газу споживачу є: наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газорозподільної системи, договору розподілу природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГРМ, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газотранспортної системи, договору транспортування природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГТС, та присвоєння споживачу Оператором ГТС персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов; включення споживача до Реєстру споживачів постачальника у відповідному розрахунковому періоді». Фактичне надходження природного газу до газовикористовуючого обладнання споживача здійснюється розподільними мережами Оператора ГРМ. Враховуючи фізичні та хімічні властивості природного газу - газоподібна речовина без смаку та запаху (одоризується додатково), пожежо-вибухонебезпечна, його транспортування забезпечують виключно ліцензовані підприємства - Оператор газотранспортної системи - від родовищ газу, підземних сховищ до газорозподільних станцій та надалі Оператор ГРМ - від газорозподільних станцій газорозподільними мережами, які необхідно утримувати в належному стані (ремонтувати, заміняти, забезпечувати тиск в мережах для переміщення природного газу) безпосередньо до споживачів. Альтернативного шляху надходження природного газу до споживачів немає. Відповідач уклав договір постачання природного газу з постачальником ТОВ «Тернопільоблгаз збут», фактично споживає природний газ та здійснює розрахунки за природний газ, як товар. Вказані обставини підтверджуються інформацією, наведеною у листі ТОВ «Тернопільоблгаз збут» від 08.10.2025, заявою - приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, підписаною [PERSON] від 08.08.2022, довідкою про фінансовий стан споживача. Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 07.10.2023 у справі № 608/2361/22 за позовом ПрАТ «Тернопільгаз» (Оператор ГРМ до 01.02.2024) до [PERSON] задоволено позов Оператора ГРМ та стягнуто зі споживача заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу у період з січня 2020 по листопад 2022 року в розмірі 16 565,04 грн (рішення набрало законної сили 12.10.2023 згідно з постановою Тернопільського апеляційного суду). Відповідач заперечує надання послуг позивачем та споживання природного газу. Згідно розрахунку, наданого позивачем, заборгованість [PERSON] за Договором розподілу природного газу, яка виникла з лютого 2024 року по вересень 2025 року (включно), становить 7548,28 грн, пеня - 236,02 грн, інфляційні нарахування - 606,87 грн, 3% річних - 193,85 грн. Загальна заборгованість з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних складає 8585,02 гривень. Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. За нормами статей 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно з частиною 1 статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 7 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.1, ч.3 ст. 83 Цивільного процесуального кодексу України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Відповідно до ч. 4 ст. 83 цього Кодексу, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Відповідно до ч. 1 ст. 84 цього Кодексу, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. Оскільки, відповідач не скористався своїми правами та обов`язками, передбаченими законом, а суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, таким чином, порушені права позивача підлягають захисту шляхом задоволення позову і стягнення в його користь із відповідача заборгованості за спожитий природний газ. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, документально підтверджені судові витрати (платіжна інструкція № 7190 від 20 жовтня 2025 року АТ «Ощад Банк») в розмірі 2180,16 гривень підлягають стягненню з відповідача в користь позивача.

Outcome: approved