Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача В липні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» ( далі - ТОВ «Факторинг Партнерс» ) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту . Позов обгрунтовано тим, що 28 січня 2021 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит № 493583, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 25 000,00 грн, із строком кредитування 730 днів, до 28 січня 2023 року, та зі сплатою відсотків у розмірі, визначеному в п. 1.5. договору. 31 січня 2025 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу №31012025, відповідно до якого ТОВ «Слон Кредит» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» право грошової вимоги до боржників за кредними договорами, у тому числі за договором № 493583 від 28 січня 2021 року, що укладений між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] . Взяті на себе зобов`язання [PERSON] виконав лише частково, тому розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків за користування кредитом становить 16 299,84 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 11 825,33 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 4 474,51 грн. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 16 299,84 грн, понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 9 000,00 грн. Відповідач [PERSON] не подав відзив на позов. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 01 серпня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, з ініціативи суду розгляд справи вирішено проводити в судовому засіданні з викликом сторін. Заочним рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 18 вересня 2025 року позов задоволено повністю. 13 листопада 2025 року відповідач [PERSON] подав заяву про перегляд заочного рішення та поновлення строку на подання такої заяви. Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 14 листопада 2025 року відповідачу поновлено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та прийнято її до судового розгляду. 27 листопада 2025 року представник позивача подав заперечення на заяву про перегляд заочного рішення. 02 грудня 2025 року відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд питання про перегляд заочного рішення за його відстутності та долучив докази по справі. Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 02 грудня 2025 року заочне рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 18 вересня 2025 року, скасовано та призначено справу до розгляду в спрощеному провадженні з викликом сторін. Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 29 грудня 2025 року задоволено заяву представника ТОВ «Факторинг Партнерс» про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав повністю з підстав наведених у позовній заяві. В доповнення до обставин зазначених у позові пояснив, що при розрахунку заборгованості позивачем враховані усі оплати, які були здійснені відповідачем в період з лютого 2021 року по квітень 2022 року. Відповідач [PERSON] у судове засідання 16 лютого 2026 року не з`явився, однак подав заяву про часткове визнання позову, а саме в частині тіла кредиту в розмірі 11 825,33 грн. Фактичні обставини справи 28 січня 2021 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 493583 ( далі - Договір ). Відповідно до п. 8.1., п. 8.3. Договору він укладається в двох оригінальних примірниках, по одному для кожної із сторін, що мають однакову юридичну силу. З метою укладення цього договору зі сторони товариства Договір підписується аналогом власноручного підпису уповноваженої особи товариства, що відтворені засобами копіювання, а зі сторони споживача власноручним підписом. Сума кредиту становить 25 000,00 грн (п. 1.3. Договору). Строк кредиту - 730 днів, з кінцевим терміном повернення 28 січня 2023 року ( 1.4. Договору). Тип процентної ставки - фіксована, за перший день користування кредитом - 25% в день, за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня і до кінця строку надання кредиту 85% річних (п.1.5. Договору). Відповідно до п. 1.6 Договору мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Згідно п. 2.1. Договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування (утримання): у розмірі 20 000,00 грн за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству у будь-який спосіб; у розмірі 5 000,00 грн на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5 Договору. Сплата процентів за перший день користування кредитом, здійснюється споживачем в день отримання кредиту. З метою оплати процентів за перший день користування кредитом, споживач доручає товариству утримати суму зазначених процентів з суми кредиту, що підлягає наданню споживачу (п. 3.5. Договору) Споживач зобов`язаний у встановлений договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені договором (п. 4.4. Договору). Відповідно до п. 5.1 Договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіку платежів. Відповідно до п. 8.8. Договору, споживач підписуючи цей договір, підтверджує, що перед укладенням цього договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування»; б) вказана в ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на Веб-сайті; він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ «Слон Кредит», що розміщені на Веб-сайті та затверджені наказом № 06-КД від 26.10.2020, повністю розуміє їх, погоджується з ними, зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Договір про споживчий кредит № 493583 від 28 січня 2021 року містить підписи кредитодавця та позичальника. Розділ 9. Договору «Реквізити та підписи сторін» містить паспортні дані [PERSON] , адресу місця проживання, реєстраційний номер облікової карти платника податків та номери телефонів. Додатком №1 до вказаного договору є графік платежів, який підписаний відповідачем, де зазначені дати платежів та суми щомісячних платежів, зокрема, загальна сума щомісячного платежу становить 2 196,00 грн, а останній місяць - 1 939,27 грн. Із змісту заяви-анкети вбачається, що [PERSON] зазначив адресу свого проживання, паспортні дані, РНОКПП, номери мобільних телефонів, що є підтвердженням здійсненої ним процедури ідентифікації. З копії платіжного доручення № 4348 від 28 січня 2021 року встановлено, що АТ КБ «Приват Банк» здійснило переказ на суму 20 000,00 грн, призначення платежу: видача кредиту згідно договору № 493583 від 28 січня 2021 року. 31 січня 2025 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу № 31012025 ( далі Договір факторингу). Згідно п. 1.1. Договору факторингу до фактора переходять права клієнта як первісного кредитора за кредитними договорами в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно до витягу з реєстру боржників за договором факторингу № 31012025 від 31 січня 2025 року, позивач ТОВ «Факторинг Партнерс» набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у сумі 16 299,84 грн. Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість [PERSON] за договором № 493583 від 28 січня 2021 року становить 16 299,84 грн, з яких: заборгованість за кредитом ( тілом кредиту) - 11 825,33 грн, заборгованість за відсотками - 4 474,51 грн. В розрахунку також зазначені суми коштів , які були сплачені позичальником на загальну суму 31 201,00 грн. Згідно наданої відповідачем [PERSON] копії довідки, виданої АТ КБ «ПриватБанк» 12 листопада 2025 року та виписки про перерахування коштів, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 493583 ним 19 лютого 2021 року сплачено 2 196,00 грн, 19 березня 2021 року - 2 196,00 грн, 20 квітня 2021 року - 2 196,00 грн, 24 травня 2021 року - 1 956,00 грн, 18 червня 2021 року - 1 956,00 грн, 26 липня 2021 року - 1 956,00 грн, 20 серпня 2021 року - 1 956,00 грн, 21 вересня 2021 року - 1 956,00 грн, 21 жовтня 2021 року - 1 956,00 грн, 20 листопада 2021 року - 1 956,00 грн, 25 грудня 2021 року - 1 956,00 грн, 22 лютого 2022 року - 1 956,00 грн та 456,00 грн, 17 березня 2022 року - 1 956,00 грн та 25 квітня 2022 рок - 901,00 грн, всього - 27 505,00 грн. Застосовані норми права та висновки суду за результатами розгляду справи Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до ч. 1, 2 та ч. 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Принцип оцінки доказів «поза розумним сумнівом» полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, підтверджених доказами. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. Певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року, справа № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ТОВ «Слон Кредит»). Умови договорів приєднання розробляються фінансовою установою, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим фінансова установа має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. 28 січня 2021 року [PERSON] звернувся до ТОВ «Слон Кредит» з метою отримання позики у тому числі на умовах фінансового кредиту, у зв`язку з чим підписав заяву-анкету, паспорт споживчого кредиту від 28 січня 2021 року, договір про надання споживчого кредиту № 493583 від 28 січня 2021 року, графік платежів до договору про надання споживчого кредиту № 493583 від 28 січня 2021 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже відповідно до договору факторингу № 31012025 від 31 січня 2025 року до позивача перейшло право вимоги до відповідача за договором № 493583 від 28 січня 2021 року боржником в якому виступає [PERSON] . Матеріали справи не містять доказів повідомлення боржника про заміну кредитора. Разом з тим, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 6 лютого 2019 року в справі №361/2105/16-ц. Щодо розміру заборгованості за тілом кредиту та за відсотками, то суд зазначає таке. 28 січня 2021 року сторонами погоджено, що підтверджено підписом деректора ТОВ «Слон Кредит» та підписом [PERSON] , графік платежів до договору про надання споживчого кредиту №493583. (а.с.7). Зокрема, згідно вказаного графіку, в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту та відсотками, відповідач [PERSON] зобов`язувався здійснити 23 платежі в розмірі по 2 196,00 грн та 1 платіж в розмірі 1 939,27 грн, загалом 24 платежі загальним розміром 52 447,27 грн. Відповідач [PERSON] не надав суду іншого графіку платежів, окрім того з розрахунку заборгованості встановлено, що загальний розмір сплачених ним кредитних коштів складає 31 201,00 грн. Отже відповідачем [PERSON] часково погашено заборгованість за кредитним договором, зокрема, зобов`язуючись сплатити 52 447,27 грн, фактично сплачено 31 201,00 грн. Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованості за тілом кредиту в розмірі 11 825,33 грн та заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги в розмірі 4 474,51 грн, всього - 16 299,84 грн. Щодо розподілу судових витрат Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивач ТОВ «Факторинг Партнерс» понесло судові витрати, що складаються з 2 422,40 грн сплаченого судового збору. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, тому з відповідача необхідно стягнути повністю понесені позивачем витрати по сплаті судового збору. Водночас відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суду надано договір про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02 липня 2024 року, заявку на надання юридичної допомоги №283 від 02 червня 2025 року, витяг з акту №13 про надання юридичної допомоги від 30 червня 2025 року, згідно яких загальна вартість наданої позивачу правової допомоги адвоката складає 9 000,00 грн. Згідно з постановою Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц, визначаючи суми судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд має виходити з критерію їх реальності (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21). Враховуючи складність цієї справи, яка з врахуванням п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України є малозначною справою, обсяг виконаних адвокатом робіт,

Outcome: approved