Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

У жовтні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» (ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП») звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором кредиту № 8973573 у розмірі 8074,00 грн та судові витрати. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позовну заяву ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» обґрунтовує тим, що 25.04.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та [PERSON] уклали електронний договір про надання коштів у кредит № 8973573, за умовами якого позикодавець зобов`язався надати відповідачці грошові кошти у сумі 2000,00 грн, строком на 360 днів, процентна ставка фіксована 0,95% в день, комісія 17,25 % від суми наданого кредиту. 16.09.2025 було укладено договір факторингу № 16/09/25, за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» права вимоги за договором № 8973573. Відповідно до реєстру боржників №18/09/25-01 від 18.09.2025 до договору факторингу № 16/09/25 від 16.09.2025 ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» набуло права грошової вимоги до відповідачки за договором кредиту № 8973573 у сумі 8074,00 грн, з яких: 2000,00 грн заборгованість за основною сумою, 1729,00 грн - заборгованість за відсотками, 345,00 грн заборгованість за комісією, 4000,00 грн заборгованість за пенею. Вказаний розмір заборгованості позивач просить стягнути з відповідачки. Відзив на позовну заяву не надходив. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 30.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, у АТ КБ «ПриватБанк» витребувано докази про зарахування на рахунок відповідачки грошових коштів за кредитом. Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилися. Представник позивача ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» у позовній заяві просить проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідачка про час і місце слухання справи повідомлена належним чином, за адресою зареєстрованого місця проживання, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Суд, відповідно до статті 280 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося. Відповідно до ч. 1 ст. 244 ЦПК України суд призначив проголошення рішення о 09-55 год 18.02.2026. Фактичні обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження Судом встановлено, що 25.04.2025 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] уклали електронний договір кредитної лінії (надійний) № 8973573, за умовами якого, ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язалось надати [PERSON] кредитні кошти в сумі 2000,00 грн, шляхом їх перерахування на платіжну картку № [NUMBER] строком на 360 днів, дата повернення кредиту 19.04.2026, з фіксованою процентною ставкою в розмірі 0,95 % за день користування, орієнтовна загальна вартість кредиту 9185,00 грн. Договір підписаний [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором 547888 (а.с. 24-38). Відповідно до довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНЕКСПРЕС» (ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС») від 29.08.2025, на підставі договору на переказ коштів № 23-01-18/5 від 23.01.2018 укладеного між ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» та ТОВ 1 «Безпечне агентство необхідних кредитів», 25.04.2025 на карту № [NUMBER] відкриту на ім`я [PERSON] перераховані кошти у сумі 2000,00 грн, номер платежу 04а695dd-03a4-49cc-a594-6755aca94b15, що також доводиться копією платіжної інструкції №04а695dd-03a4-49cc-a594-6755aca94b15, повідомленням ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» від 18.09.2025, повідомленням АТ КБ «ПриватБанк» та випискою по рахунку [PERSON] (а.с. 40, 41, 42). 16.09.2025 між ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» укладено Договір факторингу № 16/09/25, за умовами якого, ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» передає ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передає за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» приймає належні ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників (а.с. 44-51). З реєстру прав вимог № 18/09/25-01 до договору факторингу № 16/09/25 від 16.09.2025 вбачається, що [PERSON] вказана у списку боржників за кредитним договором № 8973573, за яким загальна сума заборгованості становить 8074,00 грн, з яких: заборгованість за основною сумою 2000, 00 грн, заборгованість за відсотками 1729,00 грн, 345,00 грн заборгованість за комісією, 4000,00 грн заборгованість за пенею (а.с. 25). Відповідно до розрахунків заборгованості за договором № 8973573 від 25.04.2025 первісний кредитор та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» нарахували [PERSON] заборгованість станом на 27.09.2025 у розмірі 8074,00 грн, з яких: заборгованість за основною сумою 2000, 00 грн, заборгованість за відсотками 1729,00 грн, 345,00 грн заборгованість за комісією, 4000,00 грн заборгованість за пенею (а.с. 10, 21-22). Застосовані судом норми права Дослідивши докази, з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновки про часткове задоволення позову із таких підстав. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ст. 526 ЦК визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 1 ст. 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд встановив, що між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», правонаступником якого є ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНА ГРУП» та відповідачкою укладений договір кредитної лінії (надійний) № 8973573 від 25.04.2025 та відповідачка отримала грошові кошти за кредитом. Факт невиконання відповідачкою умов договору доведено розрахунками боргу. Відповідачка не скористалася своїм правом подати відзив на позовну заяву та не надала доказів про сплату боргу за кредитним договором. Визначаючи розмір боргу, який підлягає до стягнення, суд доходить таких висновків. Розмір боргу за тілом кредиту, процентами та комісією доводиться розрахунками боргу, а отже в цій частині суд стягує борг у повному обсязі. Щодо стягнення неустойки, яку позивач визначив у розмірі 4000,00 грн, суд доходить таких висновків. Пунктом 18 Перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 (справа № 183/7850/22, пров. 61-14740св23) висловив правову позицію щодо тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у якій вказав, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 строком на 30 діб. Надалі строк дії режиму воєнного стану неодноразово продовжувався та триває до цього часу. Таким чином, нарахування позивачем неустойки в сумі 4000,00 грн за невиконання відповідачкою грошового зобов`язання за кредитним договором під час дії воєнного стану є неправомірним, оскільки сума неустойки підлягала списанню. Тому суд стягує з [PERSON] борг за договором кредитної лінії (надійний) № 8973573 в розмірі 4074,00 грн, що включає: 2000,00 грн - основного боргу, 1729,00 грн - процентів та 345, 00 грн - комісії. У стягненні 4000, 00 грн неустойки - суд відмовляє. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд частково задовольнив позов, із відповідачки на користь позивача слід стягнути 1222,30 грн сплаченого судового збору, пропорційно задоволеним позовним вимогам, із розрахунку 4074 х 2422,40:8074. Вирішуючи питання про стягнення із відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу які позивач просить стягнути у розмірі 4500,00 грн, суд доходить таких висновків. Частиною 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. На обґрунтування заявлених вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу позивач надав суду договір № 22-08/25/ДІЛ про надання правничої допомоги, укладений 22.08.2025 між адвокатом Ткаченко Ю. О. та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП», витяг з акту № 10 ДІЛ приймання передачі наданої правничої допомоги за договором № 22-08/25/ДІЛ про надання правничої допомоги від 22.08.2025 з переліком послуг, що входять до складу правничої допомоги: вивчення документів - 500, 00 грн, судовий супровід в суді першої інстанції: підготовка/складення та подача позовної заяви -4000,00 грн,акт приймання -передачі справ на надання правничої допомоги (додаток № 1 до договору № 22-08/25/ДІЛ про надання правничої допомоги від 22.08.2025), платіжна інструкція кредитового переказу коштів від 24.09.2025 на суму 315000,00 грн перераховану адвокату Ткаченко Ю. О. на виконання договору № 22-08/25/ДІЛ про надання правничої допомоги від 22.08.2025, ордер на надання правничої допомоги від 03.09.2025, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 63-68,69, 70-72, 73, 74, 75). Згідно з положеннями частин першої - четвертої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат; - обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; - ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є їх розмір обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, зокрема впливу вирішення справи на репутацію сторони або публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення, за умови, що відповідна заява була зроблена до завершення дебатів. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для його зміни, порядок сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація й досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається за погодженням між адвокатом і клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною згодою. Суд не має права змінювати його або втручатися у правовідносини адвоката та клієнта. Однак суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням фактичності витрат і обґрунтованості їх суми. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зазначено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом і клієнтом, у контексті розподілу судових витрат. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані, з урахуванням фактичності та необхідності таких витрат. Подібний висновок викладено у п. 5.44 постанови ВП ВС від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру з урахуванням конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови ВП ВС від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, п. 5.40 постанови ВП ВС від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18). Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід: витрати мають бути фактичними, неминучими та обґрунтованими (mutatis mutandis, справа "East/West Alliance Limited v. Ukraine", заява № 19336/04, § 268). Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі її витрати на адвоката, якщо встановить, що визначений гонорар є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи та витрачений адвокатом час. Отже, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, включаючи репутаційні чи публічні аспекти. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, як зазначено у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед проти України» (заява № 19336/04, п. 268), витрати мають бути фактичними, неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Вказаний правовий висновок викладено в постанові ВП ВС від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі ВС від 18.02.2022 у справі № 925/1545/20 зазначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат слід враховувати: складність справи, обсяг та час, витрачений адвокатом; пов`язаність витрат із розглядом справи; обґрунтованість і пропорційність предмета спору; ціну позову; значення справи; вплив на репутацію; публічний інтерес; поведінку сторін; наявність дій щодо досудового врегулювання. У постанові ВС від 08.09.2021 у справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати гонорар, суд має право оцінювати вартість правничої допомоги за критеріями співмірності (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). У постанові ВП ВС від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 вказано: суд може не присуджувати стороні повне відшкодування витрат на правничу допомогу, якщо встановить їх надмірність. При цьому рішення суду має містити чітку мотивацію які саме витрати не підлягають компенсації і чому. Суд зазначає, що правовідносини між сторонами є однотипними, не містять складнощів, не потребують тривалого аналізу доказів або значного часу на підготовку й подання позову. Суд вважає завищеними витрати на канцелярські послуги, оскільки позовна заява до суду подавалася через підсистему Електронний суд. Крім того, представник позивача не подавав до суду заяв, клопотань. Оцінивши надані позивачем докази на підтвердження розміру понесених ним судових витрат, ураховуючи складність справи, ціну позову, пропорційний до ціни позову розмір задоволених позовних вимог, часткове задоволення позовних вимог, обсяг виконаної адвокатом роботи в контексті критерію реальності адвокатських витрат, враховуючи принципи справедливості та верховенства права, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» та стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 грн. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 22.05.2024 року у справі № 205/5969/15-ц. Отже, з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 2722,30 грн (1222,30 +1500).

Outcome: partial