Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

Короткий зміст заявлених вимог Представник позивача Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення неправомірно отриманої пенсії, третя особа Комунальний заклад охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» та судового збору. В обґрунтування позову вказує, що відповідач перебуває на обліку та отримував пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі заяви від 14.08.2024 № 3522, доданих документів та виписки з акту огляду міжрайонної Слобідської МСЕК від 29.07.2024 до довідки серії 12ААГ № 954123. 03.03.2025 від Комунального закладу охорони "Обласний центр медико-соціальної експертизи" Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області надійшла довідка від 25.12.2024 № 155, в якій зазначено, що розширеною експертною комісією закладу скасовано рішення міжрайонної Слобідської МСЕК про встановлення інвалідності [PERSON] з 29.07.2024. Враховуючи вищевикладене, право на призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 1058 у [PERSON] відсутнє. Таким чином, за пенсійною справою [PERSON] за період з 29.07.2024 по 28.02.2025 виникла переплата пенсії у розмірі 16 755 грн. 48 коп. Рух справи, заяви, клопотання учасників справи Ухвалою Київського районного суду від 07.07.2025 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. 21.08.2025 від представника відповідача [PERSON] адвоката Молчанової Ю.Ю. через підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи та про відкладення судового засідання, призначеного 25.08.2025 о 15:00. 01.09.2025 представник відповідача подав клопотання про витребування доказів (протокольною ухвалою суду від 15.10.2025, суд на місці ухвалив відмовити в задоволенні клопотання про витребування доказів). 02.09.2025 від представника третьої особи Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» через підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подано заяву про поновлення строку для подання пояснення та самі пояснення по справі. 18.09.2025 від представника відповідача [PERSON] адвоката Молчанової Ю.Ю. через підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи надійшла заява про відкладення розгляду справи. 18.09.2025 судове засідання було відкладено у зв`язку з перебуванням судді Дяченко О.М. в нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню № 12025221130000633 від 09.04.2025. 29.09.2025 представник відповідача подав клопотання про зупинення провадження у справі. Протокольною ухвалою суду від 15.10.2025 суд на місці ухвалив задовольнити заяву представника третьої особи Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» про поновлення строку для подання пояснення та прийняти пояснення по справі. Ухвалою Київського районного суду суду від 15.10.2025 клопотання представника відповідача [PERSON] адвоката Молчанової Юлії Юріївни про зупинення розгляду справи задоволено. Зупинено провадження у цивільній справі № 953/6909/25 н/п 2/953/2973/25 до набрання законної сили судового рішення по справі № 520/24623/25 за позовом [PERSON] до Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» про визнання протиправним та скасування висновку. 03.02.2026 представник відповідача подав заяву про поновлення провадження у справі. Ухвалою Київського районного суду від 05.02.2026 поновлено провадження у справі та призначено судове засідання. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без участі представника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за наявними документами в матеріалах справи. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не надходило, надав заяву про розгляд справи без його участі. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини своєї неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Пояснення третьої особи В ході роботи Розширеної експертної комісії та аналізу медичної документації [PERSON] виявлено, що міжрайонною Слобідською МСЕК порушено порядок представлення хворих на МСЕК, а вказаний діагноз не підтверджений і не відповідає встановленій Слобідською МСЕК групі інвалідності в порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України № 1317 від 03.12.2009, "Питання медико соціальної експертизи" та "Інструкції про встановлення груп інвалідності", затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я від 05.09.2011 № 561, що стало підставою скасування інвалідності. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримував пенсію по інвалідності II групи, яка була призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі заяви № 3522 від 14.08.2024, доданих документів та виписки з акту огляду міжрайонної Слобідської МСЕК від 29.07.2024 до довідки серії 12ААГ № 954123. Згідно з рішенням відділу перерахунків пенсій № 1 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 204750021046 від 04.03.2025, 03.03.2025 до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації надійшла довідка № 155 від 25.12.2024, в якій зазначено, що розширеною експертною комісією закладу скасовано рішення міжрайонної Слобідської МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ» про встановлення інвалідності [PERSON] з 29.07.2024. Враховуючи вищевикладене, право на призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 1058 у [PERSON] відсутнє. У випадку незгоди з винесеним рішенням [PERSON] має право оскаржити дане рішення відповідно до законодавства. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні (ч. 1 ст. 4 Закону № 1058). Відповідно до ст. 9 Закону № 1058, в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком, пенсія по інвалідності, пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Пенсії по інвалідності призначаються в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату здоров`я, внаслідок: а) трудового каліцтва або професійного захворювання; б)загального захворювання ( втому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства). Пенсії по інвалідності призначаються незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи (ст. 23 Закону України «Про пенсійне забезпечення»). Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058 затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок № 22-1). У розділі ІІ Порядку № 22-1 встановлено перелік документів, необхідних для призначення пенсії. Згідно із п. 2.2. до заяви про призначання пенсії по інвалідності додаються документи, перелічені в підпунктах 1-4 пункту 2.1 цього розділу, тобто документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків; документи про стаж; індивідуальні відомості про застраховану особу, додані органом, що призначає пенсію; відомості про місце проживання особи. Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержану ним від МСЕК виписку з акта огляду МСЕК (абзац 2 п. 2.2. Порядку № 22-1). Згідно ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Згідно ст. 50 Закону № 1058, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відповідно до п. 3 Порядку, повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними, до стягнення, затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України № 6-4 від 21 березня 2003 року із змінами, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Отже, ст. 50 Закону № 1058 встановлено дві підстави для повернення пенсіонером сплачених йому пенсійних виплат: коли має місце зловживання з боку самого пенсіонера, який надав недостовірні дані, що впливають на призначення пенсії; або коли такі дані були наданні страхувальником. Зловживанням є умисні протиправні дії пенсіонера, спрямовані на безпідставне отримання пенсій, або отримання пенсії у більшому, ніж визначено законом, розмірі. Згідно зі ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров`я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку. Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону № 1788-ХІІ є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями, про які йому було достовірно відомо. Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 25 жовтня 2016 року у справі № 686/26486/14-а та постановах Верховного Суду від 25 вересня 2018 року у справі № 340/644/15-а та від 21 лютого 2020 року у справі № 173/424/17(2-а/173/41/2017). Отже, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити, що факт переплати пенсії, що враховуються при її обчисленні, відбувся у зв`язку із поданням пенсіонером завідомо недостовірних відомостей. Оцінюючи докази, що свідчать про можливе зловживання, суду слід виходити з презумпції дійсності документів, наданих для призначення/перерахунку пенсії, та презумпції добросовісності заявника. Ці презумпції може бути спростовано на підставі доказів, що доводять умисел заявника на отримання пенсії без законних для цього підстав. Правовою позицією Верховного Суду України у справі № 6-91цс14 (постанова від 02 липня 2014 року) визначено, що до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст. 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. Тобто, до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст. 1215 ЦК, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц та постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц зазначено, що: «правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум». Суд зазначає, що обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів. В позовній заяві позивачем зазначено, що у зв`язку із надходженням до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідки Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації від 25.12.2024 № 155, якою було скасовано рішення міжрайонної Слобідської медико-соціальної експертної комісії м. Харкова про визнання відповідача з 29.07.2024 року особою з інвалідністю ІІ групи, рішенням від 04.03.2025 року № 204750021046 відповідачу було припинено виплату пенсії, а рішення про її призначення скасовано. Розмір зайво виплаченої відповідачу пенсії за період з 29.07.2024 по 28.02.2025 склав 16 755,48 грн. Разом з тим, позивачем під час розгляду справи не надано належних та допустимих доказів на підтвердження фактів подання відповідачем до органів Пенсійного фонду України завідомо неправдивих документів, які стали підставою для призначення пенсії, а також зловживання з боку відповідача, або його недобросовісності. Крім того, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2025 справа № 520/24623/25 за позовом [PERSON] до Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» про визнання протиправним та скасування висновку, адміністративний позов задоволено, визнано протиправним та скасовано висновок розширеної експертної комісії Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» № 155 від 28.12.2024 про скасування рішення від 29.07.2024 про встановлення [PERSON] , [INFO] , ІІ групи інвалідності. Рішення набрало законної сили 13.01.2026. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2025 є преюдиційним для цієї справи щодо скасування висновку розширеної експертної комісії Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» № 155 від 28.12.2024 про скасування рішення від 29.07.2024 про встановлення [PERSON] , [INFO] , ІІ групи інвалідності. В пункті 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року зазначено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Аналогічний висновок також міститься у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», у справі «Ґаші проти Хорватії» та у справі «Трґо проти Хорватії» (постанова Верховного Суду від 05 лютого 2018 року у справі № 556/1231/17). Для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії мав достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону. Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 20.05.2019 у справі № 489/205/16-а та від 03.10.2019 у справі № 487/3380/16-а. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Матеріали справи не містять відомостей, а позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що прийняття рішення про призначення пенсії та сам факт здійснення надміру виплаченої пенсії, здійснено внаслідок поведінки відповідача, яка б містила ознаки зловживань чи за своїм характером була недобросовісною, а відтак виплачені пенсійні виплати не підлягають поверненню. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Питання про розподіл судових витрат, суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з чим судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed