Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

14.11.2025 позивач Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" (далі ТОВ "УКФ") звернувся до Київського районного суду міста Полтави з позовом в електронній формі до відповідача [PERSON] , обґрунтовуючи позовні вимоги невиконанням відповідачем зобов`язань щодо повернення коштів за договором про відкриття кредитної лінії № 1165-4821 від 03.03.2023, укладеним між ТОВ "УКФ" та [PERSON] , внаслідок чого станом на 07.10.2025 утворилася загальна заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 42400,70 грн з яких: 4475,00 грн прострочена заборгованість за кредитом, 37925,70 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Позивач просить стягнути з відповідача неповну суму заборгованості за вказаним кредитним договором, а саме: 4475,00 грн прострочена заборгованість за кредитом і 18950,00 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами, що разом становить 23425,00 грн. Повідомляє про намір списати залишок заборгованості 18975,70 грн. Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору 2422,40 грн. Ухвалою Київського районного суду міста Полтави від 27.11.2025 справу передано для розгляду за підсудністю до Семенівського районного суду Полтавської області. Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 24.12.2025 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 06.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; запропоновано відповідачеві, зокрема, подати відзив на позов протягом 15 днів з дня вручення судового повідомлення і копії ухвали суду від 06.01.2026; повідомлено відповідачеві, що позивач надіслав йому "Поштова служба "Е-Пост" квитанція № 1882278 від 26.12.2025 копію позовної заяви з додатками, які й розглядаються судом у цій справі. Відповідач повідомлений про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання 14.01.2026, де не проживає, що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є належним врученням відповідачеві судової повістки і судового повідомлення про розгляд справи; не подав відзив або будь-яких інших документів у справі. Поштове відправлення повернуто до суду 20.01.2026 з відміткою АТ "Укрпошта" "адресат відсутній 14.01.2026" (а.с. 44, 65, 67, 70, 71). Станом на дату ухвалення рішення суд не отримував від відповідача відзив на позов або будь-яких інших документів у справі. Вивчивши письмову заяву позивача по суті справи (позовну заяву), надані судові дані і докази, суд встановив таке. 03.03.2023 між ТОВ "УКФ" та [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1165-4821, на суму 5000,00 грн, строком 300 календарних днів. Платіжний засіб для отримання коштів карта банку [NUMBER] . Базовий період сплати відсотків 18 календарних днів. Мета отримання кредиту для задоволення особистих потреб. Кредит надається у безготівковій формі, шляхом перерахування грошової суми на банківський рахунок Позичальника. Тип процентної ставки фіксована. Промо-ставка 3,65% (0,01% в день) до 908,85% (2,45% в день). Промо-ставка може бути застосована протягом першого Базового періоду або його частини, про що зазначається у Договорі. Пільгова ставка 3,65% (2,50% в день). Знижена ставка 912,5% (2,5% в день). Стандартна процента ставка 1095% (3% в день). Дата повернення кредиту 27.12.2023. Реальна річна процентна ставка на дату укладення договору 756335,00%. Орієнтовна загальна вартість кредиту складає 50000,00 грн та включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом 45000,00 грн. Сума кредиту сплачується одним платежем не пізніше ніж в останній календарний день строку кредитування. Кількість та розмір платежів зі сплати процентів за користування кредитом здійснюється в строки визначені у Договорі. Штрафи 10% від первісної суми кредиту у разі не здійснення сплати процентів за користування кредитом у визначені Договором терміни, але не більше 50% суми кредиту (не застосовуються у період карантину, а також обмежень, запроваджених у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану). У разі несвоєчасного повернення отриманого Кредиту позичальник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 2 (два) проценти від неповерненої суми Кредиту за кожен день прострочення сплати в силу положень ст. 625 ЦК України (не застосовується у випадку порушення зобов`язань щодо повернення отриманого Кредиту під час дії обмежень, запроваджених у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану). Кредитодавець має право залучати до врегулювання простроченої заборгованості колекторську компанію. Вказаний договір, правила та паспорт споживчого кредиту підписані одноразовим ідентифікатором А1134 (а.с. 9-16). Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 Цивільного кодексу України (далі ЦК). Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до статті 204 ЦК правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК). У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію,і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Частиною п`ятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК). Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. У силу частини першої статті 638 ЦК договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Вказаний висновок щодо правомірності укладення кредитного договору шляхом підписання електронним цифровим підписом викладено у постанові Верховного Суду від 12.01.2021, справа № 524/5556/19, провадження № 61-16243св20. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09.09.2020 у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Тобто судова практика у цій категорії справ є сталою. Відтак суд робить висновок про належне укладення кредитного договору № 1165-4821 від 03.03.2023 про отримання відповідачем [PERSON] кредиту у ТОВ "УКФ" у сумі 5000,00 грн. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК). Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі (ч. 2 ст. 10561 ЦК). Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 526 ЦК). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК). ТОВ "УКФ" є фінансовою установою і має право надавати кошти у кредит (а.с. 31-36). Довідкою позивача і квитанцією LiqPay стверджено, що 03.03.2023 він сплатив через систему LiqPay 5000,00 грн як кредитні кошти відповідачеві на банківську карту [NUMBER] за кредитним договором № 1165-4821 платіж № 2235192593 від 03.03.2023 (а.с. 17, 18). Отже позивач належно виконав своє зобов`язання перед відповідачем із передачі у кредит 5000,00 грн. Заборгованість відповідача за кредитним договором № 1165-4821 від 03.03.2023 не погашена і станом на 07.10.2026 складає 42400,70 грн; включає у себе 4475,00 грн основний борг за кредитом, 37925,70 грн заборгованість за процентами за користування кредитом (а.с 19-30). Строк кредитування складає 300 днів і відповідає вказаному розрахунку. Судові не надано доказів щодо неправильності або необґрунтованості складеного позивачем розрахунку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач просить стягнути з відповідача меншу суму 23425,00 грн, яка включає у себе 4475,00 грн основного боргу за кредитом і 18950,00 грн проценти за користування кредитом. Частково списуючи заборгованість за нарахованими процентами у сумі 18975,70 грн. Ураховуючи зазначене, оцінивши докази, суд робить висновок, що відповідачем порушено права позивача у частині неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором № 1165-4821 від 03.03.2023. Відповідач має заборгованість перед позивачем за вказаним кредитним договором і позов підлягає повному задоволенню на суму 23425,00 грн у межах заявлених позовних вимог. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати 2422,40 грн судового збору (а.с. 42, 52). На підставі викладеного,

Outcome: approved