Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (надалі ТзОВ «ФК «Фінтраст Капітал»), в особі представника Столітнього М.М., звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача в його користь заборгованість за кредитним договором на загальну суму 23212, 29 грн, а також 2422, 40 грн сплаченого судового збору та 10 000 грн витрат на правничу допомогу. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що 31 грудня 2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», (надалі Первісний кредитор), та відповідачем укладено Договір № 5216159 про надання споживчого кредиту. Згідно умов цього договору, сума кредиту складає 4 900 гривень, строк договору 360 днів: із 31.12.2024 по 26.12.2025, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 20 днів за ставкою 0, 95 % в день. На виконання зазначеного договору відповідачу, були перераховані грошові кошти у сумі 4 900 гривень. [PERSON] , в свою чергу, не виконав в повному обсязі обов`язків щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування коштами, внаслідок чого порушив умови зобов`язання. В подальшому, 31.07.2025, внаслідок укладення Договору факторингу №31/07/2025, право вимоги за договором № 5216159 від 31.12.2024, перейшло до позивача, як нового кредитора. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором №5216159 від 31.12.2024 в загальному розмірі 23212,29 гривень, з яких: 4899, 99 грн сума заборгованості за основним боргом; 9159, 1 грн сума заборгованості за процентами, 6703,2 грн нараховані проценти за 144 календарних днів, 2450,00 грн штрафні санкції нарахованими первісним кредитором, а також понесені судові витрати. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 31 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Як слідує з наявного в матеріалах справи поштового повідомлення, позовна заява з додатками, ухвала суду про відкриття провадження, направлені відповідачу за місцем реєстрації повернулись до суду без вручення з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою». Що в свою чергу, згідно ст. 128 ЦПК України, дає суду підстави дійти висновку про належне сповіщення відповідача про надходження позову та відкриття провадження у справі, та узгоджується з висновками ВС, викладеними у Постановах ВС від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30 листопада 2022 року у справі № 760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), 31 серпня 2022 року у справі № 760/17314/17). Крім того, з метою недопущення порушення прав та законних інтересів відповідача, такий про надходження позову та відкриття провадження у справі повідомлявся 06 лютого 2026 року через офіційний веб - сайт суду. На момент розгляду справи судом відповідачем відзиву на позов, будь-яких заяв, клопотань подано не було. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 31 грудня 2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено Договір №5216159 про надання споживчого кредиту, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 24440, яким погоджено, що сума кредиту становить 4 900 грн (п. 1.2 договору). Відповідно до п. 1.3. договору, строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 20 дні (в). Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів) , що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що Споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. Відповідно до п. 1.2.1 договору, тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: 1.5.1. Стандартна процентна ставка становить 0,95 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору. 1.5.2. Знижена процентна ставка 0,9025% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Споживач до 19.01.2025 (включно) сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Споживач як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання Споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, Споживач розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника Програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим Договором. Споживач погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання Споживачем права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Споживача, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки. Відповідно до п. 1.4.3., протягом строку дії Договору розмір процентів за користування кредитними коштами може бути змінений у бік зменшення для Споживача у випадку та на умовах визначених в п.1.4.2 Договору, зокрема у випадку отримання Споживачем знижки на стандартну процентну ставку. Згідно п. 1.5. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: 1.5.1. за стандартною ставкою за весь строк кредитування 3 141,8400% річних. 1.5.2. за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 3 053,0957% річних. Відповідно п. 1.6. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору включає суму кредиту, комісію (якщо передбачена Договором), проценти за користування кредитом та складає: 1.6.1. за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 22 148,00 гривень. 1.6.2. за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 22 101,45 гривень. Відповідно п. 1.7. Загальні витрати за кредитом на дату укладення Договору включають Комісію (якщо передбачена Договором), проценти за користування кредитом та складають: 1.7.1. за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 17 248,00 гривень. 1.7.2. за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 17 201,45 гривень. Згідно п. 1.9. Договору, мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Відповідно до п. 2.1. договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Згідно п. 2.2. договору, сума кредиту (його частина) перераховується Товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього Договору. Дати надання кредиту: 31.12.2024 або 01.01.2025. У випадку, якщо Товариство здійснює перерахунок коштів не у день укладання Договору, а у наступний календарний день, Графік платежів підлягає коригуванню шляхом зміщення дати повернення кредиту, враховуючи строк кредиту (кількість днів), зазначений в п.1.3 Договору, відлік якого в даному випадку починається з моменту надання коштів. Новий Графік платежів розміщується Товариством в Особистому кабінеті та/або направляється на електронну адресу Споживача. Відповідно до повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Пейтек Україна» за вих. № 20250801-815 від 01.08.2025, між ним та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було укладено договір про організацію переказу грошових коштів №210222-1 від 21.02.2022. Відповідно до даного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» 31.12.2024 на суму 4900 грн, призначення платежу: зарахування на картку, маска картки [NUMBER] . Крім того, як вбачається з відповіді АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 20.1.0.0.0/7-260113/74456-БТ від 15.01.2026, наданої на виконання ухвали суду від 21.12.2025, на ім`я [PERSON] банком була емітована платіжна картка № [NUMBER] від 31.12.2024 на платіжну картку № [NUMBER] було зарахування коштів у сумі 4900 грн. 31.07.2025 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі договору факторингу №31/07/2025 за плату відступило, а ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача. Відповідно до п. 1.3. договору факторингу, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит Фактору, повідомити Боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних Фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про Фактора, шляхом повідомлення в особистому кабінеті Боржника, та/або відправлення текстового повідомлення (sms - повідомлення) на зазначену в анкеті Боржника електронну адресу та/або телефонний номер. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 31 липня 2025 року до Договору факторингу, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» набуло право грошової вимоги за Договором №5216159 про надання споживчого кредиту від 31.12.2024, укладеним з [PERSON] , сума заборгованості становить 16509,09 грн, з яких: 4899,99 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 9159,1 грн сума заборгованості за відсотками, а кількість днів прострочення 213 днів. Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за кредитним договором № 5216159 від 31 грудня 2024 року, станом на 31.12.2025, заборгованість відповідача становить 16509,99 грн, з яких: 4899,99 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 9159,1 грн сума заборгованості за відсотками, кількість днів прострочки 213. Також із розрахунку вбачається, що відповідачем сплачено 1197,52 грн, які первісним кредитором зараховано на погашення відсотків за користування кредитом. Таким чином, зазначеними доказами підтверджено, що ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» є правонаступником ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», та стало новим кредитором у зобов`язанні за кредитним договором, який укладений з [PERSON] . Згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч.1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України « Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Пунктами 5-7 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст.1048 та ч. 1 ст.1054 ЦК України, кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1ст.1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Згідно статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Таким чином встановлено, що взятих на себе зобов`язань за кредитним договором № 52161595 від 31.12.2024 відповідач не виконав, у зв`язку з чим станом на 25.12.2025 виникла заборгованість в розмірі 22101,45 грн, з яких: 4899,99 грн заборгованість по кредиту; 15862,3 грн заборгованість по процентах. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України). Позивач підтвердив своє право вимоги за Договором про надання споживчого кредиту №5216159 від 31.12.2024 згідно Договору факторингу № 31/07/2025 від 31.07.2025. Оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором у встановлений ним строк, позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 4899,99 грн, заборгованості за процентами в сумі 15862,3 грн, належить задовольнити. Щодо позовних вимог про стягнення із відповідача штрафних санкцій (пені) у розмірі 2450 грн, то такі задоволенню не підлягають і в цій частині в позові слід відмовити, з огляду на наступне. Згідно з частиною 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Частиною 1статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до частини 1статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 та затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ,в Україні введено воєнний стан, який неодноразово Указами Президента України продовжувався і діє до цього часу, суд вважає, що позичальник підлягає звільненню від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за прострочення виконання зобов`язання з повернення грошових коштів, починаючи у зв`язку із веденням режиму воєнного стану на всій території України. Враховуючи ту обставину, що неустойка, яка передбачена кредитним договором, нарахована у період дії в Україні воєнного стану, вона підлягає списанню кредитодавцем та підстави для її стягнення за рішенням суду відсутні. Таким чином, суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» заборгованості за кредитним договором №5216159 від 31.12.2024 у розмірі 20762, 29 грн, з яких: 4899, 99 грн - сума заборгованості по тілу кредиту; 15862, 3 грн -заборгованість по відсоткам. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені частково: 20762, 29 грн х 100 % : 23212,29 грн = 89,4 %, тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 2165, 6 грн сплаченого судового збору пропорційно до задоволених вимог. Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке. Позивачем документально підтверджено понесення витрат на оплату правничої допомоги, однак суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем, в тому числі на професійну правничу допомогу, доходить висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з відповідача, адже цей розмір має відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. При цьому, суд звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором, справа є малозначною в силу вимог закону, та не є складною. За таких обставин, суд вважає, що позивачем витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи у загальному розмірі 10000 грн є завищеними та становлять надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу судових витрат, а тому, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу у даній справі в розмірі 3000,00 грн. На підставі ст.ст. 512, 514, 1077, 1078 ЦК України,

Outcome: approved