Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

02.12.2025 до Бахмацького районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява [PERSON] (далі - Позивачка) до Бахмацької міської ради Чернігівської області (далі - Відповідач) про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований в [ADDRESS] . Позов мотивований тим, що вищевказане домоволодіння відноситься до типу колгоспних дворів, власниками якого були батьки Позивачки - [PERSON] та [PERSON] . Батько Позивачки - [PERSON] помер [INFO] . Спадщину після його смерті, у тому числі і у виді 1/2 частини вказаного будинку прийняла його дружина та мати Позивачки - [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивачка належним чином прийняла спадщину після смерті матері, однак, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказану нерухомість, не має можливості належним чином зареєструвати свої спадкові права, тому за захистом своїх прав вона змушена звернутися до суду. Згідно з ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 03.12.2025 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 25.12.2025. 25.12.2025 підготовче провадження було закрито і справа призначена до судового розгляду по суті на 22.01.2026. 22.01.2026 у судовому засіданні було оголошено перерву до 23.02.2026 у відповідності до положень ч.2 ст.240 ЦПК України. Сторони у судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі; при цьому, представник Позивачки заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити; представник Відповідача відзиву на позов не подав. На підставі положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько Позивачки - [PERSON] , який на день смерті був зареєстрований разом зі своєю дружиною [PERSON] в [ADDRESS] (а.с.12, 13, 19, 26, 27). Мати Позивачки - [PERSON] померла [INFO] ; на день смерті була одна зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.20, 21, 26, 27). Згідно з довідкою від 05.11.2025 №438, виданою відділом «Центр надання адміністративних послуг» Григорівського старостинського округу Бахмацької міської ради, станом на 15.04.1991 домогосподарство, розташоване в [ADDRESS] , належало до суспільної групи колгоспних дворів, членами якого були: [PERSON] - голова двору та його дружина [PERSON] (а.с.18). Згідно з рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 12.05.2014 у справі №728/979/14, за [PERSON] , як спадкоємицею за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] було визнано право власності на земельну частку (пай) №283 площею 3.94 га, яка розташована на території Григорівської сільської ради (а.с.23-24). Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.6 Постанови від 22.05.1995 №15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами), до правовідносин, що виникли до 15.04.1991, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, що було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, які регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно з Законом УРСР «Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР» від 02.06.1968, кожна сільська рада вела погосподарські книги. У заглавній частині особистого рахунку записувались прізвище, ім`я по батькові глави сім`ї, на ім`я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку. Іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була, за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримування, спадкування. З введенням у дію Закону України «Про власність» 1991 року та ЦК України 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації передбачено не було, самовільно збудованими вони також не являються, оскільки будувалися і реєструвались згідно з діючим на той час законодавством. Отже, домоволодіння, розташоване в [ADDRESS] , у рівних частинах належало батькам Позивачки - [PERSON] та [PERSON] . Проте, у власників відсутні правовстановлюючі документи на належну їм нерухомість, оскільки на момент її зведення реєстрація будинку у сільській місцевості не вимагалася. Відповідно до ст.ст.524, 525 ЦК УРСР, який діяв на момент смерті [PERSON] та [PERSON] спадкоємство здійснювалось за законом і за заповітом. Положеннями ч.1 ст.529 ЦК УРСР визначено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Положеннями ст.549 ЦК УРСР визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав нотконторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з повідомленням з Державного нотаріального архіву Чернігівської області від 07.01.2026 №14/01-17, спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого [INFO] Бахмацькою державною нотаріальною конторою не заводилася (а.с.53). Згідно з повідомленням Бахмацької державної нотаріальної контори від 02.01.2026 №5, спадкова справа після смерті [PERSON] була відкрита 11.04.2014 за заявою про прийняття спадщини [PERSON] ; свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с.44). Отже, спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] у відповідності до положень ст.549 ЦК УРСР, а спадщину після смерті [PERSON] прийняла Позивачка, подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з положеннями ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на дану нерухомість. Разом з тим, згідно з повідомленням Бахмацької державної нотаріальної контори від 26.11.2025 №866/02-14, Позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у виді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказану нерухомість (а.с.25). Відповідно до довідок №1370 від 20.11.2025, виданих КП «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації», станом на 31.12.2012 право власності на об`єкт нерухомості - житловий будинок, розташований в [ADDRESS] не зареєстровано. Самочинного будівництва за вищевказаною адресою станом на 19.11.2025 не виявлено (а.с.17, 22). Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. З огляду на те, що Позивачка є спадкоємицею за законом після смерті своєї матері [PERSON] та в установленому законом порядку прийняла спадщину, у тому числі у виді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] , суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення даного позову у повному обсязі, оскільки відсутність правовстановлюючих документів на вищевказану нерухомість, перешкоджає Позивачці у реалізації її спадкових прав. При цьому, визнання за Позивачкою права власності на вказане майно не зумовить порушення прав, свобод або інтересів Відповідача чи інших осіб і надасть можливість Позивачці у повній мірі реалізувати свої права на вищевказану нерухомість. На підставі викладеного та

Outcome: approved