Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та просила суд розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який зареєстровано 06 липня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Антрацитівського міськрайонного управління юстиції у Луганській області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 06 липня 2013 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Антрацитівського міськрайонного управління юстиції у Луганській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №112, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Протягом сімейного життя між позивачем та відповідачем поступово погіршувалися стосунки. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти суті проблем, які виникають в сім`ї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, як передбачено вимогами ст. 55 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України). На теперішній час сімейні відносини фактично припинені, з травня 2025 року позивач та відповідач припинили сумісне проживання та шлюбні стосунки, у т.ч. вести побут, спільне господарство. Спір щодо поділу спільного майна у сторін на даний момент відсутній. Час на примирення Позивач просить не надавати, оскільки на даний час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені та рішення про розірвання шлюбу є остаточним. Кожен з подружжя має протилежні погляди на шлюб та сімейне життя. За таких обставин, позивач вважає подальше збереження шлюбу з відповідачем неможливим та таким, що суперечить її інтересам. Від позивача, надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач до початку судового засідання надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06.07.2013 року, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Антрацитівського міськрайонного управління юстиції у Луганській області, актовий запис №112. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . Згідно ізст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно зіст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 Сімейного кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини вимог розірвання шлюбу, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, за позовну вимогу про розірвання шлюбу, що становить 605,60 грн. (1211,20 грн. х 50%). Інші 50% сплаченого позивачем судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved