Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Представником позивача, адвокатом Ящук Н.А., 15.01.2026 року подано до Індустріального районного суду м. Харкова відповідну позовну заяву про розірвання шлюбу. Позивач просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 06 жовтня 2001 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 985. В обґрунтування позову зазначено, що поступово відносини між сторонами почали погіршуватись і фактичні шлюбні стосунки повністю припинені, ведення між подружжям спільного господарства остаточно припинено. За переконанням Позивача, подальшого сенсу налагоджувати сімейні відносини немає, оскільки як у Позивача, так і у Відповідача, на ґрунті сімейно-побутових проблем та кардинально протилежних поглядів на сімейне життя втрачено почуття любові та бажання продовження спільного побуту. Позивач вважає, що надання строку для примирення є неможливим, повна відсутність діалогу між сторонами ще раз підтверджує неможливість відновлення шлюбних відносин. Збереження шлюбу не відповідає моральним інтересам Сторін. За таких обставин, а також враховуючи різні погляди на цінності у житті, та втрату почуття любові Позивача до Відповідача, повного фактичного припинення шлюбних стосунків, шлюб підлягає розірванню. Подальше сумісне життя та збереження сім`ї неможливе. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явились, подали суду заяву у якій просили позов задовольнити, розглядати справу за їх відсутності, розірвати шлюб. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи, подав на адресу суду заяву про визнання позову, просив проводити розгляд справи за його відсутності, розірвати шлюб. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 06 жовтня 2001 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 985, оригінал свідоцтва про шлюб був долучений до справи. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей немає. Позивач зазначала, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинились та носять формальний характер, спільне господарство не ведуть, спору про поділ спільного майна та утримання дітей немає. Відповідач, у судове засідання не з`явився, обставини викладені позивачкою, у поданій до суду заяві про визнання позову, не спростовував. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню. У відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При зверненні до суду з цим позовом [PERSON] сплачено 1331,20 грн. судового збору, що підтверджується квитанцією № E ULZ-TALE-238E від 15.01.2026 року. Приймаючи до уваги визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, про що відповідачем подано відповідну заяву від 23.12.2025 року, 50% судового збору, сплаченого згідно квитанції № E ULZ-TALE-238E від 15.01.2026 року, у розмірі 665,60 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, а 50% - поверненню позивачці [PERSON] з державного бюджету.

Outcome: approved