Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

До Заводського районного суду міста Кам`янського звернувся [PERSON] із позовною заявою до Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позовна заява мотивована тим, що в жовтні 2024 року через додаток «Дія» позивач дізнався, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В. перебуває виконавче провадження № 68604971 з примусового виконання виконавчого документу - виконавчого напису, виданого 14.01.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем за реєстровим № 2455, про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості у сумі 32 957,2 гривень за заявою № 2001128702001 про приєднання до Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Позивач жодних заборгованостей перед відповідачем не має, тому просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Разом із позовною заявою позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником в судовому порядку. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.01.2026 головуючою суддею визначено суддю Подкопаєву І.А.. Ухвалою від 22.01.2026 року позовна заява прийнята до розгляду, провадження в даній справі відкрито, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Учасникам справи наданий строк для подання заяв по суті справи. Ухвалою від 22.01.2026 року заява [PERSON] про забезпечення позову задоволена повністю. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 2455, виданого 14.01.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, в межах виконавчого провадження № 68604971, яке здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо Вадимом Вікторовичем. 26.01.2026 на адресу суду від представника відповідача надійшла заява про визнання позову в повному обсязі, в якій відповідач просить позовні вимоги задовольнити та на підставі статті 142 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача 50 % від суми сплаченого за подання позовної заяви судового збору. В підготовче засідання, призначене на 13.02.2026 року, учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи та/або заяв про оголошення перерви на адресу суду не надходило, про причини неявки суд не повідомили, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності на підставі наявних у матеріалах справи документів. Беручи до уваги те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини справи та визначив відповідно до них правовідносини, що виникли між сторонами. 15.09.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] підписана Заява № 2001128702001 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с. 14). 14.01.2022 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович вчинив виконавчий напис за реєстровим № 2455, відповідно до якого з [PERSON] , [INFO] , який є боржником за Кредитним договором № 2001128702001 від 15.09.2018 року, укладеним з ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» стягнуто заборгованість за період з 29.04.2021 року по 21.11.2021 року у сумі 32 707,2 (тридцять дві тисячі сімсот сім грн. 20 коп.) гривень, що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту у сумі 5143,11 гривень; простроченої заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом у сумі 7252,14 гривень, строкової заборгованості за сумою кредиту 19 348,14 гривень, строкової заборгованості за процентами 963,81 гривень. Плата за вчинення виконавчого напису нотаріуса 250,00 гривень (а.с. 13). Постановою від 10.02.2022 приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Олійник Олег Іванович відкрив виконавче провадження № 68604971 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 2455 від 14.01.2022 про стягнення з боржника [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості у сумі 32 957,2 гривень (а.с. 11) за заявою АТ «Перший Український Міжнародний Банк» (а.с. 12). 05.07.2023 року постановою про передачу виконавчого провадження виконавче провадження № 68604971 передано приватному виконавцю Нордіо В.В. (а.с. 15). 12.07.2023 року приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо Вадим Вікторович прийняв виконавче провадження № 68604971 до свого провадження (а.с. 16). Постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 02.09.2024 року звернуто стягнення на доходи боржника за місцем його роботи у ПП «Транс Логістик» (код ЄДРПОУ 34307753), що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, смт. Слобожанське, вул. Теплична, буд. 27-С шляхом здійснення відрахувань на користь стягувача у розмірі 20 % доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості у сумі 36 952,92 гривень (а.с. 28). Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Порядок та підстави видачі виконавчого напису нотаріуса визначені статтею 18 ЦК України та Законом України «Про нотаріат». Згідно зі статтею 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» дозволялось вчиняти виконавчі написи нотаріуса про стягнення заборгованості на договорах позики/кредиту, які не були нотаріально посвідчені. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, яка дозволяла вчиняти виконавчі написи нотаріуса про стягнення заборгованості на договорах позики/кредиту, які не були нотаріально посвідчені. За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до пункту 1 частини другої статті 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідач надав суду заяву про визнання позову на стадії підготовчого провадження у справі. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частин першої, четвертої статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору у сумі 1996,8 гривень та витрат на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 6 500 гривень. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України. Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини першої статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з задоволенням позовних вимог повністю з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 141, 142 ЦПК України підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у сумі 998,4 гривень. Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, окрім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно зі статтею 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. Відповідно до частини восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Так, разом із позовною заявою позивач надав докази судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, що були сплачені позивачем, у сумі 6 500 (шість тисяч п`ятсот) гривень, а саме Договір № 35/25 про надання правничої допомоги від 09.10.2025 року, укладений між [PERSON] та Адвокатом Троїцькою Мариною Вадимівною; Додаткову угоду № 2 від 19.01.2026 року до Договору про надання правничої допомоги № 35/25 від 09.10.2025; Акт виконаних робіт № 2 від 19.01.2026 року до договору про надання правничої допомоги № 35/25 від 09.10.2025 року; Квитанцію до прибуткового касового ордера № 01/26 від 19.01.2026 року про оплату 6 500,00 гривень. З огляду на вищевикладене, суд дійшов до висновку, що судові витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 6 500 гривень підтверджені належними та допустимими доказами, клопотання про зменшення розміру судових витрат від відповідача на адресу суду не надходило, тому такі судові витрати підлягають стягненню з Відповідача у повному обсязі.

Outcome: approved