Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

У жовтні 2025 року позивач ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» в особі свого представника звернулося до Індустріального районного суду міста Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором №148898-ХВ1-007 про надання кредиту від 30.06.2021 у сумі 58 057,44 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 30.06.2021 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір №148898-ХВ1-007 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 30.06.2021 направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір №148898-ХВ1-007 про надання кредиту. 30.06.2021 [PERSON] прийняв пропозицію (оферту) щодо укладення договору №148898-ХВ1-007 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-9361, на номер телефону [NUMBER] (що зазначений позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено. Відповідно до п. 1 договору кредиту ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 30 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0,86588198 процентів за кожен день користування кредитом. Пунктом 2 кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. Пунктом 3 кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 30 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (котру позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про перерахування коштів (або платіжним дорученням). До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за кредитним договором №148898-ХВ1-007 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у розрахунку заборгованості за договором №148898-ХВ1-007, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №148898-ХВ1-007 відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за договором №148898-ХВ1-007 на загальну суму 21 971,34 грн. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у боржника станом на 09.10.2025 утворилась заборгованість за договором №148898-ХВ1-007 про надання кредиту в розмірі 53 057,44 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 26 700,64 грн; суми прострочених платежів по процентах - 26 356,80 грн; суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн; суми прострочених платежів за комісією - 0,00 грн. Ухвалою Індустріального районного суду міста Харкова від 03.11.2025 цивільну справу передано за підсудністю Салтівському районному суду міста Харкова. Ухвалою судді від 02.12.2025 позовну заяву залишено без руху. 03.12.2025 від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою судді від 05.12.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, витребувано у АТ КБ «Приватбанк» інформацію: чи випускалася банківська картка № [NUMBER] (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); чи зараховувалися кошти на рахунок, який відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] у період з 30.06.2021 по 15.12.2021 у сумі 30 000,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд розглядає справу у відсутності відповідача та постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив такі обставини. 30.06.2021 ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направило [PERSON] пропозицію укласти договір (оферту) №148898-ХВ1-007 про надання кредиту (а.с.30). 30.06.2021 відповідач [PERSON] прийняв пропозицію (оферту) щодо укладання договору №148898-ХВ1-007 про надання кредиту (а.с.31). Позивачем надано паспорт споживчого кредиту, який не підписаний відповідачем (а.с.27-28). 30.06.2021 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір №148898-ХВ1-007 про надання кредиту у формі електронного документа з використанням електронного підпису (а.с.29). Відповідно до умов договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 30 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та правилами надання споживчих кредитів (п. 1 договору). Тип кредиту - кредит. Строк кредиту - 24 тижні. Процентна ставка - 0,86588198, фіксована. Комісія за надання кредиту - 4500,00 грн. Загальний розмір наданого кредиту - 30 000,00 грн. Термін дії договору - до 15.12.2021. Протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів (п. 2 договору). П. 3 договору містить графік платежів, у якому визначені дати та суми платежів по процентам, основній сумі кредиту, комісії за надання кредиту. Згідно з п. 6 договору позичальник підтверджує, що він ознайомлений з договором про надання кредиту та правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця https://bizpozyka.com/, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх, та, відповідно, укладає договір. Відповідно до п. 9 договору підписанням цього договору позичальник підтверджує, що до укладання договору отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено законодавством України, зокрема передбачену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», паспорт споживчого кредиту, частиною другою ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Інші умови цього правочину регулюються правилами, які є невід`ємною частиною договору. Усі неврегульовані договором правовідносини сторін регулюються законодавством України (п. 10 договору). З візуальної форми послідовності дій клієнта вбачається здійснення [PERSON] дій, спрямованих на укладення договору про надання кредиту (а.с.32). Позивачем надано анкету клієнта [PERSON] , що містить відомості про особисті дані відповідача, дату отримання кредиту, суму кредиту, номер телефону, номер банківської картки (а.с.33), та правила надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика» (а.с.35-40). Згідно з платіжною інструкцією №420180692 від 30.06.2021 ТОВ «Бізнес Позика» перерахувало Тимченко К. О. 20 000,00 грн (ІПН [NUMBER] ) згідно з кредитним договором №148898-ХВ1-007 від 30.06.2021, на платіжну картку [NUMBER] (а.с.34). На виконання ухвали суду АТ КБ «Приватбанк» направило лист №20.1.0.0.0/7-251211/51040-БТ від 11.12.2025, згідно з яким на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] , по рахунку [NUMBER] зарахування коштів на суму 30 000,00 грн за період з 30.06.2021 по 15.12.2021 відсутнє (а.с.93). Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 22.10.2025 заборгованість відповідача за період з 30.06.2021 по 15.12.2021 складає 53 057,44 грн, з яких: 26 700,64 грн - заборгованість за кредитом; 26 356,80 грн - заборгованість по відсотках (а.с.11-25). Згідно з довідкою ТОВ «Бізнес Позика» про стан заборгованості [PERSON] за договором №148898-ХВ1-007 про надання кредиту від 30.06.2021 станом на 06.10.2025 загальна заборгованість за договором відповідача становить 53 057,44 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 26 700,64 грн; заборгованість по відсотках - 26 356,80 грн (а.с.26). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Також, статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Позивачем надано суду письмову форму укладеного між [PERSON] та ТОВ «Бізнес Позика» договору №148898-ХВ1-007 від 30.06.2021. У п. 9 «Юридична адреса та реквізити сторін» зазначено електронний підпис одноразовим ідентифікатором «G-9361»,а саме комбінація цифр і букв, згідно з положеннями Закону України «Про електронну комерцію». Укладений договір містить погоджені сторонами: суму кредиту, строк кредитування та проценти за користування кредитом. Будь-яких доказів на спростування того, що договір був укладений в електронному вигляді, відповідачем не надано. Приписами частини першої статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про електронну комерцію» розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до законів України "Про платіжні послуги", "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України. Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України, що регулює надання платіжних послуг. Способи, строки та порядок розрахунків у сфері електронної комерції визначаються в електронному договорі з урахуванням вимог законодавства України. Продавець (виконавець, постачальник), надавач платіжних послуг, оператор платіжної системи або інша особа, яка отримала плату за товар, роботу, послугу відповідно до умов електронного договору, повинні надати покупцеві (замовнику, споживачу) електронний документ, квитанцію, товарний чи касовий чек, квиток, талон або інший документ, що підтверджує факт отримання коштів, із зазначенням дати здійснення розрахунку. Положеннями п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, визначено, що виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Відповідно до правової позиції, висловленої у Постанові Верховного Суду від 25.05.2021 у справі №554/4300/16-ц банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Згідно з наданою АТ КБ «Приватбанк» на виконання ухвали суду інформацією не підтверджено зарахування коштів на рахунок [PERSON] № [NUMBER] на суму 30 000,00 грн за період з 30.06.2021 по 15.12.2021. Наданий позивачем платіжний документ на а.с.34 також не підтверджує зарахування на карту відповідача кредиту в сумі 30 000 грн, оскільки сума платежу складає 20 000,00 грн, що не відповідає умовам договору та обгрунтуванню позовної заяви. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Умовами договору №148898-ХВ1-007 про надання кредиту від 30.06.2021 визначено, що розмір наданого кредиту становить 30 000,00 грн. Водночас наданий позивачем платіжний документ №420180692 від 30.06.2021 містить відомості про перерахування коштів на суму 20 000,00 грн, при цьому з її змісту не вбачається за можливе встановити, на який саме банківський рахунок були зараховані кошти, чи належить він відповідачу [PERSON] . Отже, враховуючи відсутність належних доказів на перерахування грошових коштів на виконання кредитного договору, суд приходить до висновку про те, що позивачем не доведено факт перерахування грошових коштів на користь відповідача на виконання умов вказаного договору та відповідного обов`язку відповідача повертати вказані грошові кошти та сплачувати відсотки за їх користування у відповідача не виникло. Відтак, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем факту укладення кредитного договору відповідно до змісту статті 1046 ЦК України, та вважає, що підстави для стягнення з відповідача на користь позивача ТОВ «Бізнес Позика» заборгованості за договором №148898-ХВ1-007 від 30.06.2021 відсутні. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Судові витрати у справі за сплату судового збору та надання правничої допомоги, суд відповідно до положень статті 141 ЦПК України, покладає на позивача.

Outcome: dismissed