Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

30.01.2026 до суду надійшла заява [PERSON] від 30.01.2026, подана представником заявника адвокатом Панасюк Н.А., про встановлення факту смерті. Заява мотивована тим, що [INFO] помер дід заявниці [PERSON] - [PERSON] , який похоронений на місцевому кладовищі у с. Животівка Вінницького району Вінницької області. Однак, з невідомих та незрозумілих для заявниці причин смерть [PERSON] не була зареєстрована. У зв`язку з відсутністю у заявниці лікарського свідоцтва про смерть та іншої медичної довідки, яка засвідчує факт смерті [PERSON] , орган державної реєстрації актів цивільного стану не може зареєструвати факт смерті особи. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявниці для державної реєстрації смерті померлої особи, що й стало підставою для звернення до суду. Таким чином, [PERSON] просить суд встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в с. Животівка Вінницького району Вінницької області. Ухвалою суду від 04.02.2026 відкрито провадження у справі № 141/54/26 та призначено судове засідання на 19.02.2026. Заявниця [PERSON] та її представник адвокат Панасюк Н.А., будучи належним чином повідомленими про час, день та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання 19.02.2026 не з`явились. Натомість, 17.02.2026 до суду надійшла заява представника заявниці адвоката Панасюк Н.А. від 17.02.2026 про приєднання до матеріалів справи № 141/54/26 листа Іллінецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України № 40-22.2-101 від 04.02.2026. Також у поданій заяві від 17.02.2026 адвокат Панасюк Н.А. просить суд розгляд справи № 141/54/26 здійснювати без участі заявниці та її представника за наявними у справі матеріалами. Заінтересована особа Іллінецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, будучи належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання 19.02.2025 не з`явилася, повноважного представника не направила. При цьому, 17.02.2026 до суду надійшла заява начальника Іллінецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України № 40-22.2-28 від 12.20.2026 [PERSON] про розгляд справи № 141/54/26 без участі представника Іллінецького відділу ДРАЦС у Вінницькому районі Вінницької області Хмельницького МУ МЮ України, при вирішенні заявлених вимог покладається на розсуд суду. Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення № 6 Вінницької районної державної адміністрації № 531-5001265147 від 08.04.2022, [PERSON] взята на облік як внутрішньо переміщена особа. Її зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , фактичне місце проживання/перебування: [ADDRESS] . Як убачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] (виданого повторно), заявниця [PERSON] народилась [INFO] , в графі «Батько» зазначено [PERSON] , в графі «Мати» зазначено [PERSON] . Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 12.11.2011 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 553. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Як убачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батько заявниці [PERSON] - [PERSON] народився [INFO] , в графі «Батько» зазначено [PERSON] , в графі «Мати» зазначено [PERSON] . Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00056191711, сформованого 29.01.2026, [PERSON] народився [INFO] , у графі «Відомості про батька» зазначено « [PERSON] », у графі «Відомості про матір» зазначено « [PERSON] ». Батько заявниці - [PERSON] помер [INFO] в с. Красноторка Краматорського району Донецької області, про що 27.01.2026 складено відповідний актовий запис № 22, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Оратівською селищною радою. Як убачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00056202434, сформованого 29.01.2026, [PERSON] народився [INFO] , у графі «Відомості про батька» зазначено « [PERSON] », у графі «Відомості про матір» зазначено « [PERSON] ». Відповідно до довідки № 17/07.00.10-10, виданої 30.01.2026 Новоживотівським старостинським округом Оратівської селищної ради, на місцевому кладовищі у селі Животівка Вінницького району Вінницької області похоронений [PERSON] , який народився [INFO] у селі Животівка Оратівського району Вінницької області, помер [INFO] . Згідно листа Іллінецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України № 40-22.2-101 від 04.02.2026, актового запису про смерть на [PERSON] , [INFO] , по с. Животівка Оратівського району Вінницької області за 1994 рік в архіві Іллінецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України ( м. Київ) не виявлено. Книги державної реєстрації актів про смерть за 1991-1997 роки по с. Животівка Оратівського району Вінницької області збереглись повністю. Перевірку проведено за першими примірниками актових записах про смерть за 1991-1997 роки по Животівській сільській раді Оратівського району Вінницької області та по Оратівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану з 1995 року по даний час. Також до заяви про встановлення факту смерті надано фото з кладовища з встановленим пам`ятником з написом « [PERSON] , 1949-1994». Встановлення факту смерті необхідне заявниці для державної реєстрації смерті померлої особи, вказаний факт неможливо встановити у інший спосіб чи отримати документ на підтвердження вказаного факту, а відтак єдиним способом підтвердження останнього є встановлення його судовим рішенням. Визначаючись щодо встановлених обставин та заявлених вимог, суд керується наступним. Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. В силу ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п. 36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 у справі "Голден проти Сполученого королівства") та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції). Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За правилами п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження. Згідно із ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання (ч.1 ст.316 ЦПК України). Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів (ч. 2 ст. 319 ЦПК України). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтями 15, 16, 18 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Суд може захистити цивільне право способом, що встановлений договором або законом. Згідно положень ч. 3, ч. 4 ст.49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Порядок встановлення факту смерті та її причин, встановлений Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма № 1 Об/о), затвердженою наказом МОЗ України від 08 серпня 2006 року № 545. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання (ч. 3 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»). Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, їх поновлюють та припиняють їхню дію; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Згідно з абзацу другого п. 3.17 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, рішення суду про встановлення факту народження, смерті в певний час, постановлене судом у разі неможливості їх реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану, є підставою для державної реєстрації таких фактів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Факт смерті особи у певний час за відмови органів реєстрації актів цивільного стану зареєструвати факт смерті встановлюється за умови подання заявником документів про відмову органів реєстрації актів цивільного стану у реєстрації факту смерті, яка обумовлюється несвоєчасним зверненням до цих органів або відсутністю документів, які стверджують подію смерті. При зверненні до суду заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланням на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Доказами, цього можуть бути: медичне свідоцтво, акт органів поліції, акт органів пожежного і водного нагляду та інші докази. Аналогічна правова позиція викладено у постанові Верховного Суду від 13 травня 2022 року (справа № 478/1072/21). З урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи та перевірки їх доказами, які містяться в матеріалах справи, враховуючи, що заявниця позбавлена можливості встановити факт смерті діда [PERSON] в позасудовому порядку у зв`язку із відсутністю інформації про актовий запис про смерть [PERSON] , що підтверджується листом Іллінецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України № 40-22.2-101 від 04.02.2026, суд доходить висновку про доведеність заявницею факту смерті [PERSON] . Встановлення даного факту для заявниці має юридичне значення, оскільки від його встановлення буде здійснена державна реєстрація смерті померлої особи та подальша реалізація заявницею її спадкових прав, іншого порядку встановлення законодавством такого юридичного факту не передбачено. Враховуючи викладене, вимоги заявниці є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved