Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 1. 27 листопада 2025 року до суду надійшла вказана позовна заява [PERSON] , що подана її представником - адвокатом Стецьковою-Бондар Л.Ф., яка обґрунтована тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка на день смерті проживала по [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилась спадщина на належне її майно, до складу спадкового майна увійшов житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , що належав спадкодавиці на підставі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя від 31 жовтня 1978 року, виданого державним нотаріусом Летичівської державної нотаріальної контори Підгорним П.М. (1/2 частки) та договору купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку від 19 жовтня 1978 року, посвідченого державним нотаріусом Летичівської державної нотаріальної контори Підгорним П.М. В силу ст. 1265 ЦК України позивач [PERSON] є спадкоємцем майна померлої [PERSON] за законом, як спадкоємець п`ятої черги, оскільки є її племінницею. Така черговість викликана тим, що батько позивача [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] були рідними братом і сестрою. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину та спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині після [PERSON] немає, оскільки батько позивача [PERSON] (рідний брат спадкодавиці) помер [INFO] , рідний син [PERSON] - [PERSON] є громадянином Австралії, спадщину після матері не приймав, приймати не буде, на спадкове майно не претендує про що подав нотаріально посвідчену заяву. З метою оформлення спадщини позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Романюк Н.В., проте 11 липня 2025 року нотаріус повідомила, що вона пропустила строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , окрім цього необхідно підтвердити родинні відносини спадкоємця із спадкодавцем - відсутнє свідоцтво про народження її батька, рідного брата спадкодавиці - [PERSON] , а також відсутні у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відомості про його народження, що не дає змоги встановити факт, що спадкодавець та батько позивача є між собою рідними сестрою та братом, відповідно, що позивач є рідною племінницею померлої, тому рекомендовано звернутись до суду. Позивач [PERSON] вказала, що змушена звернутись до суду за захистом своїх прав, оскільки нотаріус відмовила їй у оформленні спадщини й вона не може скористатись своїми правами як спадкоємця щодо володіння, користування та розпорядження майном, гарантованих Конституцією України, водночас, підтвердження родинних відносин має юридичне значення для оформлення спадщини після [PERSON] та видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач [PERSON] зазначає, що зібраними нею письмовими доказами підтверджується факт родинних відносин між нею та її тіткою [PERSON] , а строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, оскільки у [PERSON] наявний спадкоємець першої черги - її син [PERSON] , тому вона вважала, що останній оформлюватиме спадкове майно, причинами пропуску строку для прийняття спадщини також є відсутність документів, які б підтверджували родинні відносини між спадкодавцем та спадкоємцем, воєнний стан в Україні. За цих обставин [PERSON] просить суд: встановити факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була [PERSON] , який помер [INFO] , рідною сестрою і, відповідно, [PERSON] рідною тіткою. визначити [PERSON] додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після [PERSON] , померлої [INFO] , в три місяці з дня вступу в силу рішення суду. ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ 2. 27 листопада 2025 року до суду надійшла вказана позовна заява. 3. 28 листопада 2025 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено розгляд у порядку загального позовного провадження. 4. Підготовчі судові засідання призначено на: 26 грудня 2025 року, 27 січня 2026 року, 13 лютого 2026 року. 5. 02 лютого 2026 року від приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Романюк Н.В. надійшли відомості, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. ІІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 6. 13 лютого 2026 року представник позивача [PERSON] - адвокат Стецькова-Бондар Л.Ф. позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. 7. 13 лютого 2026 року представник відповідача - Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області Буравець Т.В. подала суду заяву у якій просить справу розглядати у їх відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. 8. Третя особа [PERSON] до суду не з`явився, подав нотаріально завірену заяву від 29 серпня 2025 року згідно якої його мати [PERSON] до своєї смерті [INFO] проживала та володіла будинком по [ADDRESS] , він є єдиним живим спадкоємцем майна матері і успадкував помешкання, але не має наміру отримувати право власності на нього, оскільки проживає в Австралії 33 роки, тому дарує помешкання своїй двоюрідній сестрі [PERSON] , яка отримує право власності та володінні вказаним помешканням, він не ставить жодних умов щодо цього дарування і не буде оскаржувати жодних претензій на помешкання після дати дарування, він відмовляється від усіх юридичних прав та власності на помешкання з дати дарування. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІV. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 9. За змістом п. 3 ч. 2 і ч. 7 ст. 19, ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. 10. У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право (п. 1). Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника (абз. 1 п. 7). 11. В силу ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як зазначено у ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) (ч. 2). У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5). За приписами ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1). Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (ч. 2). Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. 12. У абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. 13. За змістом ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У ч. 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 14. У абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. У п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року роз`яснено, що за змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України (на теперішній час це ч. 4 ст. 206 ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. V. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД 15. Так, у підготовчому провадженні представник відповідача - Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області Буравець Т.В. подала суду заяву у якій позовні вимоги [PERSON] визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення. 16. Отже, відповідач позовні вимоги визнає, таке визнання є повним і безумовним, не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. 17. Відповідач жодним чином не оспорює фактичні обставини у справі і не ставить під сумнів наявність тих родинних відносин, про які зазначено у позовній заяві [PERSON] , а також поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини. 18. Обставини, на які [PERSON] посилається у позовній заяві, підтверджуються як матеріалами справи, так і показаннями допитаних судом свідків - [PERSON] , [PERSON] . 19. Приватний нотаріус рекомендувала позивачу [PERSON] звернутись до суду для встановлення факту родинних відносин і встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, при цьому, після смерті [INFO] [PERSON] спадкова справа не відкривалась і свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Суд враховує, що син померлої [PERSON] - [PERSON] у своїй заяві фактично вказав, що на спадкове майно не претендує і не заперечує проти його оформлення позивачем [PERSON] , яка є його двоюрідною сестрою, це свідчить про відсутність спору у позивача і третьої особи щодо спадкового майна. 20. Крім того, прийняття спадщини є правом особи, а не її обов`язком. 21. Враховуючи те, що відповідач в підготовчому провадженні позовні вимоги визнав повністю і беззаперечно, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задоволення позовних вимог в повному обсязі. VІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 22. Зі змісту позовної заяви випливає, що позивач судові витрати залишає за собою. Враховуючи засаду (принцип) диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України), суд вважає, що судові витрати необхідно залишити за позивачем. VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 23. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивач належними і допустимими доказами довів правомірність своїх вимог, тому позов є обґрунтованим.

Outcome: approved