Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

Позивач 29 грудня 2025 року звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовує, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем, який 22 серпня 2015 року зареєстрований виконавчим комітетом Звиняченської сільської ради Горохівського району Волинської області, актовий запис № 2. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей немає. Вказує, що сімейні стосунки сторони не підтримують, подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Вказує, що відповідач не розуміє сутності проблем, які виникають, а тому вони не можуть підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою. Вважає, що примирення неможливе, а тому просить шлюб, укладений між нею та відповідачем розірвати. Ухвалою судді від 20 січня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Від відповідача [PERSON] 11 лютого 2026 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач визнає, що формально перебуває у шлюбних відносинах з позивачем, неповнолітніх дітей у шлюбі немає, майнові спори відсутні, оскільки спільного майна не було, сторони тривалий час проживають окремо в різних населених пунктах та спільного господарства не ведуть. За наведених у відзиві обставин, на розірвання шлюбу згідний, терміну на примирення просить не надавати, оскільки фактично сім`я розпалася і відсутня перспектива для подальшого проживання однією сім`єю. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить шлюб розірвати, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, у відзиві на позов просив розгляд справи провести у його відсутності. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 серпня 2015 року виконавчим комітетом Звиняченської сільської ради Горохівського району Волинської області, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 2. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с.3). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» встановлено, що Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітніх дітей, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони подружніх стосунків не підтримують, у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, примирення між ними неможливе. Наведене свідчить про формальний характер шлюбу сторін. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім`ї, та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд дійшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч.1, 6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 050274 та пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] , [PERSON] є особою з інвалідністю 2 групи загального захворювання, інвалідність встановлена довічно, пенсію отримує по інвалідності. Крім того, згідно пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] , виданого 22 липня 2025 року, [PERSON] отримує пенсію за вислугою років 2 група загальне захворювання. Таким чином, оскількиобидві сторони є особами, які звільнені від сплати судового збору, їх слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved