Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. До суду 21.11.2025 надійшла позовна заява від ТОВ «Еліт Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування поданого позову ТОВ ФК « Еліт Фінанс» зазначено про те, що 12.11.2018 між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновувальної кредитної лінії. Мета Кредиту для особистих потреб. Ліміт Кредитної лінії у розмірі 200 000 грн. Процентна ставка 26% річних. Тип процентної ставки фіксована. Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором Банк виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачці кредитні кошти, що підтверджується випискою по рахунку за кредитною карткою відповідачки. Відповідачка не виконала свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку із чим станом на 23.02.2021 за кредитним договором загальна сума заборгованості становить 28 396,65 гривень. 22 лютого 2021 року між АТ «Альфа Банк» та ТОВ «ФК Форт» було укладено договір факторингу № 1, за умовами якого права вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «Форт». У подальшому 23.02.2021 між ТОВ «ФОРТ» та ТОВ «ФК ЕЛІТ ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 01-23-02/21, за умовами якого права вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс». Отже, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» наділено правом вимоги до відповідача за кредитним договором Б/Н від 12.11.2018. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь 28 396,65 грн заборгованості, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 200,00 грн та судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. Представник позивача ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» у судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 26.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі. У визначену дату та час судового засідання сторони у справі до суду не з`явилися, про дату та час судового засідання були належним чином повідомлені. 02 грудня 2025 року представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позов підтримують у повному обсязі. 16 лютого 2026 року представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позов підтримують в повному обсязі. За приписами ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на викладені обставини, суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З огляду на вказані обставини, суд дійшов висновку провести заочний розгляд справи. Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що 12.11.2018 між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновувальної кредитної лінії. (а.с. 6). Ліміт кредитної лінії у розмірі 200 000 грн. Процентна ставка 26 % річних. Тип процентної ставки фіксована. Обов`язковий мінімальний платіж - 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн ( ІІІ, ІV розділи Договору). Відповідно до виписки по рахунку № [NUMBER] за кредитною карткою відповідачки за період з 12.11.2018 по 22.02.2021 первісний кредитор збільшив відповідачці кредитний ліміт до 5 000,00 грн (а.с 22-25). Вказана виписка містить інформацію про здійснені операції по рахунку з 12.11.2018 по 21.11.2019. Водночас у виписці зазначено, що кінцевий залишок становить 0 грн, кінцева заборгованість зі сплати комісійних відсотків становить 0 грн. 22 лютого 2021 року між АТ «Альфа Банк» та ТОВ «ФК Форт» було укладено договір факторингу №1, за умовами якого права вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «Форт» (а.с. 8-12). В порядку та на умовах, визначеним цим Договором, Фактор зобов`язується грошові кошти у розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Фактору, а Фактор набуває належне Клієнтові Право Вимоги до Боржників за Договорами, перелік яких наведено в Додатку №1-1 До Договору (п.2.1 Договору). Згідно з копією Акту приймання-передачі реєстру боржників від 22 лютого 2021 року до Договору факторингу № 1 від 22.02.2021 АТ «Альфа-Банк» передало, а ТОВ «ФК Форт» прийняло Реєстр боржників від 22.02.2021, складений за формою до Договору. Відповідно до платіжної інструкції № 35 від 23.02.2021 ТОВ «ФК Форт» здійснило на користь АТ «Альфа-Банк» оплату згідно договору факторингу № 1 у сумі 14 235 001,00 грн (а.с. 13). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 1 від 22.02.2021 заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Форт» складає 28 396,65 грн, з яких: 23 878,53 грн залишок по тілу кредиту, 0 грн залишок по відсотках, 0 грн залишок по комісії, 4 518,12 грн залишок за штрафними санкціями (а.с. 20). 23 лютого 2021 року між ТОВ «Форт» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було укладено договір факторингу № 01-23-02/21, за умовами якого права вимоги за кредитним договором перейшли до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» ( а.с. 14-18). В порядку та на умовах, визначених цим Договором, Фактор зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Фактору, а Фактор набуває належне Клієнтові Право Вимоги до Боржників за Договорами, перелік яких наведено в Додатку №1-1 До Договору ( п.2.1 Договору). Відповідно до платіжної інструкції № 129 від 23.02.2021 ТОВ «Форт» здійснило на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» оплату згідно договору факторингу № 01-23-02/21 у сумі 13 235 000,00 грн (а.с. 19). Згідно з копією Акту приймання-передачі реєстру боржників від 23 лютого 2021 року до Договору факторингу № 01-23-02/21 від 23.02.2021 ТОВ «Форт» передало, а ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» прийняло Реєстр боржників від 23.02.2021, складений за формою до Договору (а.с. 18). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 01-23-02/21 від 23.02.2021 заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Еліт Фінанс» складає 28 396,65 грн, з яких: 23 878,53 грн залишок по тілу кредиту, 0 грн залишок по відсотках, 0 грн залишок по комісії, 4 518,12 грн залишок за штрафними санкціями (а.с. 21). Із розрахунку заборгованості за кредитним Договором № МТС - 631047615 від 12.11.2018, складеного ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», станом на 22.02.2021, вбачається, що загальна заборгованість [PERSON] складає 28 396,65 грн, з яких: 23 878,53 грн залишок по тілу кредиту, 0 грн залишок по відсотках, 0 грн залишок по комісії, 4 518,12 грн залишок за штрафними санкціями ( а.с. 26). Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» та відповідачем [PERSON] є відносини, які пов`язані із укладанням кредитного договору, отриманням на його виконання грошових коштів (кредиту) у розмірі та на умовах встановлених договором, а також їх поверненням та сплатою процентів за користування ними (кредитні правовідносини). Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування. Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у пін мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. В силу пункту 6 частини першої ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Із положень ч. 1 ст. 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною першою ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання ч. 2 ст. 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною першою ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Одним із різновидів відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що позивачем у передбаченому законом порядку доведено належними та допустимими доказами те, що 12.11.2018 між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновувальної кредитної лінії. При дослідженні обставин справи в частині виникнення та, відповідно, обґрунтованості вимог щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № Б/Н від 12.11.2018 судом з`ясовано, що позивачем не надано суду розрахунок заборгованості, який був складений первісним кредитором АТ «Альфа Банк» за Договором № Б/Н від 12.11.2018. Також надана позивачем виписка по особовому рахунку відповідача за період з 12.11.2018 по 22.02.2021, складена АТ «Сенс Банк», не містить інформації про залишок заборгованості на момент укладення Договору факторингу (23.02.2021), а також порушення позичальником взятих на себе зобов`язань щодо повернення грошових коштів та процентів за користування ними та, як наслідок, виникнення заборгованості, яка підлягає до стягнення на користь кредитора, оскільки вказує тільки на те, що станом на 21.11.2019 заборгованість відсутня. Натомість, наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним Договором Б/Н від 12.11.2018 складений після відступлення «ТОВ «ФОРТ» права вимоги ТОВ «ФК «Еліт Фінанс»не містить відомостей про надання на виконання умови договору грошових коштів [PERSON] , їх отримання позичальником та неповернення у строки, визначені сторонами у договорі. Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 25 травня 2021 року за результатами розгляду цивільної справи № 554/4300/16-ц сформулював правову позицію про те, що за своїм змістом саме банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто, виписка за картковим рахунком є належним доказом виконання кредитором свого обов`язку щодо передачі грошових коштів позичальнику на виконання умов договору кредитування, а також, у подальшому, підтвердженням прострочення виконання обов`язків з боку позичальника щодо повернення грошових коштів та сплати процентів за користування ними. Вирішуючи спір між сторонами щодо неналежного виконання умов кредитного договору Б/Н від 12.11.2018 та обґрунтованості позовної вимоги про стягнення заборгованості за ними із [PERSON] на користь ТОВ «ЕЛІТ ФІНАНС» суд надав об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу позивача на момент звернення до суду, а також визначив чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача, та дійшов висновку про недоведеність позивачем належними та допустимими доказами неналежного виконання умов договору з боку відповідача, та, як наслідок, відсутність порушеного права, що є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Отже, суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено факт порушення його права у вказаних правовідносинах з [PERSON] , а саме не доведено факт надання позичальнику кредитних коштів за Договором Б/Н ві 12.11.2018, утворення заборгованості у неї перед первісним кредитором, а тому у задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитним Договором Б/Н від 12.11.2018 слід відмовити. Розподіл судових витрат у справі. Відповідно доположень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою у задоволенні позову судовий збір та витрати на правничу допомогу не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: dismissed