Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Представник позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] адвокат Чабан І.В., звернулась до суду із позовною заявою до приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», в якій просить стягнути з акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (приватне) на користь [PERSON] страхове відшкодування пов"язане із втратою годувальника у розмірі 211 400 грн 00 коп., 32 000 гривень моральної шкоди та 15 140 гривень понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу; стягнути з акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (приватне) на користь [PERSON] 32 000 гривень моральної шкоди та 12 112 гривень понесених судових витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу; стягнути з акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (приватне) на користь [PERSON] 32 000 гривень моральної шкоди, 12 600 страхового відшкодування повязаного з витратами на поховання та 12 112 гривень понесених судових витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу Стислий виклад позиції сторін. В обгрунтування позовних вимог представник позивача покликається на те, шо [INFO] на автодорозі «Львів-Луцьк» водій [PERSON] керуючи автопоїздом зі слідовим тягачем марки "DAF" реєстраційний номер [NUMBER] та напівпричіпом марки "Koegel" реєстраційний номер [NUMBER] рухаючись ним в м. Кам"янка -Бузька Львівського району Львівської області на перехресті доріг відображеного примиканням другорядної дороги, яка проходить вздовж вулиці Ярослава Мудрого до головної дороги Н17 сполученням "Львів-Луцьк" виконуючи маневр порвороту праворуч в напрямку м. Львів порушив вимоги чинних розділі "Правил дорожнього руху Затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 а саме п 1.7., 2.3., 10.1 13.1 13.3 16.2 ПДР України проявив неуважність до дорожньої обставновки та її змін в момент обєктивної можливості виявити велосипедиста [PERSON] , який рухався в попутному напрямку відносно руху автомобіля допустив наїзд на [PERSON] . Потерпілий [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень помер. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «"DAF" реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована у ПАТ СК «ТАС» .відповідно до договору обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ 4548432. За фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди 10.06.2024 були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №112024141420000154 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Вказане кримінальне провадження перебуває на розгляді у суді. Позивачами не вживались заходи щодо досудового врегулювання та прийнято рішення про звернення безпосередньо до суду із позовом про стягнення страхововго відшкодування із страхової компанії. Відповідно до п.27.5 ст. 27 Закону України № 1961-IV граничний ліміт відповідальності по даному страховому випадку становить 320 000 гривень. З яких 96 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди; 12 600 гривень відшкодування витрат на поховання; 211400 гривень відшкодування пов`язаного із втратою годувальника для непрацездатної дружини. Позивач [PERSON] є особою пенсійного віку, є дружиною загиблого [PERSON] ,що підтвердується копією свідоцтва про шлюб. Крім цього перебувала на утриманні в потерпілого, що підтверджується актом про засвідчення фактом потреби та факту перебування на утриманні, листом відповіддю з пенсійного фонду. Враховуючи мінімально гарантований розмір страхового відкодування повязаного з втратою годувальника, обрахований до п. 27.2 ст. 27 Закону України № 1961-IV становить 288 000 гривень. Позивач [PERSON] поніс витрати на поховання потерпілого в розмірі 12600 гривень, що підтверджується фіскальними чеками від 29.07.2024 та 30.07.2024. Крім цього, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] мають право на відшкодування моральної шкоди у звязку із смертю [PERSON] . З урахуванням загального розміру страхового відшкодування моральної шкоди частка кожного ставить 32 000 гривень. Позивачами не вживались заходи щодо досудового врегулювання та прийнято рішення про звернення безпосередньо до суду із позовом про стягнення страхововго відшкодування із страхової компанії. Враховуючи вищенаведене просять стягнути із відповідача на користь позивачів вищевказаного страхового відшкодування. 20.10.2025 представником відповідача подано відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог до АТ «СГ «ТАС» (приватне) в повному обсязі за безпідставністю позовних вимог. Зокрема зазначили про те, що потерпілі особи до страховика із заявами про страхове відшкодування не звертались, жодних вимог не заявляли відповідно страховиком рішення по справі не приймалось. В частині позовних вимог про стягнення страхового відшкодування пов`язаного із втратою годувальника зазначає, що особа вважається такою, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують її прожиткового мінімуму, встановленим законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на одну особу в розрахунку на місяці встановлено у розмірі 2 361 грн. Згідно довідки УПФУ у Львівській області позивачка отримувала пенсію в розмірі 2980,00 грн та дана обставина визнається позивачкою. Таким чином, дохід позивачки перевищував встановлений законом прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, а тому позивачка не вважається такою, що потребує матеріальної допомоги. Також зазначено, що наданий позивачкою акт що засвідчує факту потреби та факту перебування на утриманні згідно якого вбачається що загиблий нібито має додатквий дохід та утримував свою дружину, не містить жодних доказів на підтвердження цього Позивач не надала докуменів що підтверджують її перебування на утриманні у її чоловіка. Крім цього її діти які проживають із неї в одному селі мають обовязок утримувати матір. Виходячи з вищенаведеного, вимога про стягнення 211 400 грн з АТ «СГ ТАС» (приватне) є безпідставною та необгрунтованою. Щодо позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди зазначає, що заява що до позовної заяви надано документів за допомогою яких можна визначити коло осіб які мають право навідшколування моральної шкои,зокрема наявність чи відсутність родичів першого ступеня споріднення. Щодо страхового відшкодування як витрат на поховання, зазначили що до позовної заяви надано документи а саме фіскальний чек ФН 4000224950 ФОП [PERSON] на товари для поховання від 29.07.2024 на суму 7700 грн фіскальний чек ФН 40002325598 ФОП [PERSON] на послуги ритуального автомобіля від 30.07.2024 на суму 4900 грн. З врахуванням вищенаведеного просили відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі за безпідставністю та необгрунтовністю позовних вимог. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Кам"янка-Бузького районного суду Львівської області від 07.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розглядц в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засіданні позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та представник позивачів адвокат Чабан І.В. не з"явились. При подані позовної заяви подали до суду клопотання в якому просили суд проводити розгляд справи без їх участі, підтримали позовні вимоги. Представник відповідача АТ «СГ«ТАС» Пилипчак І.М. в судові засідання не з"явився, подав клопотання в якому просив суд проволити розгляд справи без його участі та при розгляі справи взяти до уваги наведені у відзиві обставини. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до відомостей зазначених в обвинувальному акті у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 12024141420000154 від 10.06.2024 [PERSON] обвинувачується у порушенні правил безпеки доронього руху особою,яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого [PERSON] тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України/а.с. 13-15/. Відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON] , [INFO] помер [INFO] (а.с16) Згідно свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 23.12.1999 у Відділі РАГС Камянка-Бузького районного управління юстиції у Львівській області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 88, а також прізвище дружини змінено на « [PERSON] » /а.с.17/. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Виконавчим комітетом Стрептівської сільської ради Камянка-Бузького району Львівської області [PERSON] народився [INFO] , а його батьками є [PERSON] та [PERSON] /а.с.19/. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , а його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Камянка-Бузького районного управління юстиції Львівської області від 13.09.2006 [PERSON] помер [INFO] (а.с.23) Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Камянка-Бузького районного управління юстиції Львівської області від 29.06.2024 [PERSON] померла [INFO] (а.с.24) Згідно даних перевірки чинност полісу внутрішнього страхування поліс № АТ 4548432 діючий на [INFO]. Страхова компанія АТ СГ «ТАС» , транспорний засіб "DAF" реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.19). Відповідно до акту від 13.08.2025 в с.Стрептів підписаного старостою , [PERSON] , [INFO] мав на утриманні свою дружину [PERSON] . Утримання полягалр в наступному . Загибоий [PERSON] крім пенсії мав додатквий дохід, він був професійним кінологом, тому займався тренуванням псів на постійній основі. За це отримував додатковий дохід. За рахунок цих доходів загиблий утримував свою дружину та належний їх родині будинок і прибудинкову територію (а..20) Відповідно до акту про засвідчення факту перебування на утриманні,цим актом встановлюється факт, що [PERSON] проживає та зареєстрована у [ADDRESS] перебувала на утриманні ,оскільки її дохід був меншимніж необхідні витрати,тому її утримував її чоловік - [PERSON] який надавав їй матеріальну підтримку в грошовій та натуральній формі,що підтверджують родичі та сусіди. (а.с.20). Згідно з інформацією про розмір пенсії [PERSON] призначено пенсію за віком відповідно до заяви від 21.09.2023 ПФУ в Львівській області і [PERSON] отримує пенсію та сума пенсії за період з 08.2023 по 05.2024 складає 28260 грн Розмір пенсії чоловіка [PERSON] з 06.2023 по 05.2024 скаладає 33780 грн./а.с.21/. Відповідно до інформації наданої Залізничним Відділом ДРАЦС м.Львова виявлено актовий запис про [PERSON] [INFO] батько- [PERSON] , мати- [PERSON] (а.с.22). Відповідно до полісу №АТ 3598308 від 10.07.2023 АТ «СГ «ТАС» транспортний засіб «Hundai Santa Fe», державний номер [NUMBER] , є застрахованим /а.с.46/. Згідно копії фіскального чеку ФН 4000224950 від 29.07.2024 ФОП [PERSON] вартість товарів для поховання становить 7700 гривень; згідно копії фіскального чеку ФН 4000232598 від 30.07.2024 ФОП [PERSON] послуги рируального автомобіля складає 4900 гривень. (а.с.25) Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Згідно із статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Положення цієї статті кореспондується з частиною першою статті 16 Закону України «Про страхування», за змістом якої договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до статті 8 Закону України «Про страхування» страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». За вимогами статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Пунктом 27.2 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Згідно з частиною першою статті 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; особам з інвалідністю - на строк їх інвалідності; одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті. Отже, чинним законодавством визначено, що до кола осіб які мають право на відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, належать:а) непрацездатні особи, які були на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання утримання;б) дитина потерпілого, народжена після його смерті. Зміст поняття «непрацездатні громадяни» визначено у статті 1 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої непрацездатними громадянами вважаються особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. Пунктом 35.1 статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; підпис заявника та дата подання заяви. Згідно з пунктом 35.2 статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до заяви додаються: паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння ДТП, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого; документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання ДТП) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника; відомості про банківські реквізити заявника (за наявності). Основним елементом вимоги відшкодування шкоди є доведення факту перебування особи на утриманні померлого та доведення обставини, що допомога, яка надавалася, була для заявника постійним та основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Непрацездатні члени сім`ї загиблого, які мали самостійний заробіток або одержували пенсію на час його смерті, можуть бути визнані утриманцями потерпілого, якщо частка заробітку останнього, що припадала на кожного з них, була основним і постійним джерелом їх існування. Розмір відшкодування у зв`язку з втратою годувальника у цих випадках визначається з його заробітку без врахування заробітку або пенсії, що одержували зазначені особи (підпункт «г» пункту 20 постанови Пленуму ВСУ від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»). Статтею 13 ЦК України визначено, що особа здійснює свої цивільні права у межах наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 25 ЗУ «Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника. Спеціальним законом (ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено надання страховику документів, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, а саме довідку про призначену державну пенсію, надану утриманцям внаслідок втрати годувальника та розмір даної пенсії. Відповідно до п.п. є п.2 ст. 35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника до заяви про виплату страхового відшкодування додаються документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника. Таким чином, для отримання недоотриманого доходу в зв`язку зі смертю годувальника, позивачу необхідно надати до страховика наступні документи: оригінал довідки про стан сім`ї за життя загиблого, оригінал довідки про доходи загиблого за дванадцять місяців до дорожньо-транспортної пригоди, довідку про призначення утриманцю пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Щодо позовної вимоги про відшкодування опвязаного із втратою годувальника Звертаючись до суду із даним позовом позивачка [PERSON] зазначила, що основним доказом наявності в неї права на отримання відшкодування по втраті годувальника є досягнення нею пенсійного віку, наявність родинних відносин з померлим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди чоловіком, а також те, що чоловік постійно надав їй матеріальну допомогу, оскільки мав додатковий вид доходу. На підтвердження підстав для отримання страхового відшкодування позивачкою було надано довідку про розмір пенії чоловіка, за 6 місяців, довідку про розмір її пенсії, акти про засвідчення факту потреби перебування на утриманні, та акт про засвідчення факту перебування на утриманні. На думку суду, в ході розгляду справи позивачкою [PERSON] не доведно факту перебування на утриманні свого чоловіка. Подані позивачкою акти про засвідчення факту перебування на утриманні на думку суду не є належними доказами у справі та не підтверджують заявленої позовної вимоги. Разом з тим, судом встановлено,що позивач [PERSON] отримує пенсію в розмірі 2980 гривень, та розмір пенсії перевищує прожитковуваний мінімум для осіб які втратили прцездатність на одну особу в розрахунку на місцять в розмірі 2361 грн. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групидоказів). Відповідно до п.3 ч.2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно із ч. 4 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно зі статтею 6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільного-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю потерпілого. В даній справі доказуванню підлягає факт перебування позивачки на утриманні померлого та потреба у матеріальній допомозі. Для обгрунтування своєї позиції, стороною позивача акт про засвідчення факту пртреби та факту перебування на утриманні та про отриману нею пенсію. Однак, крім вказаної довідки суду не було надано більше ніяких доказів, що свідчили про перебування [PERSON] на утриманні свого сина та її потреби у матеріальній допомозі. Крім того, матеріали справи не містять довідки про доходи загиблого за останні дванадцять місяців до дорожньо-транспортної пригоди, що унеможливлює встановлення обставини наявності доходів останнього щодо утримання своєї матері. Крім цього сам факт пенсійного віку у позивачки [PERSON] не підтверджує обставини того, що вона перебувала на утриманні. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 18 квітня 2018 року під час розгляду справи № 165/325/17, в якому зазначено, що особа вважається такою, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання майна, інші доходи не забезпечують її прожиткового мінімуму, встановленого законом. Так, набуття статусу особи, яка має право на утримання як непрацездатна особа, вона повинна мати дохід, менший встановленого законом прожиткового мінімуму на місяць відповідно до ЗУ «Про державний бюджет України». [PERSON] не надано будь-яких доказів передбачених ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ЦК України про те, що вона перебувала на утриманні свого чоловіка та на даний час має дохід, менший від встановленого законом прожиткового мінімуму на місяць відповідно до ЗУ «Про державний бюджет України» та що допомога померлого була основним та постійним джерелом її існування. Тому, враховуючи вище встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позивачкою не доведено належними та допустимими доказами як потреби у матеріальній допомозі так і те, що її чоловік [PERSON] надавав їй таку допомогу, яка в свою чергу була постійним та основним джерелом її існування. Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 05 жовтня 2020 року у справі № 734/2313/17 (провадження № 61-7550св19). Отже, матеріали справи не містять доказів надання страховику всіх визначених пункті 35.2 статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» документів, які є передумовою для прийняття відповідачем рішення щодо виплати страхового відшкодування. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову в частині заявлених позовних вимог про відшкодування повязаного із втратою годувальника, оскільки позивачка [PERSON] не подала належних та допустимих доказів, що вона мала право на страхове відшкодування в порядку статті 1200 ЦК України та пункту 27.2 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди Судом встановлено, що особами які мають право на отримання страхового відшкодування моральної шкоди у зв"язку із смертю [PERSON] є [PERSON] , дружина потерпілого та діти [PERSON] та [PERSON] . Інших осіб які б мали право на відшкодування моральної шкоди не має. Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2024» встановлено мінімальну заробітну плату з січня 7100 гривень, з квітня 8000 гривень. З урахуванням пункту 27.3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальностівласників наземних транспортних засобів» загальний розмір страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи становить 96 000 гривень. Відтак враховуючи те, що така шкода відшкодовується рівними частинами між особами які мають право на таке відшкодування на користь позивачів слді стягнути моральну шкоду на загальну суму 96 000 гривень по 32 000 гривень кожному. Щодо відшкоування витрат на поховання потерпілого Позивачем [PERSON] понесено витрати на поховання свого батька на загальну суму 12 600 гривень. Подані представником позивачем фіскальні чеки від 29.07.2024 та 30.07.2024 на думуку суду є належними та допустими доказами які підтверджують факт понесення позивачем [PERSON] витрат на поховання. Як зазначалось раніше згідно пункту 27.4 статті 27 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальностівласників наземних транспортних засобів» Страховик здійснює відшкодування особі,яка здійснила витрати на поховання,спорудження надгробного памятника за умови надання страховику документів що підтверджують такі витрати та предявлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовного одного померлого не може перевищувати 12 мінімальнихзаробітних плат у місячному розмірі, встановлених законм на день настання страхового випадку. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про задоволення позову в частині заявлених позовних вимог про відшкодування витрат на поховання, оскільки позивачем [PERSON] доведено факт понесення витрат на поховання потерпілого в сумі 12 600 та така сума підлягає до стягнення із відповідача на користь позивача [PERSON] . Згідно ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищенаведені норми закону із відповідача на користь позивачів слід стягнути судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог,зокрема з урахуванням чосткового задоволення позову.

Outcome: approved