Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Позивач, через представника [PERSON] , звернувся до суду з вказаною позовною заявою до [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що 11.12.2021 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. Разом з тим, вже тривалий час фактично шлюбні відносини припинені, спільне господарство подружжя не веде, проживає окремо, внаслідок постійного непорозуміння в парі, відсутності спільних інтересів, наявності різних поглядів на життя, сварок та конфліктів почуття взаємоповаги між подружжям втрачене, примирення є неможливим. Посилаючись на вказані обставини, просить розірвати шлюб між сторонами. Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 07.01.2026 року відкрито провадження у вказаній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи про призначене судове засідання. У судове засідання позивач не з`явився, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позов підтримав повністю. Відповідач в судове засідання також не з`явилась, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи в суді, у поданій до суду заяві позовні вимоги позивача підтримала в повному обсязі, просила справу розглядати без її участі і позов задовольнити. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (частини 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України). Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно вимог ст.ст. 110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дітей сторін. Згідно ч.2 ст. 114, абз.2 ч.3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що 11.12.2021 року між [PERSON] і [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис №1253, прізвище після державної реєстрації шлюбу [PERSON] / [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.3). Наразі шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюб існує формально. Сторони не підтримують сімейних відносин і перспективи їх поновлення відсутні. Фактично сім`я припинила своє існування. Примирення між подружжям та збереження їх сім`ї є неможливим. Таким чином суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved