Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

20 січня 2026 року [PERSON] , яка діяла через свого представника [PERSON] , через підсистему «Електронний суд», звернулась з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, в якій просить стягнути з останнього аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що вони з відповідачем перебували у шлюбі, який згідно рішення Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19 грудня 2025 року у справі № 486/1909/25 було розірвано. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивачу невідомо де на даний час перебуває відповідач, відомо лише, що він покинув територію України, зв`язку із ним немає. Вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та отримує відповідну допомогу, іншого доходу немає. Відповідач, як батько дитини, матеріальної допомоги на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку не надає. Ухвалою суду від 23 січня 2026 року відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. До початку розгляду справи будь-яких інших заяв, клопотань, доказів сторонами не подано. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що, сторони з 19 серпня 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19 грудня 2025 року по справі №486/1909/25 /а.с. 6/. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження /а.с. 12, 14, 15/. Згідно позовної заяви [PERSON] матеріально не утримує позивача, хоча має таку можливість, чим ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Заперечень протилежного відповідачем не надано. Статтею 48 Конституції України гарантовано право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до ч.1 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. На підставі ч.1 ст. 79 СК України, аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Оскільки найменша дитина сторін не досягла трирічного віку, вимоги позивача щодо стягнення аліментів на її утримання є правомірними. В позовній заяві позивач не зазначає, чи стягуються з відповідача аліменти на утримання дітей. Однак, на сайті Судової влади України, міститься інформація щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), яка знаходиться у вільному доступі (справа №486/1191/19). При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з того, що малолітній син сторін проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні, а тому позивач має право на отримання аліментів до досягнення дитиною трьох років від відповідача. При вирішенні питання про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, а також те, що з відповідача стягуються аліменти за судовим наказом на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частки його доходу (заробітку). Отже, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів доходів до досягнення дитиною трирічного віку. Доказів того, що відповідач отримує дохід, з якого може сплачувати аліменти у більшому розмірі матеріали справи не містять. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Частиною 2 статті 133 ЦПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 142 ЦПК України, на користь держави з відповідача підлягає стягненню 1331,20 грн судового збору.

Outcome: partial