Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

У грудні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», через свого представника Оболонкову Ю.В., звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 07.04.2025 року № 07.04.2025-100002973, де просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 13 280,00 грн, з яких: 4 000,00 грн сума заборгованості по тілу кредиту; 6 200,00 грн сума заборгованості за процентами; 360,00 грн заборгованість по комісії за надання кредиту; 720,00 грн - додаткової комісії, 2 000,00 грн - заборгованість по неустойці. Також позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати. На обґрунтування позову вказано, що 04.04.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір (оферта) № 07.04.2025-100002973 відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 4 000,00 грн, строком на 217 днів. Дата повернення кредиту 09.11.2025 року. Процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка 1 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших трьох чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів. Процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Комісія пов`язана із наданням кредиту складає 9% від суми кредиту та дорівнює 360,00 грн. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості складає 360,00 грн у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, яка нараховується в перший день кожного з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом та сплачується згідно графіку платежів. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі. В свою чергу, відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконав, у зв`язку із чим, станом на день подачі позову, утворилась заборгованість по кредиту, яка складає 13 280,00 грн, з яких: 4 000,00 грн сума заборгованості по тілу кредиту; 6 200,00 грн сума заборгованості за процентами; 360,00 грн заборгованість по комісії за надання кредиту; 720,00 грн додаткової комісії; 2 000,00 грн - заборгованість по неустойці. Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 17.12.2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Крім цього, вказаною ухвалою було витребувано у позивача розрахунок заборгованості за кредитною заборгованістю. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача у позовній заяві просив суд розглянути справу, без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву до суду не подав, жодних заяв чи клопотань не надіслав. Про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з викладеного, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у ході судового розгляду, відповідно до Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) від 07 квітня 2025 року (далі по тексту - Оферта) ТОВ «Споживчий центр» пропонує укласти електронний кредитний договір (оферту) у порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», який не є ні договором приєднання у розумінні ст. 634 ЦК України, ні публічним договором у розмінні ст. 633 ЦК України. Дата набрання чинності пропозицією (офертою) 07 квітня 2025 року; дата та час укладення 07 квітня 2025 року о 21:19. Відповідно до п. 1.13 розділу 1 Оферти підписання споживачем даної пропозиції передбачає надання його згоди на зазначені у ній умови надання споживчого кредиту. У розділі 2 Оферти зазначено, що електронний кредитний договір, частиною якого є дана пропозиція про укладення договору (оферта), укладається кредитодавцем та позичальником у порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Електронний договір складається з наступних документів, які містять основні його умови: 1) даної пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), що розміщена на сайті Кредитодавця; 2) заявки сформованої на сайті Кредитодавця після ідентифікації Позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення Кредитодавцем; 3) відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформованої на сайті Кредитодавця, та підписаної Позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду), отриманого Позичальником на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті. У цій же Оферті (розділ 3 Предмет договору) визначено, що кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти та комісію. Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг). Дата надання/видачі кредиту, сума кредиту, його тип, строк на який він надається, дата повернення кредиту, проценти за користування кредитом, графік платежів встановлюються у Заявці, яка є невід`ємною частиною цієї оферти та кредитного договору. У розділі 4 даної Оферти зазначено, що кредит надається шляхом перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту на банківський рахунок споживача № [NUMBER] . Пунктом 7.6 Оферти передбачено, що у випадку невиконання/неналежного виконання Позичальником будь-яких грошових зобов`язань за Договором Кредитодавець залишає за собою право нарахування неустойки, розмір якої встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти. Розділом 9 Оферти передбачено, що у разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту та/або несплати нарахованих процентів та/або комісії до позичальника може бути застосована неустойка згідно з п. 7.6 Договору. Позичальник в. п. 13.12 розділу 13 Оферти підтвердив, що йому надані та він отримав Інформацію зазначену у ч.ч. 1,5 ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», паспорт споживчого кредиту та примірник договору. Вказану пропозицію підписано відповідачкою електронним підписом - одноразовим ідентифікатором: Е889. Згідно із Заявкою позичальника [PERSON] від 07 квітня 2025 року 21:19, яка є невід`ємною частиною кредитного договору (оферти) з якою він ознайомився 07 квітня 2025 року за посиланням https://sgroshi.com.ua/informciya-o-kompanii, згідно ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до умов кредитного договору № 07.04.2025-100002973 від 04 квітня 2025 року позичальнику надається кредит у сумі 4 000 грн 00 коп строком на 217 днів з дати його надання, з датою повернення кредиту - до 11 вересня 2025 року. Згідно з п.п. 6-9 Процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка 1 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших трьох чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів. Процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Комісія пов`язана із наданням кредиту складає 9% від суми кредиту та дорівнює 360,00 грн. Комісія за обслуговування кредиту кредитної заборгованості складає 360,00 грн у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, яка нараховується в перший день кожного з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом та сплачується згідно графіку платежів. Пунктом 14 Заявки встановлено графік платежів, зі змісту якого вбачається, що сторонами передбачено 7 платежів протягом періоду з 07.04.2025 року по 11.11.2025 року, в тому числі повернення суми кредиту, сплати нарахованих процентів, комісії за надання кредиту та комісії за обслуговування кредиту. Пунктом 17 Заявки визначено, що неустойка складає 60,00 грн, яка нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання. У п. 22 цієї ж Заявки позичальник підтвердив, що йому надані та він отримав інформацію зазначену у ч.ч. 1,5 ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», паспорт споживчого кредиту та примірник цього договору. Також у Заявці позичальника зазначено реквізити належного йому платіжного засобу для перерахування коштів за даним договором № 5363-54ХХ-ХХХХ-2619. Вказану Заявку підписано відповідачкою електронним підписом - одноразовим ідентифікатором: Е889. Умови надання кредиту викладені у Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) аналогічні умовам наведеним вище в Оферті та Заявці. Відповідно до копії листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 27.11.2025 року № 1-2711 підтверджено успішність операції з перерахування коштів на платіжну картку клієнта: дата та час операції 07 квітня 2025 року 21:19:32, за кредитним договором № 07.04.2025-100002973, сума 4 000,00 грн, номер платіжної картки - 5363542105952619. Доказів, які б доводили повне виконання кредитних зобов`язань за кредитним договором відповідачем суду не надано та матеріали справи не містять. З довідки розрахунку про стан розрахунку за кредитним договором № 07.04.2025-100002973 від 07.04.2025 року вбачається, що заборгованість відповідача складає 13 280,00 грн, з яких: 4 000,00 грн сума заборгованості по тілу кредиту; 6 200,00 грн сума заборгованості за процентами; 360,00 грн заборгованість по комісії за надання кредиту; 720,00 грн додаткової комісії; 2 000,00 грн - заборгованість по неустойці. Встановивши вказані обставини, суд вважає, що зі сторони відповідачки порушені вимоги чинного законодавства, що регулює кредитні правовідносини. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (в тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно - телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. За правилам ч. 1 ст. 1049 та ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. У п.п. 5, 6, 12 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» №675-УІІІ від 03.09.2015 року зазначено, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, суд вважає доведеним, що між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису. З довідки - розрахунку заборгованості, наданого позивачем вбачається, що відсотки за користування кредитними коштами нараховувались саме у визначеному сторонами розмірі. Крім того, відсотки нараховувались до 11 вересня 2025 року, в межах погодженого сторонами строку кредитування. Зважаючи на те, що позивачем доведено факт отримання позичальником кредитних коштів в розмірі 4 000,00 грн, та правові підстави для нарахування відсотків у розмірі 6 200,00 грн та комісії за надання кредиту в розмірі 360,00 грн, що жодним чином не спростовано відповідачем, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в цій частині. В той же час, суд не може погодитись із обґрунтованістю на правомірністю нарахування відповідачу неустойки за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 2 000,00 грн та комісії за обслуговування кредиту в розмірі 720,00 грн з огляду на наступне. Так, зі змісту пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України вбачається, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який у подальшому був неодноразово продовжений Указами Президента України із затвердженням відповідними Законами України та діє безперервно до теперішнього часу. Кредитний договір було укладено 07.04.2025 року, тобто, в період дії воєнного стану в Україні, що прямо забороняло проводити нарахування відповідачу неустойки за простроченим (несплаченим) кредитом. При цьому, жодного доказу на підтвердження розміру нарахованої відповідачу неустойки суду надано не було, що унеможливлює встановити підстави нарахування неустойки, період її нарахування та перевірити її обґрунтованість з огляду на умови кредитного договору. Виходячи з цього, суд вважає, що підстави для стягнення з відповідача неустойки в розмірі 2 000,00 грн за кредитним договором відсутні. Щодо стягнення комісії за обслуговування кредиту. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». За висновками Об`єднаної палати Верховного Суду, викладених у постанові від 6 листопада 2023 року по справі №204/224/21вбачається, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Як вбачається з матеріалів справи, у кредитному договорі сторони визначили розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості, яка складає 720,00 грн у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, що сплачується згідно з графіком платежів двома платежами. Проте, матеріали справи не містять будь-якої інформації щодо переліку наданих послуг відповідачу, які пов`язані із обслуговуванням кредитної заборгованості та не доведено наявності відповідних послуг взагалі. Виходячи з цього, суд приходить до висновку щодо необґрунтованості заявленої позовної вимоги в частині стягнення з відповідача комісії за обслуговування кредитної заборгованості доказів наявності якої, переліку таких послуг, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту позивачем не доведено. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором від 07.04.2025 року № 07.04.2025-100002973 в розмірі 10 560,00 грн, з яких: 4 000,00 грн сума заборгованості по тілу кредиту; 6 200,00 грн сума заборгованості за процентами; 360,00 грн заборгованість по комісії за надання кредиту. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню частково, суд

Outcome: partial