Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

У січні 2026 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення 18351 грн 50 коп заборгованості за кредитним договором від 13 травня 2024 року за №1394-6313, укладеному між сторонами за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем в електронному вигляді. Вказана заборгованість складається із 4000 грн простроченої заборгованості за кредитом та 14351 грн 50 коп простроченої заборгованості за нарахованими процентами. Згідно умов договору про відкриття кредитної лінії №1394-6313, підписаного відповідачем із застосуванням одноразового ідентифікатора С3179, та додаткових угод до договору кредитної лінії від 19 травня 2024 року та 21 червня 2024 року, сума кредиту складає 4000 грн, строк кредиту 365 днів, базовий період-30 днів, комісія за видачу кредиту-15% від суми кредиту, стандартна процентна ставка-1,45% в день, знижена процентна ставка 1,45%. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав та надав кредит в сумі 4000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на вказану відповідачем платіжну картку. Відповідно до Програми лояльності ТОВ «Укр Кредит Фінанс» було застосовано часткове списання заборгованості за нарахованими процентами, які нараховані в межах строку кредитування, у сумі 7079 грн 50 коп (при нарахованих 21431 грн заборгованості за нарахованими процентами), у зв`язку з чим позивач просить стягнути не повну суму заборгованості за кредитним договором, а саме заборгованість за нарахованими процентами становить 14351 грн 50 коп. Станом на 26 листопада 2025 року відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала, в зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 18351 грн 50 коп. Представник позивача Алфьорова Н.Є. просить позов задовольнити, судовий розгляд просить провести в порядку спрощеного позовного провадження, директор ТОВ «Укр Кредит Фінанс» Резуєв Є.В. просить розглянути справу за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Згідно з ст.ст.19, 274 ЦПК України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, про що заперечення відсутні. Станом на час розгляду справи зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] , [INFO] , в [ADDRESS] , на вказану адресу судом надіслано рекомендоване повідомлення про судовий розгляд з матеріалами позову, відповідачем не подано заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, заяву щодо розгляду справи із повідомленням сторін, відзиву, заперечення, повідомлення іншої адреси свого проживання. Також судом враховується правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2021 року по справі 911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі №10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Враховуючи викладене та позицію директора ТОВ «Укр Кредит Фінанс» Резуєва Є.В. згідно клопотання до позовної заяви в судовому засіданні встановлені підстави згідно з ст.ст.280, 281 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Інші заяви, клопотання сторін станом на час розгляду справи відсутні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Фактичні обставини та мотиви, з яких виходить суд, із застосованими нормами права. За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України). Абзац 2 ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», відповідно до ч.3 ст.11 якого електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною; електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У судовому засіданні встановлено, що між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та фізичною особою [PERSON] 13 травня 2024 року за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем укладений електронний договір про відкриття кредитної лінії №1394-6313 який підписаний відповідачем із застосуванням одноразового ідентифікатора С3179, 19 травня 2024 року та 21 червня 2024 року між сторонами укладені додаткові угоди до договору кредитної лінії, предметом якого є 4000 грн на споживчі потреби, строк кредиту 365 днів, базовий період-30 днів, стандартна процентна ставка-1,45% в день, знижена процента ставка - 1,45%, вказані грошові кошти 13 травня 2024 року перераховані на платіжну картку відповідача за № [NUMBER] в розмірі 2000 грн, 19 травня 2024 року в розмірі 1000 грн, 21 червня 2024 року на платіжну картку № [NUMBER] в розмірі 1000 грн. Вказаний договір від 13 травня 2024 року укладений між відповідачем та ТОВ «Укр Кредит Фінанс», як фінансовою установою, договір містить суму основного зобов`язання, відсотки за користування кредитними коштами та строки їх повернення та нарахування. Також даний договір недійсним в судовому порядку не визнавався, його недійсність прямо не передбачена законом, а тому в силу ст.204 ЦК України він є правомірним, що станом на час розгляду справи не спростовано. Відповідно до наданого позивачем розрахунку відповідач [PERSON] станом на 26 листопада 2025 року має заборгованість за договором від 13 травня 2024 року: 4000 грн простроченої заборгованості по тілу кредиту, 21431 грн прострочених процентів за користування кредитними коштами, всього 25431 грн. Згідно з Програмою лояльності ТОВ «Укр Кредит Фінанс» було застосовано часткове списання заборгованості за нарахованими процентами у сумі 7079 грн 50 коп у зв`язку з чим позовні вимоги стосуються простроченої заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 14351 грн 50 коп. У постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 Велика Палата Верховного Суду вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України, після цього в охоронних правовідносинах права та інтереси забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказане також зазначено Великою Палатою Верховного Суду 05 квітня 2023 року по справі №910/4518/16, зокрема, у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом» (ст.1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (ст.625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. Як зазначено вище відповідач не надала суду у встановленому порядку заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву, заперечення, у зв`язку з чим несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням даних процесуальних дій, в даному випадку,- ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Докази на спростування даного розрахунку заборгованості, на підтвердження виконання зобов`язань по кредитному договору відсутні, тобто відповідач в порушення умов договору взяті на себе зобов`язання не виконала, кредит та платежі відповідно до договору не повернула, внаслідок чого утворилась заборгованість, що є підставою для застосування до даних відносин правил згідно ст.1049 ЦК України щодо зобов`язання відповідача повернути грошові кошти відповідно до умов кредитного договору. За приписами ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За таких обставин позов підлягає задоволенню повністю, на користь позивача підлягають стягненню із відповідача 18351 грн 50 коп заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову-на відповідача, у разі відмови в позові-на позивача, у разі часткового задоволення позову-на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із врахуванням задоволення позову повністю та сплати позивачем згідно з ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» 2662 грн 40 коп судового збору, вказаний судовий збір підлягає стягненню із відповідача на користь позивача. При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Outcome: approved