Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Рішенням Фортечного районного суду міста Кропивницького від 27 листопада 2025 року, позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі батька у вихованні дитини, задоволено частково. Усунено [PERSON] перешкоди у спілкуванні з сином - [PERSON] , [INFO] . Встановлено [PERSON] наступний порядок участі у спілкуванні та вихованні сина [PERSON] , [INFO] , без присутності матері: щосереди з 17.00 до 20.00 та щосуботи з 10.00 до 20.00 за згодою дитини та попередньою домовленістю з матір`ю дитини. У задоволенні решти позовних вимог, відмовлено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 992,40 грн. витрати по сплаті судового збору, 11 359,20 грн. за проведення експертизи та витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. Від представника відповідача, адвоката Данилюк Н.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат за послуги адвоката у цивільній справі, згідно з якою просила стягнути з [PERSON] витрати на правову допомогу адвоката у сумі 10 000 грн. Адвокат Данилюк Н.В. надала заяву про проведення судового засідання у її відсутності. Заяву про ухвалення додаткового рішення підтримала. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися про день, час та місце слухання справи повідомлені вчасно та належним чином. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши заяву, матеріали справи, суд доходить до таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною відповідача а надано суду письмові докази. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються тільки витрати, які мають розумний розмір. У розумінні ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено. Виходячи із принципу розумності співмірності (ч.4 ст.137 ЦПК України) та обґрунтованості, суд дійшов до висновку, що витрати на правничу допомогу встановлюються судом із розміру 10 000 грн. пропорційно до розміру відмови в задоволенні позовних вимог, що становить 1 500 грн., які підлягають стягненню. Зазначений розмір витрат на правничу допомогу відповідає принципу справедливості та пропорційності.

Outcome: partial