Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

У грудні 2025 року позивач ТОВ "Алекскредит" звернулося до суду із позовом в якому просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , заборгованість за договором про надання кредиту №4169039 від 12.11.2020 в розмірі 32 800 грн. та судовий збір в розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 12.11.2020 з [PERSON] укладено договір про надання кредиту №4169039, за яким останній надано в кредит кошти в розмірі 5000 грн., які перераховані на наданий нею картковий рахунок № [NUMBER] , зі сплатою відсотків за ставкою за програмою лояльності - 1,53%, за базовий період - 1,70%, за спеціальний період - 3,00%. 30.11.2020, 31.12.2020 та 21.01.2021 укладені додаткові угоди до договору. [PERSON] порушила умови договору та не виконала покладені на неї зобов"язання належним чином, у зв"язку з чим станом на 30.07.2025, сума заборгованості за договором про надання кредиту становить 32800 грн., з яких: 5000 грн. - сума кредиту та 27800 грн. - нараховані проценти за користування кредитом. Ухвалою суду від 29.12.2025 відкрито провадження у справі, розгляд її призначено у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. 19.01.2026 до суду від представника відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що відповідачка частково не погоджується з позовним вимогами, вважає їх необґрунтованими та безпідставними. Згідно розрахунків, які подано вбачається, що відповідачкою вносились кошти на погашення кредиту трьома платежами на загальну суму 5355 грн., а саме - 30.11.2020 в розмірі 1377 грн., з яких в рахунок погашення відсотків зараховано 1300,50 грн., а сума яка залишилася -76,50 грн. не було зараховано на погашення тіла кредиту, а віднесено ці кошти у подальше погашення відсотків; 31.12.2020 в розмірі 2371,50 грн. та 25.01.2021 в розмірі 1606,50 грн., які відраховані в рахунок погашення відсотків. Вважає, що подальше нарахування відсотків мало здійснюватися з суми тіла кредиту 4923,50 грн., а не з 5000 грн., що є суттєвим порушенням. З договору про надання кредиту, паспорту споживчого кредиту, які погоджені та підписані сторонами вбачається, що при виконанні кредиту на загальних умовах, відповідачка повинна повернути позивачу отриманий кредит в сумі 5000 грн. та проценти в сумі 1705,40 грн. до 31.05.2021 в загальному розмірі 6705,40 грн. У розрахунку зазначений розмір заборгованості на 30.07.2021 в сумі 32800 грн., яка складається з 5000 грн. - заборгованості за кредитом та 27800 грн. - за процентами, які нараховані з 12.11.2020 по 30.07.2021. Нараховані проценти у розмірі 27800 грн. значно перевищують суму заборгованості, яка була визначена паспортом кредиту - 1705,40 грн. Вважає, що встановлення таких відсотків полягає не в компенсаційній, а в каральній, штрафній функції, при цьому сума нарахованих відсотків є очевидно непропорційною до суми зобов"язання та не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності. Просить частково задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідачки заборгованість по кредиту в розмірі 6705,40 грн., з яких: 5000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 1705,40 грн. - заборгованість по відсоткам. У решті позовних вимог відмовити. 30.01.2026 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому зазначає, що відзив на позовну заяву є необґрунтованим, помилковим в своїх висновках, визначені норми матеріального права не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки зобов`язання за договором повинні виконатися в повному обсягу. Відповідачка не дотрималась умов договору, що і призвело до нарахування таких відсотків. В матеріалах справи відсутній розрахунок заборгованості або наданого власного розрахунку зі сторони відповідачки, яка зобов`язана спростування розміру заборгованості, заявленого позивачем. Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за договором, а саме надало кредит відповідачці, передбаченому умовами договору, шляхом перерахування коштів на її картковий рахунок. Розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору. До підписання договору позичальниці надана вся інформація про умови кредитування, які відповідають її інтересам, є розумними та справедливими. Просить прийняти до уваги вказану позицію сторони позивача по справі в даній відповіді та задовільнити в повному обсягу позовні вимоги позивача по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить розглядати справу без його участі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка та її представник у судове засідання не з"явилися, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином. З викладених обставин суд вирішує справу у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ст.279 ЦПК України, з повідомленням сторін, за наявними у справі матеріалами. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 12 листопада 2020 року ТОВ "Алекскредит" направило [PERSON] пропозицію укласти договір (оферту) щодо надання кредиту № 4169039, яку остання прийняла. 12.11.2020 між ТОВ "Алекскредит" та [PERSON] укладено договір про надання кредиту № 4169039, який підписаний відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов договору та паспорта споживчого кредиту, відповідачці надано кредит в розмірі 5000 грн., строком до 31.05.2021, процентна ставка, відсотків річних: за лояльними (покращеними) умовами кредитування до 02.12.2020 - 1,53% (558,45%), за загальними умовами до 02.12.2020 - 1,70% (620,50%), до 31.05.2021 - 3% (1095%). Загальні витрати за кредитом - за лояльними (покращеними) умовами - 1530 грн., за загальними умовами - 705,40 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) - за лояльними (покращеними) умовами - 6530 грн., за загальними умовами - 6705,40 грн. Згідно графіка платежів за лояльними (покращеними) умовами кредитування: повне виконання зобов"язань у базовий період, за загальними умовами кредитування, дата початку періоду - 12.11.2020, базовий - 12.11.2020, спеціальний - 03.12.2020, дата платежу - 02.12.2020, 31.05.2021, загальна сума платежу - 6530 грн., 6699 грн., 6,40 грн., основна сума кредиту - 5000 грн., проценти за користування кредитом - 1530 грн., 1700 грн., 5,40 грн., процентна ставка - 1,53%, 1,70%, спеціальна ставка - 3%, орієнтовна реальна річна процентна ставка - 558,45%, 620,50 грн., 1095%, абсолютне значення подорожчання кредиту - 1530 грн., 1700 грн., 5,40 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту - 6530 грн., 6699 грн., 6,40 грн. З довідки ТОВ "ФК "Елаєнс" вбачається, що на підставі договору №41346335_18/10/17 про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку), укладеного між ним та ТОВ "Алекскредит", 12.11.2020 на картку [NUMBER] , перераховано кошти в сумі 5000 грн. 30.11.2020, 31.12.2020, 21.01.2021 між ТОВ "Алекскредит" та [PERSON] укладені додаткові угоди про зміну умов договору про надання кредиту №4169039 від 12.11.2020, які підписані відповідачкою аналогом електронного цифрового підпису у формі одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов додаткових угод, процентна ставка становить - базова 1,53%, спеціальна 3%, продовжено кінцеву дату виконання договору - 30.06.2021, 20.07.2021, 30.07.2021, збільшено проценти, абсолютне значення подорожчання кредиту, орієнтовної загальної вартості кредиту. При цьому на кожну дату укладення додаткових угод, визначався розмір відсотків, які мала сплатити [PERSON] - з 12.11.2020 до 30.11.2020 - 1377 грн., з 12.11.2020 до 31.12.2020 - 3 748,50 грн., з 12.11.2020 до 21.01.2021 - 5 355 грн. Як вбачається з детального (щоденного) розрахунку заборгованості за договором про надання кредиту №4169039 від 12.11.2020, станом на 30.07.2025, заборгованість [PERSON] становить 32800 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 5000 грн., заборгованість по відсотках - 27800 грн. 30.11.2020, 31.12.2020, 25.01.2021, 03.02.2021 [PERSON] сплачено 1377 грн., 2371,50 грн., 1606,50 грн., 50 грн., які зараховані в рахунок сплати відсотків. Нарахування процентів за користування кредитними коштами здійснювалось з 12.11.2020 по 30.07.2021. Відповідно до повідомлення АТ КБ "ПриватБанк" №20.1.0.0.0/7-260105/79645-БТ від 19.01.2026, на ім"я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] ( [NUMBER] ), на яку 12.11.2020 зараховано кошти в сумі 5000 грн. Згідно виписки від 05.01.2026 за договором №б/н за період 10.11.2020-14.11.2020, [PERSON] 12.11.2020 зараховано кошти в сумі 5000 грн., якими вона користувалася. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Визначення поняття зобов"язання міститься у ч.1 ст.509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов"язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). З положень частини першої та другої ст.1056-1 ЦК України вбачається, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ст.610 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст.1048 ЦК України). Згідно із ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди. У справі встановлено, що кредитний договір та додаткові угоди до нього між сторонами укладені в електронній формі, що відповідачкою визнається. У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно частин 1, 2 статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 частини першоїст.3 Закону України "Про електронну комерцію"). У ч.1 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до ч. 3 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону). Згідно з ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч.8 ст.11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст.12 Закону України "Про електронну комерцію"). Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду у справі №524/5556/19 від 12.01.2021 дійшов висновку, що "Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами". Таким чином, підписання відповідачкою договору та додаткових угод до нього, шляхом зазначення одноразових ідентифікаторів відповідає вимогам чинного законодавства. Згідно ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З наданих суду доказів, позивачем доведено виконання своїх зобов`язань за кредитним договором та додатковими угодами до нього в повному обсязі, а саме - відповідачці надано кредит в розмірі 5 000 грн., кошти за яким перераховано на її банківський картковий рахунок. Відповідно до наданого розрахунка заборгованість [PERSON] становить 32800 грн., яка складається із: заборгованості по кредиту - 5000 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 27800 грн. Однак, суд не погоджується щодо заявленої позивачем до стягнення суми заборгованості за нарахованими відсотками в період з 22.01.2021 по 31.01.2021, з огляду на наступне. Згідно додаткової угоди до договору від 21.01.2021, за період з 22.01.2021 по 31.01.2021 базова процентна ставка ставка становить 1,53%. З розрахунку вбачається, що [PERSON] з 22.01.2021 по 31.01.2021 нараховані відсотки в розмірі 850 грн. за процентною ставкою 1,70%. Отже, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню відсотки нараховані в період строку з 22.01.2021 по 31.01.2021 (10 днів) на загальну суму 765 грн., з розрахунку: 5000 грн. х 1,53% х 10 днів, різниця становить 85 грн. (850 грн. - 765 грн.), яку суд виключає із суми заборгованості за процентами. При зазначених обставинах, з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість в розмірі 32715 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту - 5000 грн. та за процентами- 27715 грн. Оскільки [PERSON] не виконала умови кредитного договору та не сплатила заборгованості в добровільному порядку, суд вважає стягнути з неї на користь позивача примусово заборгованість в сумі 32715 грн. Суд вважає безпідставні доводи представника відповідачки викладені у відзиві на позовну заяву про те, що при сплаті відповідачкою 30.11.2020 коштів у сумі 1377 грн., з яких в рахунок погашення відсотків зараховано 1300,50 грн., а сума яка залишилася -76,50 грн. мала бути зарахована на погашення тіла кредиту, а не на подальше погашення відсотків. З наявного у справі розрахунку слідує, що нарахування відповідачці процентів за користування кредитом здійснювалось з 13.11.2020 та станом на 30.11.2020 сума нарахованих процентів складала 1377 грн. (18х76,50). За рахунок сплачених 30.11.2020 [PERSON] коштів в сумі 1377 грн., позивачем повністю погашено на дату сплати всі нараховані проценти в розмірі 1377 грн. Також у відзиві на позовну заяву представник відповідачки просив зменшити стягнення розміру відсотків, вважаючи їх не в компенсаційній, а в каральній, штрафній функції, оскільки вони є очевидно непропорційною до суми зобов"язання та не відповідають засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права і принципам. Дані твердження суд не приймає з огляду на те, що проценти нараховані у розмірі передбаченому договором і не є відповідальністю за неналежне виконання зобов`язання, яка зокрема передбачена у ст.625 ЦК України. Належним виконанням зобов`язання з боку відповідачки було б повернення кредиту, сплата процентів у строки та розмірі визначені кредитним договором, графіком та додатковими угодами, що і сприяло б уникненню такого фінансового навантаження. Судом встановлено, що відповідачка 12.11.2020 прийняла пропозицію ТОВ "Алекскредит" та цього ж дня уклала договір про надання кредиту № 4169039. При укладенні кредитного договору відповідачка була повідомлена про розмір відсотків, порядок їх сплати та інші суттєві обставини договору, і добровільно уклала цей договір та користувалася отриманими коштами, при цьому [PERSON] доказів на спростування вказаних обставин не надала. У п.8 договору позичальниці роз`яснено, що вона має право протягом 14 календарних днів з дати укладення договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання нею грошових коштів, однак, відповідачка даними умовами договору не скористалась, а тому вважала для себе прийнятні умови кредитування. Договір про надання кредиту №4169039 від 12.11.2020, не визнаний недійсним. Суду не надано доказів, які в сукупності були б достатніми для висновку про несправедливі умови в договорі. Відповідно до детального (щоденного) розрахунку заборгованості за договором про надання кредиту №4169039 від 12.11.2020, [PERSON] було надано кредит у сумі 5000 грн., остання погашення кредиту здійснювала частково, що вона і не заперечує, перерахувавши кошти за весь період лише чотири рази - 30.11.2020, 31.12.2020, 25.01.2021, 03.02.2021. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] отримала кредит у порядку та на умовах, що визначені укладеним кредитним договором і взяті на себе зобов`язання остання не виконала, у передбачені в договорі строки грошові кошти не повернула, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Зазначена у відзиві на позовну заяву представника відповідачки правова позиція постанови Великої палати Верховного Суду від 18.03.2020 по справі № 902/417/18, як на підставу зменшення розміру нарахованих відсотків, у даному випадку не може бути застосована, оскільки обставини у даній справі є іншими. У вказаній постанові сформульовано висновок про те, що виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання. У даній справі, позивач вимоги про стягнення штрафних санкцій за неналежне виконання відповідачкою умов кредитного договору, не заявляв. Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави вважати, що нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом суперечить принципам справедливості, добросовісності та розумності, оскільки умови даного договору є чіткими та зрозумілими, що виключає можливість їх неоднозначного трактування сторонами. Розмір нарахованих процентів за користування кредитними коштами, був визначений сторонами договору за їх спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України, волевиявлення сторін на укладення та підписання договору було вільним. Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ст.4 Закону України "Про судовий збір", із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2422 грн. 40 коп., а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі (32715/32800)х2422,40 = 2416 грн. 12 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial