Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-21 00:00:00

У поданій до суду заяві [PERSON] просив визнати недієздатною рідну тітку [PERSON] , [INFO] , та призначити її опікуном. В обґрунтування заяви [PERSON] посилався на те, що його тітка з 01.12.1991 року є особою з інвалідністю другої групи внаслідок психічного розладу, інвалідність встановлена безстроково. Він є її єдиним родичем, вона постійно проживає з ним, потребує стороннього догляду. Представник заінтересованої особи проти задоволення заяви не заперечувала. Крім того, суду було надане подання опікунської ради адміністрації Індустріального району ХМР про доцільність призначення [PERSON] опікуном [PERSON] . Дослідивши надані докази, вислухавши пояснення сторін, суд доходить висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Судом встановлено, що [PERSON] є рідною тіткою [PERSON] , проживає останні 14 років зі своїм племінником. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно до висновку № 767 судово-психіатричної експертизи, яка проведена експертом Харківської філії судових експертиз ДУ «ІСП МОЗ України» 08.12.2025 року, [PERSON] на теперішній час виявляє хронічний, стійкий психічний розлад у формі шизофренії параноїдної. На теперішній час [PERSON] відповідно до свого психічного стану нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Отже, судом встановлено, що [PERSON] за своїм психічним станом нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому є підстави для визнання її недієздатною. Правилами ст. 41 ЦК України передбачені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун. Відповідно до вимог ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Положеннями ст. 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Опікунською радою Адміністрації Індустріального району Харківської міської ради подано до суду подання № 03.02.01-759/0/156-25 від 02.06.2025 з якого встановлено, що призначення [PERSON] , який звертався з відповідною заявою, опікуном [PERSON] , відповідатиме інтересам недієздатної. Також суд бере до уваги, що [PERSON] є єдиною особою, яка має можливість доглядати й опікуватись [PERSON] . Частиною 6 ст. 300 ЦПК України встановлено, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. На підставі викладеного,

Outcome: approved