Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі Банк, позивач) звернулось до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] (далі позичальник, відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи підставність позову тим, що 03.09.2023 [PERSON] встановила мобільний додаток monobank. Відповідно до п. 1 Розділу 1 «Терміни та визначення» Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» мобільний додаток monobank сервіс Банку, що дозволяє надавати Клієнтові банківські послуги через смартфон за допомогою мобільного додатку. Пройшовши реєстрацію та надавши пакет документів відповідач підписала Анкету-заяву Клієнта до Договору про надання банківських послуг «Мonobank» шляхом застосування цифрового власноручного підпису. Відповідно до укладеного договору відповідач отримала кредит у розмірі 9 000 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Банк взяті на себе зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надав відповідачеві можливість розпоряджатись грошовими коштами на умовах передбачених договором, утім відповідач у порушення взятих на себе зобов`язань допустила заборгованість станом на 05.10.2025, яка становить 25 464,17 грн., та складається із заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), яку відповідач у добровільному порядку не погашає, що послугувало підставою звернення до суду із даним позовом. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав. Ухвалою суду від 14.11.2025 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, а розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У визначений судом строк відповідач заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін не надала, також не надала зустрічного позову в межах визначеного судом строку, тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в прохальній частині позовної заяви просив розглянути справу у його відсутність, не заперечував щодо заочного вирішення справи. Відповідач, будучи повідомленою у встановленому законом порядку про час і місце розгляду справи, в судове засідання 12.01.2026 не з`явилась, також не з`явилась в судове засідання 18.02.2026 судовий виклик на зазначену дату повернуто до суду із відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою». За змістом Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270, ч.2, 4, 6, 7, 8 ст. 128 ЦПК України, у разі якщо судове повідомлення направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною чи встановленою судом інформацією про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи, і повернуто відділом поштового зв`язку з посиланням на відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, відмовою адресата від одержання, тощо, то вважається що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. За таких обставин, суд вважає, що відповідач була належним чином повідомленою. Ураховуючи письмову згоду позивача на заочний розгляд справи, з урахуванням положень ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зі змісту довідки про етапи реєстрації в мобільному додатку, встановлено, що [PERSON] завантажила на телефон мобільний додаток для подальшого користування ним вказаним номером телефону, який став фінансовим, банк отримав електронні копії ідентифікаційного документу за допомогою ресурсу державних онлайн послуг, здійснив фотофіксацію особи, а клієнт на екрані смартфону проставив цифровий власноручний підпис (а.с.7). 03.09.2023 [PERSON] та АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» підписали Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг (а.с.13), за змістом якої сторони визнали, що ця Анкета-заява разом із Умовами і правилами обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms, тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates, складають Договір про надання банківських послуг (далі Договір). Підписуючи цю Анкету-заяву цифровим власноручним підписом на екрані власного смартфону у мобільному додатку monobank, [PERSON] просила відкрити поточний рахунок в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» у гривні на її ім`я [NUMBER] . встановити кредитний ліміт на суму, зазначену у мобільному додатку; погодилась що у разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися процентна ставка в розмірі 3,1 % на місяць з першого дня користування кредитом; підтвердив, що надані ним документи є чинними (дійсними), їх копії відповідають оригіналу та надана ним інформація є правдивою; засвідчила генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису (далі - УЕП) з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватися ним для вчинення правочинів та платіжних операцій 03ac55fd4d7151808cfd9feee1aef11a26b8d9a84a11f1b21c2a1ec31964e226ef, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку; визнала, що УЕП є аналогом власноручного підпису; погодилась з тим, що невід`ємною частиною Анкети-заяви є запевнення клієнта до Договору про надання банківських послуг «Monobank», з підписанням якого в мобільному додатку Договір набуває чинність. [PERSON] підписуючи Запевнення клієнта до Договору про надання банківських послуг monobank (а.с.16, 17), підтвердила, що вони є невід`ємною частиною Анкети заяви, підтвердила отримання примірника договору в мобільному застосунку «Monobank», їй роз`яснено право розірвати договір протягом 14 календарних днів. Анкета заява та Запевнення клієнта до Договору про надання банківських послуг monobank підписано відповідачем особистим ключем який зазначений для використання вчинення правочинів та платіжних операцій (а.с.14, 15, 18). На підтвердження позовних вимог позивач додав до позову Умови і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів monobank (а.с.20-26), Тарифи чорної картки monobank (а.с.27, 28), Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank (а.с.29-31), у якому наведена інформація щодо умов кредитування, Таблицю загальної вартості кредиту (а.с.31 на звороті). Відповідно до довідки про наявність рахунку слідує, що на ім`я [PERSON] було відкрито рахунок № [NUMBER] , [NUMBER] , чорна карта, активна 05/28 (а.с.18). Відповідно до довідки про розмір встановленого кредитного ліміту від 05.10.2025 слідує, що клієнту [PERSON] відкрито поточний рахунок картка [NUMBER] , установлено суму кредитного ліміту, яка неодноразово збільшувалась, з розміру 7000,00 грн. до 9 000,00 грн., що було встановлено 24.09.2023 (а.с.19). Зі змісту Виписки про рух коштів по картці [PERSON] (а.с.12) вбачається, що остання активно користувалась кредитними коштами та періодично поповнювала картку. Відповідно до пояснення до Виписки про рух коштів на рахунку заборгованість складає 2544,17 грн, яка складається з повністю використаного боржником кредитного ліміту у сумі 9 000, 00 грн та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить 16464,17 грн.(а.с.11). З наданого розрахунку заборгованості, якими позивач обґрунтовував свої вимоги (а.с.9,10) вбачається, що відповідач станом на 05.10.2025 має заборгованість за кредитним договором, яка становить 25 464,17 грн. та складається із заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту). Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно з цією статтею, ураховуючи підпункт 2.3 пункту 2 Розділу І Умов обслуговування рахунків фізичної особи, договір, що укладений між банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі, але не виключно, договорів банківського рахунку, договору про надання кредиту. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» (далі - Закон) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частин сьомої, дванадцятої статті 11 Закону, електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З матеріалів справи вбачається, що відповідач з метою отримання банківських послуг 03.09.2023 заповнила і підписала анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Підпис анкети-заяви здійснений відповідачем за допомогою аналогу власноручного підпису, тобто, факсимільного відтворення власного підпису за допомогою засобів електронного копіювання. Окрім того позивачем до позовної заяви додано форму підтвердження електронного документа відповідно до якої [PERSON] підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, тим самим уклала Договір про надання банківських послуг monobank/Universal Bank. Зібрані у справі докази підтверджують той факт, що між АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування грошові кошти на умовах їх повернення. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку відповідачем не повернуті, а також зважаючи на вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а відтак суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Суд вважає, що позивачем було надано належні та допустимі докази стосовно надання банком кредитних коштів клієнту, отримання і використання таких коштів клієнтом. Суд погоджується із розрахунком заборгованості відповідача наданої позивачем за договором від 03.09.2023 укладеним між АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та [PERSON] яка становить 25 464,17 грн. та складається із заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту). Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що вина відповідача щодо порушення умов виконання зобов`язань є доведеною зібраними та дослідженими судом доказами, що додані до матеріалів справи, а тому право кредитора на повернення кредитних коштів, за їх користування є порушеним. Згідно статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, про що визначено в статті 209 ЦПК України. Зі статті 213 ЦПК України слідує, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі надані сторонами. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Суд звертає увагу, що відповідач повідомлялася в установленому порядку про розгляд цивільної справи, але жодним чином не висловила своєї позиції за вимогами до неї кредитодавця про стягнення кредитної заборгованості, не заперечила наявної заборгованості, укладення договору з позивачем, отримання кредитних коштів, розміру нарахованої заборгованості. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» не повернуті, суд вважає, що вони підлягають до стягнення із відповідача на користь позивача. За таких обставин суд дійшов висновку, що позов обґрунтований, а відтак підлягає до задоволення у повному обсязі. Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що позов задоволено повністю, понесені позивачем витрати відповідно до платіжного доручення від 27.10.2025 в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 коп. (а.с. 1) суд присуджує із відповідача на користь позивача.

Outcome: approved