Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

Представник ТОВ «Клай Інвест» звернувся до суду через систему «Електронний суд» з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 189467 від 25.04.2021 року у розмірі 15 638, 80 грн., судових витрат у розмірі 2 422, 40 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 25.05.2021 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] укладено кредитний договір № 189467 про надання фінансового кредиту, який підписаний, зокрема, позичальником шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису), відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі потреби, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, що передбачені Договором, на наступних умовах: сума виданого кредиту: 3 000, 00 грн.; дата надання кредиту: 25.04.2021; строк кредиту: 10 днів; валюта кредиту: UAН; стандартна процентна ставка - 2% в день або 730% річних., комісія 15% від суми кредиту. На виконання вимог п. 1.4. кредитного договору відповідачем були зазначені реквізити платіжної банківської карти № [NUMBER] для перерахування кредитних коштів. ТОВ «Займер» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 3 000 грн. шляхом зарахування суми кредитних коштів на платіжну картку відповідача. При цьому відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав та його заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 03 жовтня 2025 року становить 14 850, 00 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 3 000, 00 грн., комісії за використання системи для дистанційного отримання фінансового кредиту 450, 00 грн., та простроченої заборгованості за процентами в розмірі 11 400, 00 грн. Також представник позивача зазначив, що оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, позивач має право відповідно до ст. 625 ЦК України на отримання 3 % річних від простроченої суми та суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за період з 01.11.2021 року по 23.02.2022 року, що дорівнює 648,44 грн. інфляційних втрат та 140, 36 грн. 3% річних. Крім того, позивач вказав, що 13.09.2023 року відповідно до Протоколу загальних зборів учасників Товариства № 13/09/2023 ТОВ «Займер» змінило назву на ТОВ «Клай Інвест». З врахуванням того, що відповідач [PERSON] зазначену заборгованість перед ТОВ «Клай Інвест» не погасив, просили стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 189467 від 25.04.2021 р. в загальному розмірі 15 638, 80 грн., інфляційні втрати за період з 01.11.2021 року по 23.02.2022 року в розмірі 648, 44 грн. та 3% річних 140, 36 грн., а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 422, 40 грн. Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 16.10.2025 року у вказаній цивільній справі було відкрито спрощене позовне провадження та призначене судове засідання. Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 14.11.2025 року за клопотанням представника позивача було витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» інформацію щодо наявності у [PERSON] платіжної картки (рахунку) № [NUMBER] в АТ КБ «Приватбанк» станом на 25.04.2021; інформацію щодо надходження на картку банку (рахунок) № [NUMBER] в АТ КБ «Приватбанк» грошових коштів у розмірі 3 000,00 грн. в період з 25.04.2021 по 28.04.2021; виписку по картці банку (рахунку) за № [NUMBER] в АТ КБ «Приватбанк» за період з 25.04.2021 по 28.04.2021. В судове засідання представник позивача ТОВ «Клай Інвест» не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, будучі належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями, про причини своєї неявки суд не повідомив, у зв`язку з чим зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 25.04.2021 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 189467 (надалі Кредитний договір), який був підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора AV 3984 (а.с. 27-30). Відповідно до п.п. 1.1 - 1.3 Кредитного договору Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 3 000, 00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредит надається строком на 10 днів. Але в будь якому випадку, договір діє до повного його виконання Сторонами. За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 730% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2% (процентів) на добу. Тип процентної ставки - фіксована. Без письмової згоди Клієнта Товариство не має права збільшувати фіксовану процентну ставку за Договором (а.с. 27). П. 1.5. Договору передбачено, що за використання системи для дистанційного отримання фінансового кредиту Клієнт зобов`язаний сплатити Товариству комісію в розмірі 15% від суми фінансового кредиту. Факт отримання коштів відповідачем підтверджується інформаційної довідкою ТОВ «Профіт Гід», відповідно до якої 25.04.2021 на банківську картку № [NUMBER] перераховано кредитні кошти в сумі 3 000, 00 грн., що також підтверджується випискою з банківського рахунку відповідача, наданою АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 31, 87). Також судом встановлено, що 13.09.2023 року відповідно до Протоколу загальних зборів учасників Товариства № 13/09/2023 ТОВ «Займер» змінило назву на ТОВ «Клай Інвест». За приписами ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. З положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19. Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Отже, судом встановлено, що 25.04.2021 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] було укладено кредитний договір в електронній формі, за яким ТОВ «ЗАЙМЕР» перерахував відповідачу 3 000, 00 грн. на платіжну картку, що вказана відповідачем у кредитному договорі. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З матеріалів справи вбачається, що позичальник [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором № 189467 від 25.04.2021 належним чином не виконував, в зв`язку з чим в нього виникла заборгованість, яка станом на 03.10.2025 року становить 14 850, 00 грн., та складалась з: 3 000, 00 грн. заборгованості за тілом кредиту; комісії за використання системи для дистанційного отримання фінансового кредиту 450, 00 грн., та простроченої заборгованості за процентами в розмірі 11 400, 00 грн. (а.с. 46-48). За встановлених обставин, з врахуванням заявлених позовних вимог ТОВ «Клай Інвест» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 189467 від 25.04.2021 на підставі ст. ст. 526, 530 ЦК України підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Клай Інвест» в загальній сумі 14 850, 00 грн. Щодо заборгованості в частині нарахованих інфляційних збитків та 3 % річних за період з 01.11.2021 року по 23.02.2022 року, про стягнення яких з відповідача на свою користь просить позивач, суд зазначає наступне. Так, у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Разом з тим, згідно п. 6 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ "Про споживче кредитування" у разі прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів) споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. В тому числі, але не виключно, споживач в разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин, інших ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів). При цьому карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, був відмінений згідно Постанови КМУ № 651 від 27.06.2023 року з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. Враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідача не підлягають стягненню інфляційні втрати та 3 %, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає. Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов ТОВ «Клай Інвест» задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 2 300, 21 грн., виходячи з розрахунку: 14 850, 00 грн. (розмір задоволених позовних вимог) х 2 422, 40 грн. (сума сплаченого судового збору) / 15 638, 80 грн. (розмір заявлених позовних вимог). На підставі викладеного, ст.ст. 207, 512, 514, 525, 611, 612, 623-625, 1049, 1050, 1077, 1078, 1082 ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію» та

Outcome: partial