Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

27.10.2025р. до суду надійшов вищезазначений позов, яким позивачка просить рішенням суду перерозподілити одноразову грошову допомогу у сумі 15000000гривень, що була призначена та вже частково виплачена членам сім`ї загиблого військовослужбовця [PERSON] , у тому числі - й на його дочку [PERSON] , [INFO] . Позов містить також клопотання зобов`язати відповідачів [PERSON] та [PERSON] надати суду виписки по їх картковим рахунках на підтвердження отримання ними коштів в якості виплаченої їм одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю їх сина [PERSON] - з моменту її призначення і до теперішнього часу. Також позивачка просить стягнути з відповідачів на її користь, оскільки вона діє в інтересах своєї малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , - як законний представник, - судові витрати в розмірі сплаченого судового збору - 2422,4грн. (по 1211,2грн з кожного). В обгрунтування вимог позову позивачка стверджує, що 07.06.2025р. вона, як законний представник своєї малолітньої дочки подала до І-го прикордонного загону ДПС України заяву про призначення дитині одноразової грошової допомоги відповідно до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у зв язку з загибеллю її батька - військовослужбовця [PERSON] та про її виплату дитині, але з відповіді начальника [NUMBER] Прикордонного загону ДПС України від 2025р. дізналася, що членам сім`ї загиблого військовослужбовця [NUMBER] прикордонного загону - старшого лейтенанта (капітана посмертно) [PERSON] було вже було призначено виплату цієї одноразової грошової допомоги двом особам - батькам загиблого, які є бабусею і дідусем її, позивачки, дочки, тому, в такому разі, якщо після призначення одноразової грошової допомоги за її одержанням звертаються інші особи, - питання щодо розподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб, які вважають, що мають право на її отримання, або - у судовому порядку між такими особами. Чинним законодавством не передбачено механізму перерозподілу вже призначеної одноразової грошової допомоги членам сім`ї загиблого військовослужбовця в разі звернення члена родини, який набув такий статус після розподілу вищезазначеної виплати. Для вирішення цього питання нею, позивачкою, 18.09.2025р. було направлено письмові заяви на адресу відповідачів, які отримали частину коштів зазначеної вище допомоги, - про вирішення питання добровільно, у позасудовому порядку, - шляхом направити на її, позивачки, адресу або карту «Ощадбанку», - грошову суму в розмірі по 1 / 3 частині отриманої кожним з них коштів в якості цієї допомоги - як частку, що належить дочці загиблого - [PERSON] , - у зв`язку з загибеллю її батька - військовослужбовця [PERSON] і набуття дитиною, як членом сім`ї - її загиблого батька - права на отримання частини з суми вказаної допомоги; також вона, позивачка, цими заявами просила відповідачів надати письмову згоду на перерозподіл вказаної грошової допомоги на всіх членів сім`ї загиблого військовослужбовця, враховуючи, окрім його батьків - відповідачів - також і його рідну дочку. Вказані її вимоги відповідачі отримали 23.09.2025р., але кошти не направили та ніякої відповіді їй, позивачці, на її заяви не надали і не подали відповідної письмової згоди на перерозподіл цієї допомоги. У квітні 2025р. нею, позивачкою, на телефон відповідачки [PERSON] також були направлені SMS-повідомлення аналогічного змісту, на що нею, позивачкою, була отримана відповідь у виді SMS-повідомлення про те, що відповідачі в добровільному порядку вирішити це питання не згодні, чим порушують права дочки позивачки - малолітньої [PERSON] на отримання частини одноразової грошової допомоги внаслідок загибелі її батька - військовослужбовця [PERSON] . Тому вона, позивачка, змушена звернутися до суду за захистом прав своєї малолітньої дочки. Відповідач [PERSON] до суду не прибув, був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання. Представник третьої особи - І-го Прикордонного загону Державної прикордонної служби України також у судове засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що другий відповідач є її чоловіком, йому відомо пор дату, час і місце судового засідання, та, оскільки в них єдина позиція стосовно питання отримання державної одноразової допомоги у зв`язку з загибеллю їхнього сина - тому відповідач [PERSON] , довіряючи їй, вирішив не їхати у судове засідання, а вона, [PERSON] , вважає можливим розглядати справу без участі відповідача [PERSON] . Згідно заяви представника третьої особи - І-го Прикордонного загону ДПС України, - представник просить розглядати справу без його участі (а.с.58). У судовому засіданні позивачка [PERSON] , яка діє в інтересах своєї малолітньої дочки - [PERSON] - як її законний представник, - підтримала думку відповідачки щодо можливості розгляду позову без участі відповідача [PERSON] , та підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі, не заперечувала проти розгляду справи без участі відповідача [PERSON] , та пояснила суду, що її дочка [PERSON] , [INFO] , є дочкою загиблого військовослужбовця [PERSON] , з яким вона, позивачка, тривалий час проживала однією сім`єю у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, але вона, позивачка, вважає його своїм чоловіком, хоча й не має відповідного документу, бо вони шлюб не реєстрували. Її, позивачки, дитина - є також і його дочкою - дитиною загиблого військовослужбовця [PERSON] , що було встановлено у судовому порядку вже після його загибелі, а тому його дитина має право на отримання частини одноразової грошової допомоги разом з відповідачами, що є батьком і матір`ю [PERSON] , а усі вони - мають право кожний - на 1 / 3 частину цієї одноразової допомоги відповідно до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Однак ця одноразова грошова допомога була призначена лише батькам загиблого її, позивачки, чоловіка - за їх заявою, адже на той момент дитина ще не була визнана його дочкою. Наразі виникла підстава для перерозподілу одноразової державної допомоги - не на двох, а на трьох членів сім`ї загиблого, однак батьки загиблого її, позивачки, чоловіка, не бажають у добровільному порядку звертатися з відповідною заявою до органу, який цю допомогу призначив і виплачує - до військової частини - попри її прохання, а військова часина вважає, що в них відсутнє право перерозподіляти вже призначену допомогу, яка вже частково виплачена, тому, оскільки залишилася невиплаченою ще достатньо велика частина допомоги, яка, на її, позивачки, думку, має бути виплачена з врахуванням того, що змінилася кількість її одержувачів з двох осіб на три і з врахуванням того, що дві особи вже частину допомоги отримали, а одна особа - її, позивачки, дочка - ще не отримала нічого, хоча має право на рівну частину з її рідними бабусею і дідусем, які добровільно не бажають перерозподілу шляхом звернення з відповідною заявою про це - саме тому їй, позивачці, довелося звернутися до суду - за захистом права своєї дочки, яка одночасно є рідною і єдиною онучкою відповідачів, на отримання її частки державної допомоги. На ці кошти вона, позивачка, хоче придбати дитині нерухомість, але не на ім`я дитини, бо побоюється, що дитина, досягнувши повноліття, може попасти під вплив інших осіб - друзів, чоловіка, тощо - тому вважає неправильним оформлювати нерухомість зразу на дитину - спочатку на своє ім`я, а потім вже можна буде - після досягнення дитиною повноліття - переоформити житло на дочку. Відповідачка у судовому засіданні цілком не заперечувала проти отримання на ім`я дитини частини коштів з державної допомоги, але заперечувала проти задоволення вимог позову в частині отримання частки цієї допомоги, що належить дитині - матір`ю дитини - позивачкою, пояснивши наступне. Так, вона, відповідачка [PERSON] переконана, що позивачка може витратити ці кошти не в інтересах дитини, оскільки навіть не зверталася до суду для визнання батьківства - це зробили вони, відповідачі - дідусь і бабуся дитини, адже дитина є їхньою єдиною онучкою і вони це визнають. Позивачка на це повідомила суду, що саме вона почала оформлювати всі документи і на визнання батьківства і на отримання допомоги - збирала документи, зверталася до юристів, та за порадою адвоката позов про визнання батьківства був написаний саме від імені дідуся і бабусі, але відповідачі - бабуся і дідусь її, позивачки, дочки, добровільно не бажають перерозподілити виплату, яка почала виплачуватися на їх адресу ще до того, як рішення суду про визнання батьківства загиблого сина відповідачів стосовно її, позивачки, дочки, набрало законної сили, як стверджують відповідачі, вони хочуть придбати на ім`я онучки - її, позивачки, дочки, - житло, однак на спілкування стосовно цих питань - вартість житла, його місце розташування, - відповідачі з нею, позивачкою, не виходять, не обговорюють з нею, як матір`ю дитини ці питання, тому вона, позивачка, має сумніви в намірах відповідачів стосовно прав дитини. Вислухавши думку кожного зі сторін, розглянувши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши і об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню . В силу ч.1ст.4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, що встановлений цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши надані суду докази і вислухавши пояснення сторін, судом встановдені наступні обставини: - згідно свідоцтва про смерть (серії [NUMBER] , вид. повторно 03.07.2025р. Болградським відділом державної РАЦС у Болградському районі Одеської області Південного МУ МЮ (м.Одеса), а/з № 565, а.с.18) - [INFO] помер батько дитини - [PERSON] ; - рішенням Болградського районного суду Одеської області від 06.02.2025р. за №497/2506/24 встановлено факт, що [PERSON] , який загинув [INFO] , - є батьком дочки позивачки - малолітньої [PERSON] (а.с.10-12); - згідно свідоцтва про народження [PERSON] - серії [NUMBER] , вид. Болградським районним відділом державної РАЦС ГТУЮ в Одеській області, - її батьком є [PERSON] (а/з №407, а.с.13); - згідно свідоцтва про народження [PERSON] (серії [NUMBER] , вид. Болградським РАЦС Одеської області, а/з№231) - його батьками є відповідачі [PERSON] та [PERSON] (а.с.16); - згідно довідки начальника управлення СЗН №12 від 21.03.202р. за №03/617, - що видана позивачці [PERSON] - її дитина [PERSON] відповідно до п.5ч.1ст.10-1 ЗУ від 22.10.1993р. №3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (із змінами) - належить до членів сім`ї загиблого (померлого) Захисника України; ця довідка підтверджує права малолітньої дочки позивачки - [PERSON] на пільги, передбачені ст.15 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, довідка дійсна на всій території України до 18.12.2030р. (до 14-річчя дитини (а.с.19); - згідно довідки від 21.03.202р. за №03/615 начальника управлення СЗН - що видана [PERSON] , 2016р. народження, її батько - [PERSON] - [INFO] загинув від вибухової травми та інших уточнених травм з залученням деяких ділянок тіла, яка призвела до смерті під час захисту Батьківщини, що надає право членам його сім`ї статус відповідно до п.5ст.10-1 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (а.с.20); - відповідно до довідки №08-4947 від 19.10.2024р., що видана командиром в/ [NUMBER] , - старший лейтенант [PERSON] дійсно брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, - перебуваючи в Харківській області (Чугуївський район, с.Захарівка, а.с.21); - загибель [PERSON] пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби , - підтверджується витягом з Наказу начальника [NUMBER] прикордонного загону ДПС України від 19.09.2024р.за №1092-ОС та актом №426/1-2024 про нещасний випадок (випадок смерті), що стався з військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби (а.с.22-25); - згідно витягу з протоколу №620 від 04.11.2024р. засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювання, поранень та травм - поранення старшого лейтенанта [PERSON] , 1985р. народження, який проходив військову службу в ДПСУ з 11.04.2014р. до 06.09.2024р. за наданим документам, - призвело до смерті [INFO] , причина смерті - "Вибухова травма", - поранення, яке призвело до смерті, - як пов`язане з захистом батьківщини (а.с.26); - в липні 2025 року позивач отримала відповідь від начальника І-го Прикордонного загону ДПС України, що членам сім`ї загиблого військовослужбовця [NUMBER] прикордонного загону, старшого лейтенанта (капітана посмертно) [PERSON] - призначено виплату одноразової грошової допомоги в повному обсязі; тому, враховуючи вище зазначене, якщо після призначення одноразової грошової допомоги за її одержанням звертаються інші особи, - питання щодо розподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою або у судовому порядку між такими особами; чинним законодавством не передбачено механізм перерозподілу призначеної одноразової грошової допомоги членам сім`ї загиблого військовослужбовця в разі звернення члена родини, який набув даний статус після розподілу вищезазначеної виплати; відповідно до ст.15ч.4 ЗУ "Про звернення громадян", ухвалене за результатами розгляду звернення рішення вона, позивачка, має право оскаржити у судовому порядку (а.с.30); - 18.09.2025р. позивачка направила письмові заяви до відповідачів, які отримали частину з коштів, - з проханням направити на її адресу або карту «Ощадбанку» грошову суму в розмірі по 1/3 частині отриманих ними - кожним з них одноразової грошової допомоги - як частку одноразової грошової допомоги, на яке має право її, позивачки, дочка [PERSON] у зв`язку з загибеллю її батька - військовослужбовця [PERSON] , та з проханням до них надати письмову згоду на перерозподіл одноразової грошової допомоги, що ще не виплачена - з 15000000грн. - яка була призначена їм, відповідачам [PERSON] та [PERSON] , але відповідачі, отримавши вимоги 23.09.2025р. - кошти не на користь дитини не направили та ніякої відповіді їй, позивачці, не надали (а.с.29); - у квітні 2025р. нею, позивачкою, на телефон відповідача [PERSON] також були направлені SMS-повідомлення аналогічного змісту, на які нею, позивачкою, було отримано відповідь - також у виді SMS-повідомлення - що вони, відповідачі, у добровільному порядку вирішити це питання не згодні (а.с.27-28); - згідно відповіді начальника І-го прикордонного загону ДПС України на заяву позивачки - їй було роз`яснено, що вона не є представником законних інтересів членів сім`ї загиблого [PERSON] , яким призначені виплати часток одноразової грошової допомоги, передбаченої постанови КМУ №168 від 28.02.2022р. (а.с.32); - згідно наказу начальника І-го прикордонного загону ДПС України про виплату одноразової грошової допомоги відповідно до вимог ст.16 ЗУ №2011-ХИ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991,

Outcome: approved