Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

У липні 2025 року [PERSON] звернулася до Подільського районного суду м. Києва із позовною заявою про поновлення пропущеного строку для прийняття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] , [PERSON] продовжувала проживати в квартирі [ADDRESS] на підставі ордеру. Під час ремонтних робіт в квартирі [PERSON] натрапила на заповіт, який за життя, 12.01.1996 склала [PERSON] на належну їй частину на користь [PERSON] , а саме на 39/100 частини квартири [ADDRESS] . 13.06.2025 [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на пропущений строк, встановлений для прийняття спадщини ст. 1270 ЦК України. На даний час [PERSON] позбавлена можливості оформити свої спадкові права на квартиру у передбаченому законом нотаріальному порядку, оскільки пропущений строк для прийняття спадщини. Інші спадкоємці померлої відсутні. Позивач вважає, що пропустила встановлений строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини. Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 05.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 24.09.2025 витребувано у Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори копію спадкової справи №77204088, номер у спадковому реєстрі № 304/2025 після смерті померлої [INFO] [PERSON] . 14.10.2025 від Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи № 304/2025, заведена після смерті [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 19.11.2025 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] , [PERSON] продовжувала проживати в квартирі [ADDRESS] на підставі ордеру. Під час ремонтних робіт в квартирі [PERSON] натрапила на заповіт, який за життя, 12.01.1996 склала [PERSON] на належну їй частину на користь [PERSON] , а саме на 39/100 частини квартири [ADDRESS] . 13.06.2025 [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на пропущений строк, встановлений для прийняття спадщини ст. 1270 ЦК України. На даний час [PERSON] позбавлена можливості оформити свої спадкові права на квартиру у передбаченому законом нотаріальному порядку, оскільки пропущений строк для прийняття спадщини. Інші спадкоємці померлої відсутні. Позивач вважає, що пропустила встановлений строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Відповідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду у порядку позовного провадження. Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті1220,1222,1270 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу(частини перша, друга статті 1223 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Як роз`яснив судам Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, [PERSON] посилається на те, що пропустила встановлений строк для прийняття спадщини через те, що їй не було відомо про наявність даного заповіту. Таким чином, наведені позивачем причини є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які відповідно до положень ч. 3 ст. 1272 ЦК можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що ті обставини, на які посилається позивач у позові, як на поважні причини пропуску ним строку для подання заяви для прийняття спадщини, на думку суду є поважними, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved