Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" (далі - ТОВ "Фінпром Маркет") звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за договором позики. В обґрунтування позову вказано, що 01.05.2021 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та відповідачкою [PERSON] було укладено договір позики № 1168333. Відповідачка взяті на себе зобов`язання за вказаним договором позики належним чином не виконала. 19 листопада 2021 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "Фінансова компанія управління активами" було укладено договір факторингу № 1911, відповідно до якого останнє набуло право вимоги, зокрема, за вказаним вище договором позики від 01.05.2021, боржником за яким є відповідачка. 03.04.2023 між ТОВ "Фінансова компанія управління активами" та позивачем ТОВ "Фінпром Маркет" було укладено договір факторингу № 030423-ФК, відповідно до якого позивач набув право вимоги, зокрема, за вказаним вище договором позики від 01.05.2021. Посилаючись на вказане, позивач просить стягнути з відповідачки [PERSON] на свою користь заборгованість за цим договором позики від 01.05.2021 у загальному розмірі 18 949,94 грн, з яких: 6 500,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу (тілом позики), 12 449,94 грн - заборгованість за відсотками за користування позикою, та понесені у справі судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду в розмірі 2 422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500,00 грн. Ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області вказаний позов прийнято до провадження і справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. З наявних у матеріалах справи поштових розписок /а.с. 70, 89/ вбачається, що відповідачка [PERSON] була належним чином повідомленою про судовий розгляд справи, однак відзиву на позов, будь-яких заперечень проти позову, заяв чи клопотань суду не надала. Враховуючи, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. З матеріалів справи вбачається, що 01.05.2021 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та відповідачкою [PERSON] було укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 1168333 (далі - договір позики) в електронній формі з використанням відповідачкою електронного підпису одноразовим ідентифікатором [NUMBER], на підставі якого відповідачка отримала позику в розмірі 6 500,00 грн, із строком повернення на 30 днів, тобто до 31.05.2021, зі сплатою фіксованої процентної ставки за користування позикою у розмірі 1,99 % на день (п. 2) /а.с. 14/. З довідки про ідентифікацію, наданої ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів", вбачається, що [PERSON] 01.05.2021 о 18:57:00 отримала одноразовий ідентифікатор [NUMBER] для підписання договору позики на вказану нею електронну адресу [INFO] /а.с. 14/. 01.05.2021 відповідачка [PERSON] отримала за вказаним вище договором позики позику в розмірі 6 500,00 грн на зазначену нею банківську картку № [NUMBER] , що підтверджується наявними у матеріалах справи копією платіжної інструкції від 01.05.2021, копіями довідок ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "ФК "Фінекспрес" про перерахування цих коштів позики на рахунок відповідачки /а.с. 15-16/. Наявність у відповідачки банківської картки № [NUMBER] підтверджується повідомленням АТ "Ощадбанк" від 09.12.2025 /а.с. 71/. 19.11.2021 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "Фінансова компанія управління активами" було укладено договір факторингу № 1911, відповідно до якого останнє набуло право вимоги, зокрема, за вказаним вище договором позики, боржником за яким є [PERSON] /а.с. 27-31/. 03.04.2023 між ТОВ "Фінансова компанія управління активами" та позивачем ТОВ "Фінпром Маркет" було укладено договір факторингу № 030423-ФК, відповідно до якого позивач набув право вимоги, зокрема, за вказаним вище договором позики /а.с. 35-39/. Набуття ТОВ "Фінансова компанія управління активами" та позивачем ТОВ "Фінпром Маркет" права вимоги за зазначеним вище договором позики, боржником за яким є відповідачка, також підтверджується наявними у матеріалах справи копіями Актів прийому-передачі Реєстру Заборгованостей до вказаних договорів факторингу, Реєстру прав вимоги № 3, Реєстру Боржників /а.с. 32-34, 40-42/. Відповідно до Реєстру Боржників до вказаного вище договору факторингу від 03.04.2023, до позивача ТОВ "Фінпром Маркет" перейшло право грошової вимоги до відповідачки за договором позики від 01.05.2021 у загальному розмірі 22 022,00 грн, з яких: 6 500,00 грн - заборгованість за тілом позики, 15 522,00 грн - заборгованість за відсотками за користування позикою /а.с. 41/. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем ТОВ "Фінпром Маркет", заборгованість відповідачки перед позивачем за вказаним вище договором позики становить у загальному розмірі 18 949,94 грн, з яких: 6 500,00 грн - заборгованість за тілом позики, 12 449,94 грн - заборгованість за відсотками за користування позикою /а.с. 5-7/. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. В статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису. Нормою статті 11 ЗУ "Про електронну комерцію" передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст. 12 цього Закону передбачено поняття "підпис у сфері електронної комерції". Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ст. 640 ЦК України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно з ст. 642 ЦК України - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Як вбачається зі змісту укладеного 01.05.2021 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та відповідачкою [PERSON] договору позики, цей договір відповідно до вимог чинного законодавства підписано відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Матеріалами справи підтверджується, що кредитні кошти у розмірі 6 500,00 грн за цим договором позики були перераховані на вказану відповідачкою банківську картку. З матеріалів справи вбачається, що при укладенні договору позики відповідачка своїм електронним підписом підтвердила, що вона згодна з усіма умовами цього договору, зокрема порядком надання та повернення позики, наданою сумою позики, строком її повернення, розміром відсотків за її користування. Пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Таким чином, після укладення вказаних вище договорів факторингу у спірних правовідносинах змінився кредитор і позивач набув право вимоги до відповідачки за зазначеним вище договором позики. Судом встановлено, що відповідачка не погасила ні первісному кредитору, ні позивачу заявлену заборгованість за договором позики в загальному розмірі 18 949,94 грн. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про судовий розгляд цієї справи, відзиву на позов, будь-яких заперечень проти позову, заяв чи клопотань суду не надала. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Враховуючи те, що позивачем підтверджено факт укладення відповідачкою [PERSON] із ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" договору позики від 01.05.2021 № 1168333, отримання відповідачкою позики у розмірі 6 500,00 грн, факт переходу до позивача від первісного кредитора ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" права вимоги заборгованості до відповідачки за договором факторингу, порядок і розмір нарахування заборгованості за тілом позики та за відсотками за користування позикою, яку нараховано у визначених договором розмірі та строку кредитування, в свою чергу відповідачкою не спростовано розмір використаних коштів позики та заявленого позивачем розміру заборгованості, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі та вважає за необхідне стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача ТОВ "Фінпром Маркет заборгованість за вказаним договором позики у загальному розмірі 18 949,94 грн, з яких: 6 500,00 грн - заборгованість за тілом позики, 12 449,94 грн - заборгованість за відсотками за користування позикою. Вирішення судом питання щодо розподілу судових витрат у справі. Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Враховуючи те, що позов задоволено у повному обсязі, у справі наявні документи, які підтверджують понесення позивачем судових витрат у справі у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду у розмірі 2 422,40 грн /а.с. 8/ та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500,00 грн /а.с. 43-49/,

Outcome: approved