Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

у грудні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» (далі Позивач) через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 44680,35 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 15.02.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» (надалі - ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», первісний кредитор) та відповідачем укладено договір № 3463850 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (надалі - Договір), шляхом обміну електронними повідомленнями. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» належним чином виконало свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику грошові кошти шляхом перерахування на банківську картку позичальника. Відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за кредитним договором, допускаючи прострочення сплати чергових платежів, сплачуючи платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи їх взагалі, що призвело до виникнення простроченої заборгованості. 26 жовтня 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК ПРОФІТ» було укладено договір факторингу № 26102023, за яким первісний кредитор відступив товариству «ФК ПРОФІТ» право вимоги за кредитним договором. Надалі ТОВ «ФК ПРОФІТ» відступило право вимоги за кредитним договором ТОВ «ФК «СІТІ КОЛЕКТ» (позивачу, новому кредитору) - відповідно до договору факторингу № ДО-20250909/001 від 09.09.2025. За умовами цього договору ТОВ «ФК ПРОФІТ» відступає (передає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги кредитора за визначеними кредитними договорами, сплативши ТОВ «ФК ПРОФІТ» грошові кошти в розмірі ціни відступлення, у порядку та строки, встановлені договором. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «ФК «Сіті Колект» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 3463850 від 15 лютого 2023 року в сумі 44680,35 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 8971,79 грн, заборгованість за відсотками 35708,56 грн. Ухвалою суду від 16.12.2025, прийнято позовну заяву, відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом сторін, надано відповідачу термін на подання відзиву до суду. Представник позивача ТОВ «ФК «Сіті Колект» в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Разом з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю, просить його задовольнити, не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення. У зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання, його проведення судом було відкладено на 16.02.2026. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не інформував, жодних заяв від нього не надходило. Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Верховного Суду від 19.05.2021 у справі № 910/16033/20, від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20, від 23.01.2023 у справі 496/4633/18, від 22.03.2023 у справі № 905/1397/21, від 30.08.2023 у справі № 910/10477/22. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав, будь-яких клопотань та заяв від нього не надходило, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. Враховуючи наявність умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, судом здійснено заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 15 лютого 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та Відповідачем укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3463850 у формі електронного документу з використанням електронного підпису Р958 (а.с. 10 - 19). Відповідно до п. 1.1. 1.3., 1.5. 1.6, 1.8. договору № 3463850 від 15.02.2023 укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою IТC товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через вебсайт або мобільний додаток «Credit7». Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому, клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до вебсайту/ІТС товариства. На умовах, встановлених договором, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Тип кредиту кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає 9 000,00 грн. Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни повернення (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується графік платежів), що є додатком № 1 до цього договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що позичальник виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Орієнтовна реальна річна процента ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк кредиту 30341,06 % річних; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 7062,13 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 73800,00 грн; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої ставки 68427,00 грн. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Відповідно до п. 2.1., 2.2. Договору Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки клієнта, реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту. Суму кредиту (його частину) товариство перераховує протягом двох робочих (банківських) днів з моменту укладення цього договору. Дати надання кредиту: 15.02.2023 або 16.02.2023. Згідно з п. 3.1. Договору проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку фериту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Відповідно до п. 4.1. Договору сторони домовилися, що повернення (виплата) кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з графіком платежів, крім випадку, визначеного в п. 4.3. договору. Договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами. Договір припиняється в день повного повернення/сплати клієнтом суми кредиту, процентів за користування кредитом та неустойки, у разі наявності штрафних санкцій за прострочення виконання грошового зобов`язання (п. 9.3. Договору) Також, 15.02.2023 Відповідач підписав паспорт споживчого кредиту із застосовуванням одноразового ідентифікатора Р958, який містить аналогічні умови кредитування (а. с. 19 на звороті - 21). Факт перерахування відповідачу коштів за кредитним договором № 3463850 від 15 лютого 2023 року підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК» від 28.02.2024, адресованої ТОВ «Лінеура Україна», ТОВ «ПЕЙТЕК» надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Для цього підприємство внесене в державний реєстр фінансових установ та отримало Ліцензію Національного банка України 21/990-рк від 29.05.2023. Між товариствами укладено договір про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку №210222-1 від 21.02.2022. Відповідно до зазначеного договору 15.02.2023 було перераховано на платіжну картку клієнта № 4441-11хх-хххх-3986, в системі PayTech.ua кошти у розмірі 9000,00 грн (а.с.25 на звороті). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» № 851-IV від 22.05.2003 (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) (далі Закон № 851-IV) електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Закон України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03.09.2015 (який діяв на момент виникнення правовідносин) (далі - Закон № 675-VIII) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону № 675-VIII електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідач шляхом власноручного введення одноразового ідентифікатора отриманого від ТОВ «Лінеура Україна» підписав кредитний договір, тобто договір вважається укладеними відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Таким чином, сторони договору досягли згоди з усіх істотних їх умов, уклали їх у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію», а тому договір № 3463850 від 15.02.2023 вважаються таким, що за правовими наслідками прирівнюються до договорів, укладених у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону). Вказаним договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 15.02.2023 передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплату нарахованих за період користування відсотків та інші платежі відповідно до договору, у разі наявності. Відповідач підписавши вказаний договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 15.02.2023, надав згоду на отримання та повернення кредиту і сплати відсотків за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановленими кредитним договором. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. 26 жовтня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансові компанія «Профіт» (далі - фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (далі - клієнт) було укладено договір відступлення прав вимоги № 3463850, відповідно до якого на умовах, встановлених цим договором, кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості) (а.с. 29 - 30). Відповідно до п. 1.2. договору відступлення прав вимоги № 3463850 від 15.02.2023 внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор заміняє кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог кредитора за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов1язань боржників за кредитними договорами. Згідно з п. 6.2.3. договору відступлення прав вимоги № 3463850 від 15.02.2023 права вимоги переходять до нового кредитора з моменту зарахування грошових коштів в повному обсязі в розмірі, визначеному в п.7.1 договору на рахунок кредитора, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. При цьому, виконання новим кредитором та кредитором умов, що визначені цим пунктом, є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення права вимоги. Додаткового оформлення відступлення права вимоги у цих випадках не вимагається. Так, представником позивача в якості доказів переходу права вимоги від первісного кредитора ТОВ «Лінеура Україна» до ТОВ «ФК «Профіт» надано лише договір відступлення прав вимоги № 3463850 від 15.02.2023. 09 вересня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» (далі - фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансові компанія «Профіт» (далі - клієнт) було укладено договір факторингу № ДО 20250909/001, у відповідності до умов цього договору, клієнт відступає (передає) фактору, право вимоги, фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту фінансування (ціну договору) за відступлення прав вимоги у порядку та у строки встановлені цим договором (а.с. 31 -32). Відповідно до акту приймання передачі документації за договором факторингу № ДО 20250909/001 від 09.09.2025, укладеного між фактором ТОВ «ФК «Сіті Колект» та клієнтом ТОВ «ФК «Профіт», клієнт передав, а фактор прийняв документацію та реєстр боржників з інформаційно телекомунікаційної системи до перелічених в додатку № 4 до цього договору факторингу № ДО 20250909/001 від 09.09.2025 (а.с. 33). Згідно з платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 1 від 17.09.2025, ТОВ «ФК «Сіті Колект» перерахувало на рахунок ТОВ «ФК «Профіт» грошові кошти, призначення платежу: оплата суми фінансування згідно договору факторингу № ДО 20250909/001 від 09.09.2025 (а.с. 33 на звороті). Відповідно до додатку № 1 до договору факторингу № ДО 20250909/001 від 09.09.2025 - витягом з реєстру боржників ТОВ «ФК Сіті Колект» набув права грошової вимоги до Відповідача за договором № 3463850 від 15.02.2023 на загальну суму заборгованості 44680,35 грн, яка складається з наступного: 9000,00 грн сума наданого кредиту; 8971,79 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 35708,56 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 34). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.03.2021 у справі №906/1174/18 зроблено правовий висновок, що правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України) (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.11.2018 в справі № 243/11704/15-ц). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України). При цьому відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04.06.2020 у справі №910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Передати можливо лише дійсне право вимоги, тобто таке, що виникає із зобов`язання, яке не припинилось на момент передачі прав новому кредитору, та умов правочину, які не є нікчемними та не визнані судом недійними. Отже, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору (постанова Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі №752/8842/14-ц, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2019 у справі №909/1411/13, від 13.10.2021 у справі №910/11177/20). В постанові від 18.10.2023 у справі № 905/306/17 Верховним Судом зазначено, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 у справі №5026/886/2012 тощо). Крім цього, у постанові Верховного Суду від 02.11.2021 №905/306/17 виснувано, що «чинне законодавство не містить положень про те, що право вимоги до нового кредитора переходить з моменту сплати новим кредитором на користь первісного кредитора заборгованості та інших платежів відповідно до договору відступлення права вимоги. Така вимога визначена законом лише щодо договору факторингу (ст. 1077 ЦК) чи може встановлюватися сторонами в укладених ними договорах». Судом встановлено, що пунктом 6.2.3 Договору відступлення прав вимоги № 3463850 від 15.02.2023, укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» (первісним кредитором) та ТОВ «ФК Профіт», права вимоги переходять до Нового Кредитора з моменту зарахування грошових вимог в повному обсязі в розмірі, визначеному в п.7.1 Договору (1 170 331,26 грн), на рахунок Кредитора, після чого Новий Кредитор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості. Водночас, до матеріалів справи позивачем не долучено доказів про те, що ТОВ «ФК Профіт» було здійснення перерахування грошових коштів в розмірі 1 170 331,26 грн на рахунок ТОВ «Лінеура Україна». В матеріалах справи відсутній також Акт приймання-передачі Реєстру боржників та витяг з реєстру боржників, право вимоги до яких переходить за вказаним Договором відступлення прав вимоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 у справі №910/12525/20 зроблено висновок, що «відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Разом з тим положення частини першої статті 203 ЦК України прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. В тому випадку коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом пункту 1 частини першої статті 512, статті 514 ЦК України у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається. Вказані обставини свідчать про недоведення факту набуття прав вимоги фактором ТОВ «ФК Профіт» згідно Договору відступлення прав вимоги № 26102023 від 26.10.2023 до відповідача за кредитним договором № 3463850 від 15.02.2023. А відтак, такі права вимоги не могли перейти від ТОВ «ФК Профіт» до нового кредитора «ФК «Сіті Колект». Отже, факт переходу права вимоги за договором № 3463850 від 15.02.2023 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від первісного кредитора ТОВ «Лінеура Україна» до наступного (нового) кредитора - ТОВ «ФК Профіт» та відповідно до позивача не доведений. Відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова Верховного Суду від 29.06.2021 по справі №916/2040/20). Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що позивач ТОВ «ФК «Сіті Колект» не довів порушення його прав з боку відповідача та наявність саме у цього Товариства права звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором № 3463850 від 15.02.2023, а тому підстави для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості на користь позивача відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю, суд вважає за необхідне судові витрати покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed