Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

05.09.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернулося до суду з позовом у якому просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 19 900,00 грн та судові витрати по справі у розмірі 2422,40 грн судового збору і 9 000.00 грн на правову допомогу. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 12.10.2024 між ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЕКО ФІН» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит/Кредитний договір № 27282473, за яким, товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит в сумі 5 000,00 грн строком на 365 календарних днів, з 12.10.2024 до 11.10.2025, із сплатою відсотків відповідно до умов Договору. Кредитодавцем (ТОВ «ЕКО ФІН») виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, перерахувавши грошові кошти на рахунок позичальника. 11.08.2025 між ТОВ «ЕКО ФІН» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір факторингу № 11-08/25 відповідно до якого ТОВ «ЕКО ФІН» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит/Кредитний договір №27282473 від 12.10.2024 року, укладеним між ТОВ «ЕКО ФІН» та [PERSON] . Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло права вимоги до відповідача за Договором про споживчий кредит/Кредитний договір № 27282473 від 12.10.2024. Відповідач умови Договору не виконала, у зв`язку з чим має заборгованість в загальному розмірі в сумі 19 900,00 грн, з яких заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 5 000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 14 500,00 грн, заборгованість за процентами, нарахованими позивачем згідно Кредитного Договору з моменту відступлення права вимоги до дати виготовлення розрахунку заборгованості 400,00 грн. Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.10.2025 відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено розгляд справи по суті вимог. Представник позивача в судове засідання не з`явився, позивачем у позовній заяві зазначено про розгляд справи за відсутності його представника, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення, не заперечують. Відповідач в судові засідання, призначені на 19.11.2025, 15.12.2025 та 12.02.2026, не з`явилась. Про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу місця її проживання, зареєстровану в установленому порядку, однак поштове відправлення повернулось на адресу суду з відміткою про невручення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Враховуючи викладене, виклик відповідача також було здійснено шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Судової влади. Відповідач будь-яких заяв та клопотань не подала, відзив на позов від неї до суду не надходив. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 8 статті178 ЦПК України. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до змісту ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Судом встановлено, що 12.10.2024 між ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЕКО ФІН» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит/Кредитний договір № 27282473, згідно якого сторони погодили наступні умови: сума кредиту 5 000,00 грн; строк користування кредитними коштами 365 днів, який починається з 12.10.2024 та закінчується 11.10.2025(включно) та складається з дисконтного (пільгового) періоду та поточного періоду; дисконтний період складає 14 днів, що настає з дати видачі кредиту і завершується 25.10.2024 (рекомендована дата платежу); поточний період складає 351 день, що настає з дня, наступного за днем завершення дисконтного періоду і закінчується 11.10.2025 (дата остаточного погашення заборгованості); проценти за користування кредитом протягом дисконтного періоду нараховуються за пільговою процентною ставкою в розмірі 219 % річних (денна процентна ставка 0,6% за один день) від фактичного залишку кредиту; проценти за користування кредитом протягом поточного періоду нараховуються за базовою (стандартною) процентною ставкою в розмірі 365% відсотків річних (денна процентна ставка 1% за один день) від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Тип процентної ставки фіксована. Факт перерахування кредитних коштів в сумі 5 000,00 грн на рахунок відповідача, який нею був зазначений під час укладення кредитного договору у розділі 10 «Реквізити сторін», а саме, [NUMBER] , підтверджується копією квитанції №42872-47018-68474 від 12.10.2024 року. 25.10.2024 року між ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЕКО ФІН» та [PERSON] було укладено Додатковий договір про пролонгацію №1/27282473 до Договору про споживчий кредит/кредитного договору від 12.10.2024 №27282473, відповідно до якого сторони погодили пролонгувати дисконтний пільговий період користування кредитними коштами до 08.11.2024. У зв`язку з цим дисконтний період складає 28 днів, і закінчується 08.11.2024 року, поточний період складає 337 днів і закінчується 11.10.2025 року. Згідно розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «ЕКО ФІН», станом на 11.08.2025 року за відповідачем рахувалась заборгованість за Договором про споживчий кредит/кредитний договір №27282473 від 12.10.2024 в загальному розмірі 19 500,00 грн, з яких, заборгованість за тілом кредиту 5 000,00грн, заборгованість за відсотками - 14 500,00 грн. 11.08.2025 року між ТОВ «ЕКО ФІН» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір факторингу № 11-08/25 відповідно до якого ТОВ «ЕКО ФІН» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у Додатках №1 та №3 до цього Договору. Згідно п.5.2 договору факторингу, права вимоги вважаються відступленими (переданими) Первісним кредитором та набути (прийнятими) Новим кредитором в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі Реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді (Додаток №4). 11.08.2025 року ТОВ «ЕКО ФІН» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було підписано Акт прийому-передачі Реєстру Боржників в друкованому (підписаному) вигляді за Договором №11-08/25 про відступлення прав вимоги від 11.08.2025р. Відповідно до копії реєстру боржників до Договору №11-08/25 про відступлення прав вимоги від 11.08.2025р, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло права вимоги до [PERSON] за кредитним договором №27282473 в загальному розмірі 19 500,00грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 5 000,00грн, заборгованість за відсотками - 14 500,00грн. Згідно розрахунку заборгованості, складеного позивачем, станом на 20.08.2025 року за відповідачем рахується заборгованість в загальному розмірі 19 900,00 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 5 000,00грн, заборгованість за відсотками, нарахованими на дату відступлення права вимоги 14 500,00 грн, заборгованість за процентами, нарахованими позивачем згідно Кредитного Договору з моменту відступлення права вимоги до 20.08.2025 400,00 грн. Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких доказів (відомостей) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про порушення відповідачем договірних зобов`язань перед позивачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач довів перед судом підставність своїх вимог, а тому позов підлягає до задоволення повністю. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 2422,40 гривень судового збору. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених ними витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9 000,00 гривень, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження факту понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано копію договору №02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024 року, укладеного між ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» та Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС»; копію заявки на надання юридичної допомоги №1008 від 12.08.2025 року, витяг з Акту №16 про надання юридичної допомоги від 22.08.2025 на загальну суму 9 000 грн, що включає в себе надання усної консультації - 3 000,00 грн (дві години по 1 500,00грн), складання позовної заяви 6 000,00грн (дві години по 3000,00грн). При цьому суд враховує правовий висновок Об`єднаної палати Верховного Суду висловлений у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 про те, що витрати на надану правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», заява № 19336/04). Враховуючи, що справа про стягнення заборгованості за кредитним договором не є складною та не потребує значного часу і об`єму робіт щодо підготовки матеріалів для подання до суду відповідної позовної заяви, є малозначною та розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, представник позивача жодного разу в судове засідання не з`явився. З урахуванням переліку наданих послуг адвокатом, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає, що підлягають до відшкодування відповідачем на користь позивача понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Outcome: approved