Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Представник позивача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернувся у суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09.10.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в межах якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про надання кредиту №1457-7237. На офіційному веб-сайті «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (https://creditkasa.com.ua) у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: Договір кредиту (примірний Договір на момент укладення); Правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення договору); Згода на обробку персональних даних; Публічна інформація; Положення про конфіденційність. Крім того на веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена довідкова інформація з надання розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг. При укладенні договору відповідачем здійсненні дії, які чітко свідчать про його свідомий вибір щодо укладення договору. Без відповідних дій з боку відповідача укладення договору було б неможливе. Відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор А1103, для підписання кредитного договору, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 10000,00 грн. 00 коп., строк кредитування 365 днів, базовий період 30 днів; комісія за видачу кредиту 15,00% від суми кредиту, стандартна процентна ставка 1% за кожень день користування кредитом. Також додатковою угодою № 1 від 13.10.2024 до договору про відкриття кредитної лінії кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 5000,00 грн. Додатковою угодою № 2 від 24.10.2024 до договору про відкриття кредитної лінії кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 5000,00 грн. ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме отримавши кредитні кошти відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Відповідач не повернув в повному обсязі кредит ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» за кредитним договором. Станом на 10.11.2025 загальний розмір заборгованості склав 89410,00 грн, з них заборгованість за кредитом 20000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами -65430,00 грн, заборгованість за комісією 3000,00 грн, заборгованість по штрафам 980,00 грн. У зв`язку з наведеним позивач просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 29.12.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву. 07.01.2026 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому заявлені вимоги позивача визнає частково. Зазначає, що у зв`язку із внесенням змін до Цивільного кодексу України та Законом України «Про споживче кредитування» на підставі прийнятого Закону України №2120-ІХ, в разі надання позичальнику кредиту (позики) банком або іншим кредитодавцем, до позичальника не можу бути застосовані штрафні санкції за прострочення у період дії воєнного, надзичайного стану в Україні. Всі штрафи, пені та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, за нараховане прострочене виконання зобов`язання, підлягають списанню. Відповідачем було підписано лише анкету-заяву. Він є особою з інвалідністю з дитинства 3 групи. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення грошових коштів та списати всі штрафи, відсотки та інші платежі, які були незаконно нараховані у період воєнного стану в Україні. Представник позивача в судове засідання не з`явився, письмово клопотав про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належно повідомлений, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справу до суду не надходило. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом 11.02.2026 оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення, у зв`язку зі складністю справи його складення відкладено, проголошення судового рішення призначено на 11.00 годину 16.02.2026.\- Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 09.10.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1457-7237 відповідно до умов якого відповідачу надається кредит у розмірі 10000,00 грн на строк 365 днів, з процентною ставкою 1% за кожень день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів, 075% за кожень день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії договору. Дата видачі кредиту - 09.10.2024 (п. 4.2), дата повернення кредиту 08.10.2025. Кредитний договір підписаний відповідачем одноразовим ідентифікаторм «А1103». Додатковою угодою № 1 від 13.10.2024 до договору про відкриття кредитної лінії, яка підписана одноразовим електронним підписом «А4179». кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 5000,00 грн, Додатковою угодою № 2 від 24.10.2024 до договору про відкриття кредитної лінії, яка підписана одноразовим електронним підписом «А6624», кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 5000,00 грн. Крім того відповідач підписав одноразовим електронним ідентифікаторм «А1103» Правила відкриття кредитної лінії, затверджені наказом ТОВ «Укр Кредит Фінанс» № 83-П від 12.08.2024. Видача кредитних коштів в сумі 10000,00 грн, відповідачу відповідно до кредитного договору № 1457-7237 від 09.10.2024 підтверджена квитанцією платіжного сервісу АТ КБ «ПРИВАТБАНК»- LiqPay від 09.10.2024, на суму 5000,00 грн. підтверджена квитанцією платіжного сервісу АТ КБ «ПРИВАТБАНК»- LiqPay від 13.10.2024, на суму 5000,00 грн. підтверджена квитанцією платіжного сервісу АТ КБ «ПРИВАТБАНК» - LiqPay від 24.10.2024 та довідкою про перерахування суми кредиту в розмірі 20000,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, за період з 09.10.2024 по 21.04.2025 включно (180 днів) нарахування процентів здійснювалося за ставкою 1% від суми заборгованості, а з 22.04.2025 (з 181 дня) по 08.10.2025 за ставкою 0,74 %,, усього за вказзаний період нараховано процентів у сумі 63210 грн. У розрахунок заборгованості за кредитним договором позивачем включено також проценти, обраховані після закінчення строку його дії (08.10.2025), а саме за період з 09.10.2025 по 23.10.2025 у сумі 2220,00 грн., при цьому сукупний розмір заборгованості за процентами з 09.10.2024 по 23.10.2025 позивачем визначено сумою 65430,00 грн, яку він і просить стягнути з відповідача. Відповідач у відзиві не заперечував укладення з позивачем кредитного договору на умовах зазначених у ньому, контррозрахунку кредитної заборгованості суду не надав. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як визначено ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача суми кредиту в розмірі 20000,00 грн є підставною. Водночас, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 №3498-ІХ, який набув чинності 24.12.2023, пунктом 5 розділу І цього закону, внесені зміни до ст. 8 та прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування». Так, ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено ч. 5, у якій зазначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 та у постанові від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за нарахованими процентами на підставі кредитного договору в межах строку кредитування 365 днів, тобто за період з 09.10.2024 по 08.10.2025 в розмірі 63210 грн., що відповідає умовам кредитного договору, а саме його п. 4.10, 4.13, та вимогам Закону України «Про споживче кредитування». Розмір заборгованості за процентами поза межами строку дії договору, який просить стягнути позивач з відповідача, тобто за період з 09.10.2025 по 23.10.2025, задоволенню не підлягає. У цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволення, а саме в розмірі 63210 грн. Разом з тим, безпідставними є позовні вимоги про стягнення заборгованості за комісією в розмірі 3000,00 грн, оскільки відповідно до умов кредитного договору позичальнику кредит надавався на споживчі цілі, особливості регулювання відносин сторін у даній частині визначаються Законом України «Про захист прав споживачів». Рішенням Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої ст. 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. За положеннями частини п`ятої статті 11, частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 Закону України «Про захист споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 06 вересня 2017 року по справі № 6-2071цс16 та постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року по справі № 276/4216/16-ц, відповідно до яких, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. У зв`язку з вище вказаним позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за комісією в розмірі 3000,00 грн не підлягають задоволенню. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача штрафу, то суд дійшов наступного висновку. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки відповідач укладав Кредитний договір з позивачем у період дії в Україні воєнного стану, то відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, штрафу в розмірі 980 грн. не підлягає стягненню з відповідача, а підлягає списанню позивачем. З цих підстав з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором від 09.10.2024 року № 1457-7237 в розмірі 83210,00 грн. Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідач є особою з інвалідністю 3 групи, що підтверджується пенсійним посвідченням. Згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону «України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Тому суд приходить до висновку, що так як позов ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» задоволено на 93,06% (83210/89410*100%=93,06), відповідно судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2254,28 грн (2422,40*93,06%=2254,28). На підставі викладеного і

Outcome: partial