Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про встановлення факту батьківства, зазначивши, що вона є матір`ю неповнолітньої дитини [PERSON] , яка народилася [INFO] у місті Коростень, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коростеню реєстраційної служби Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області. Біологічним батьком дитини є [PERSON] , [INFO] . На момент народження дитини батьківство не було зареєстровано в установленому порядку, зокрема через те, що між ними існували нетривалі стосунки без наміру створення сім`ї, добровільне визнання батьківства не відбулося. Проте після народження дитини [PERSON] визнавав себе батьком, надавав матеріальну підтримку, цікавився станом здоров`я дитини. Також, відповідно висновку GENECODE diagnostik №MGU2262 від 10.07.2025 року про біологічну спорідненість, донором зразка якого була сестра [PERSON] , встановлено, що ймовірність споріднення становить 99,79349152%. Батько дитини [PERSON] є військовослужбовцем та проходив військову службу у Збройних Силах України. Останнє місце служби - військова частина [NUMBER] . Згідно повідомлення військової частини [NUMBER] , військовослужбовець [PERSON] з 20.04.2025 року вважається безвісти зниклим під час участі у бойових діях. На сьогодні виникла правова необхідність встановлення юридичного факту батьківства, оскільки вона звернулася до органів Пенсійного фонду України для призначення дитині пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби", однак через відсутність офіційного визнання батьківства у свідоцтві про народження дитини отримати таку пенсію неможливо. Просить встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , який зник безвісти під час проходження військової служби, стосовно дитини [PERSON] , яка народилася [INFO] . Зобов`язати Коростенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини шляхом зазначення батька та видати нове свідоцтво про народження. Ухвалою суду від 29.09.2025 року було відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Позивач подала заяву, просила судове засідання по справі проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовільнити. При винесенні рішення прізвище дитини просила не змінювати, залишити прізвище [PERSON] . Відповідач належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду, у тому числі шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному сайті судової влади, в судове засідання не з`явився, має статус безвісті зниклої особи. За таких обставин розгляд справи проведено заочно. Третя особа [PERSON] просила судове засідання по справі проводити у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечила, про що подала заяву. Представник третьої особи Коростенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України направила пояснення, ознайомившись із матеріалами по справі повідомила, що при державній реєстрації народження [PERSON] , [INFO] (актовий запис про народження №770 від 24.12.2014 року, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коростеню реєстраційної служби Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області) відділ керувався частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України. При постановленні рішення у зв`язку з встановленням факту батьківства просять врахувати, що в резолютивній частині мають міститися всі відомості, необхідні для реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану: прізвище, ім`я та по батькові батька, число, місяць і рік народження, громадянство, номер актового запису про народження, коли та яким органом вчинено, а також які саме зміни необхідно внести у графи актового запису стосовно дитини: прізвище, по батькові. В Державному реєстрі цивільного стану громадян відомості про зареєстровану смерть громадянина [PERSON] відсутні. Просили розглянути справу без їх присутності. Представник третьої особи Міністерства оборони України направив пояснення третьої особи щодо позову, в якому вказав, що метою встановлення факту батьківства, згідно позову, є необхідність реалізації права на призначення пенсії по втраті годувальника. Судовий розгляд справи просив здійснювати без участі представника Міністерства оборони України, врахувавши подані пояснення. Представник третьої особи Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області направила клопотання про розгляд справи за відсутності сторони, проти задоволення позовної заяви не заперечила. Дослідивши подані докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що позивач [INFO] народила дочку [PERSON] , запис про батька дитини якої проведений відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Позивач зазначає, що батьком її дитини є [PERSON] , [INFO] , з яким існували нетривалі стосунки без наміру створення сім`ї, проте після народження дитини він визнав себе батьком. Згідно повідомлення військової частини [NUMBER] від 08.06.2025 №2069/5/13-9042, відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] від 26.05.2025 року №2688 військовослужбовець [PERSON] вважається безвісти зниклим під час участі у бойових діях. Факт походження [PERSON] від [PERSON] третіми особами не заперечується та не оспорюється. На підтвердження вказаного факту позивачем та сестрою [PERSON] - третьою особою [PERSON] добровільно проведено аналіз ДНК на спорідненість тітка-дитина між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до результату дослідження №MGU2262 від 10.07.2025 року ймовірність їх родинного зв`язку становить 99,79349152%. З установлених обставин випливає, що біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , [INFO] , який є братом [PERSON] , з ДНК-локусом якої порівнювався ДНК-локус дитини позивача. Родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] підтверджено свідоцтвами про їх народження ( [PERSON] - [NUMBER] від 15.04.1976, [PERSON] - [NUMBER] від 09.11.1972), свідоцтвами про укладення та розірвання [PERSON] шлюбів. Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Ст.134 СК України передбачено внесення змін до актового запису про народження на підставі рішення суду у разі визнання батьківства. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до роз`яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст.134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього кодексу. Походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану (ст.126 СК України). За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду (ст.128 СК України). Підставою для категоричного висновку про визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи (постанова Верховного Суду від 20.09.2024 у справі №183/2690/21, від 16.05.2018 у справі №591/6441/14-ц ). ДНК-тест - це науковий метод, наявний для точного визначення батьківства дитини, а його доказове значення значно переважає будь-які інші докази, представлені сторонами для підтвердження або спростування біологічного батьківства (рішення Європейського суду з прав людини від 29 квітня 2019 року у справі «Міфсуд проти Мальти» («Mifsud v. Malta», заява №62257/15). На сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (постанови Верховного Суду від 09.04.2025 у справі №939/335/23, від 26.04.2023 у справі №199/3284/19 та від 04.08.2021 у справі №494/1611/18). Висновок експертизи ДНК у таких правовідносинах не можна ігнорувати, оскільки він є чи не єдиним об`єктивним доказом, який може свідчити про факт батьківства однієї особи стосовно іншої. Висновок судової молекулярно-генетичної (судово-біологічної, судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства, і без проведення експертизи неможливо встановити факт батьківства за відсутності належних та переконливих доказів (рішення Європейського суду з прав людини від 14.03.2024 за заявою №62020/14 у справі «Молдован проти України (Moldovan v. Ukraine)»; постанова Верховного Суду від 26.08.2025 у справі №374/155/21). Відповідно до Постанови Верховного суду у складі колегії Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №201/1017/25 від 09.10.2025 - факт батьківства особи, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю у шлюбі з матір`ю дитини, встановлюється в порядку окремого провадження виключно у разі смерті такої особи або визнання її померлою. Якщо особа вважається зниклою безвісти, але немає відомостей про її смерть чи рішення суду про визнання її померлою, встановлення батьківства такої особи здійснюється шляхом подання позову про визнання батьківства в порядку позовного провадження. Враховуючи вищевикладене, а також те, що батьківство [PERSON] , [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] , знайшло своє підтвердження, встановлення батьківства необхідно для реалізації позивачем права на отримання її дитиною пенсії у зв`язку з втратою годувальника, позов підлягає задоволенню. При цьому, судом визнається, а не встановлюється батьківство безвісті зниклого [PERSON] щодо дитини позивача, враховуючи вище викладені правові позиції. На підставі викладеного,

Outcome: approved