Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін у справі. Позивач [PERSON] , у порядку представництва, котре здійснює адвокатка Змінчак Л.В., сформувавши документ у системі «Електронний суд», 05.12.2025 року подав у Сколівський районний суд Львівської області позовну заяву, в якій просить ухвалити рішення про визнання за ним у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] у с. Верхнячка Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області, право власності на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок садибного типу (позначений у технічній документації літерою А-1), з верандою «а» та підвалом «а1», загальною площею - 97,3 кв. м., житловою площею - 56,3 кв. м., з господарськими будівлями - двома сараями (позначені у технічній документації літерами Б, В) та вбиральнею (позначена у технічній документації літерою Г), розташований за адресою: [ADDRESS] . Питання щодо стягнення на свою користь з відповідача Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області судових витрат у справі, котрі полягають у справлянні судового збору у розмірі 2 222 грн. 22 коп., позивач [PERSON] не порушує. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] ус. Верхнячка Стрийського району Львівської області у віці 75 років помер батько позивача [PERSON] - [PERSON] , який за життя усіма своїми правами й обов`язками на випадок смерті не розпорядився, відповідного заповіту не складав. Отож, після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилася спадщина за законом, у тому числі й на належне йому право на спірне домоволодіння. Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом першої черги усіх прав та обов`язків, котрі залишились після смерті спадкодавця [PERSON] , у тому числі й на спірне домоволодіння, при цьому він прийняв спадщину та не відмовився від неї. Проте оформити відповідне право на спадщину за законом після смерті спадкодавця [PERSON] на спірне домоволодіння позивач [PERSON] не може у зв`язку із відсутністю реєстрації права власності та, як наслідок, правовстановлюючого документа на нього. З огляду на вказане, отримавши 31.10.2025 року відмову державного нотаріуса Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції у вчиненні нотаріальної дії, пов`язаної із видачею свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця [PERSON] на спірне домоволодіння, позивач [PERSON] змушений був звертатися за захистом своїх спадкових прав до суду із даним позовом. Відповідач Козівська сільська рада Стрийського району Львівської області у запропоновані судом строки та порядку відзиву на позовну заяву [PERSON] до неї про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна у порядку спадкування за законом не подала, однак у своїй заяві про здійснення цього судового провадження у цілому (проведення підготовчого засідання та судового засідання, призначеного з розгляду цієї справи по суті) за відсутності її уповноваженого представника, одночасно виклала позицію про те, що проти задоволення вказаних позовних вимог не заперечує, а викладених у позовній заяві обставин не оспорює. Заяви та клопотання сторін у справі. Представниця позивача [PERSON] - адвокатка Змінчак Л.В. 26.01.2026 року через канцелярію подала у Сколівський районний суд Львівської області клопотання, що було зареєстроване в діловодстві за вх. № 533, у котрому повідомила про причини неможливості приймати участь у підготовчому засіданні (обумовлена зайнятість), а тому просила проводити підготовче засідання за її відсутності та за відсутності її довірителя, при цьому підготовче засідання просила закрити, а цю справу призначити до розгляду по суті. Відповідач Козівська сільська рада Стрийського району Львівської області у порядку представництва, котре здійснює Арендач М.Б., засобами електронного зв`язку 19.01.2026 року скерував до Сколівського районного суду Львівської області заяву, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № ЕП-83, про здійснення судового провадження у цій справі у цілому за відсутності уповноваженого представника. Представниця позивача [PERSON] - адвокатка Змінчак Л.В. 17.02.2026 року через канцелярію подала у Сколівський районний суд Львівської області клопотання, що було зареєстроване в діловодстві за вх. № 1168, у котрому повідомила про причини неможливості приймати участь у судовому засіданні (сімейні обставини), а тому просила проводити судовий розгляд цієї справи по суті за її відсутності та за відсутності її довірителя, при цьому просила ухвалити рішення про задоволення позовних вимог. Інших заяв та/чи клопотань від сторін у цій справі до Сколівського районного суду Львівської області не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. від 08.12.2025 року, з-поміж іншого, вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Визначено місце, дату та час підготовчого засідання у справі - зал судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область, 26.01.2026 року, 12:30 год.. Витребувано за власною ініціативою від Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належно засвідчену копію спадкової справи № 160/2017, заведеної 04.07.2017 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] у с. Верхнячка Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області. Від Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 24.12.2025 року на відповідну ухвалу у частині витребування доказів до Сколівського районного суду Львівської області надійшла належно засвідчена копія спадкової справи № 160/2017, заведеної 04.07.2017 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] у с. Верхнячка Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області, із супровідним листом, що був зареєстрований в діловодстві за вх. № 8939, з якоїне вбачається тієї обставини, що розгляд цієї справи та ухвалене у ній рішення у майбутньому може вплинути на права та/чи законні інтереси будь-яких інших осіб, окрім як тих, хто приймає участь у справі. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 26.01.2026 року підготовче засідання у цій справі закрито, а справу призначено до розгляду по суті. Визначено місце, дату та час судового засідання щодо розгляду цієї справи по суті - зал судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область, 17.02.2026 року о 14:00 год.. Сторони у справі належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час судового засідання по їх справі щодо її розгляду по суті, про що у справі наявні відповідні письмові підтвердження, проте ніхто з них не з`явився та/чи не забезпечив явку уповноважених представників. Відтак, судом було задоволено клопотання позивача [PERSON] , подане через представницю - адвокатку Змінчак Л.В., а також заяву відповідача Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області про розгляд даної справи за їх відсутності/за відсутності уповноважених представників, а також, виходячи з положень ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, та враховуючи неявку у судове засідання усіх учасників справи, суд вважав за доцільне та можливе здійснювати судовий розгляд даної справи за відсутності її учасників на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового засідання у цій справі технічними засобами. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Усі заяви та клопотання сторін та інших учасників цієї справи були вирішені судом у встановленому чинним ЦПК України порядку. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Своєю чергою, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Згідно частин 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Виходячи із наведених вище норм цивільного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав позивача [PERSON] за пред`явленими позовними вимогами цивільного характеру, та причетність до порушення таких його прав відповідача Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області, встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Сторонами у цій справі у позовній заяві та у наданих ними на адресу суду письмових заявах процесуального характеру визнаються, а, отже, в силу приписів ч. 1 ст. 82 ЦПК України, не підлягають доказуванню ті обставини, згідно з котрими позивач [PERSON] є рідним сином спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] у віці 75 років ус. Верхнячка Стрийського району Львівської області, й суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання сторонами у справі. Своєю чергою, факт смерті спадкодавця [PERSON] стверджується також свідоцтвом про смерть на бланку серії [NUMBER] , виданим Верхнячківською сільською радою Сколівського району Львівської області 04.12.2006 року у відповідності до актового запису про смерть № 9 від 04.12.2006 року (копія міститься у справі, а. с. 9, тильна сторона). Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя заповіту щодо розпорядження належними йому правами та обов`язками на випадок своєї смерті не складав, що стверджується довідкою, виданою старостою Жупанського старостинського округу № 3 Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області 12.11.2025 року за вих. № 843 (копія міститься у справі, а. с. 17). Судом встановлено й те, що позивач [PERSON] , який бажає оформити спадщину після смерті батька [PERSON] , прийняв спадщину, так як він єдиний був зареєстрований разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини в одному житлі - спірному домоволодінні, що стверджується довідкою, виданою Верхнячківською сільською радою Сколівського району Львівської області 10.07.2017 року за вих. № 618 (копія міститься у справі, а. с. 17, тильна сторона). Він також у встановленому законом порядку та строки не відмовився від спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] , а, навпаки, 04.07.2017 року подав заяву до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємець першої черги (копія міститься у справі, а. с. 10), в якій також вказав, що інших спадкоємців за законом немає. Відтак, позивач [PERSON] як єдиний спадкоємець першої черги за законом, вправі успадкувати усі права та обов`язки, які належали спадкодавцю [PERSON] на момент відкриття спадщини після його смерті і не припинилися внаслідок його смерті, а також входили до складу спадщини. Так, детально перевіряючи відповідні права та обов`язки, які належали спадкодавцю [PERSON] на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а також входили до складу спадщини, зокрема прав на домоволодіння, котре розташоване по [ADDRESS] , та котре є предметом спору у межах пред`явлених позовних вимог у цій справі, судом встановлено, що таке домоволодіння в цілому складається з житлового будинку садибного типу (позначений у технічній документації літерою А-1), з верандою «а» та підвалом «а1», загальною площею - 97,3 кв. м., житловою площею - 56,3 кв. м., з господарських будівель - двох сараїв (позначені у технічній документації літерами Б, В) та вбиральні (позначена у технічній документації літерою Г), будинок збудований у 1982 році, в цілому не є об`єктом самочинного будівництва, право власності на нього, згідно даних технічного архіву, не зареєстровано. Господарство не відносилося до майна колгоспного двору. Наведені вище обставини стверджуються технічним паспортом, виготовленим 01.08.2017 року суб`єктом господарювання - фізичною особою-підприємцем [PERSON] на замовлення позивача [PERSON] (копія міститься у справі, а. с. 12-15), довідкою фізичної особи-підприємця [PERSON] від 31.10.2025 року за вих. № 100 (копія міститься у справі, а. с. 15, тильна сторона),довідкою КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 24.11.2025 року за вих. № 2779 (копія міститься у справі. а. с. 16), а також Випискою з погосподарської книги № 1 с. Верхнячка за 2006-2010 роки, сформованою старостою Жупанського старостинського округу № 3 Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області 12.11.2025 року за вих. № 842 (міститься у справі, а. с. 16, тильна сторона). Як уже йшлося вище, позивач [PERSON] звертався до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне домоволодіння, однак 31.10.2025 року одержав відмову у вчиненні зазначеної нотаріальної дії за вих. № 666/01-16, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне домоволодіння (копія міститься у справі, а. с. 10, тильна сторона). Релевантні норми та джерела права, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, мотиви їх застосування. Встановлені судом цивільні правовідносини щодо визнання права на об`єкти нерухомого мана у порядку їх спадкування регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України (надалі - ЦК України), іншими актами цивільного законодавства. Так, за загальним правилом, наведеним у статтях 15, 16 ЦК України, кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до частин 1, 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (договорів). Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України особа може пред`явити позов про визнання за нею права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В силу статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом частин 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, які прийняли спадщину, та той з подружжя, який пережив іншого. Відповідно до частин 1, 3-4 ст. 1268, частин 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину, або ж не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, тобто шести місяців, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частина 1 ст. 1270 ЦК України встановлює строк для прийняття спадщини, який складає шість місяців і починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого у ст. 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Стаття 1297 ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу. Спосіб захисту порушеного права повинен бути таким, що найефективніше захищає або відновляє порушене право позивача, тобто повинен бути належним. Належний спосіб захисту повинен гарантувати особі повне відновлення порушеного права та/або можливість отримання нею відповідного відшкодування (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11 січня 2022 року за єдиним унікальним номером судової справи 910/10784/16, номер провадження 12-30гс21). Узагальнена оцінка доводів та аргументів, наведених у справі, щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог за результатами розгляду цієї справи. Узагальнюючи оцінку доводів та аргументів позивача [PERSON] , виходячи з відсутності у господарства, до котрого входить спірне домоволодіння, фактично статусу колгоспного двору, а також враховуючи ту обставину, що незаконність набуття за життя спадкодавцем [PERSON] права на спірне домоволодіння не встановлена судом і такий факт ніким не оспорюється, то суд вважає, що право на спірне домоволодіння було набуте спадкодавцем [PERSON] правомірно, зокрема шляхом забудови наданої для цієї мети земельної ділянки. При цьому, оскільки судом було також встановлено, що правовстановлюючі документи на спірне домоволодіння відсутні в силу того, що спадкодавець [PERSON] не зареєстрував за життя своє право на спірне домоволодіння в цілому, що, відповідно, унеможливлює здійснити спадкування позивачем [PERSON] прав та обов`язків на цей об`єкт нерухомого майна у державного нотаріуса Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, то у суду немає перешкод для можливості захисту зазначених порушених прав позивача [PERSON] як спадкоємця першої черги за законом спадкодавця [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті зазначеного спадкодавця та не відмовився від такої спадщини за законом. За таких наведених вище обставин справи, а також з урахуванням обрання позивачем [PERSON] у межах пред`явлених ним позовних вимог способу захисту своїх порушених прав щодо спадкування, який не суперечить закону та найбільш правильно й повно захистить таке його порушене право, позовні вимоги підлягають до задоволення. Отож, слід визнати за позивачем [PERSON] право власності на житловий будинок садибного типу (позначений у технічній документації літерою А-1), з верандою «а» та підвалом «а1», загальною площею - 97,3 кв. м., житловою площею - 56,3 кв. м., з господарськими будівлями - двома сараями (позначені у технічній документації літерами Б, В) та вбиральнею (позначена у технічній документації літерою Г), розташований за адресою: [ADDRESS] , - у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] у с. Верхнячка Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області. Щодо розподілу судових витрат у справі. Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті позивачем [PERSON] судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою майнового характеру у розмірі 2 222 грн. 22 коп. і підтверджуються квитанцією про сплату № 3921-8420-8686-2379 АТ «ТАСКОМБАНК» від 05.12.2025 року (копія містяться у справі, а. с. 1), з урахуванням відповідної позиції цього позивача з вказаного приводу, який не ставить питання про їх стягнення на свою користь з відповідача Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області у випадку задоволення вимог його позовної заяви, слід залишити за ним, відступивши таким чином від порядку розподілу судових витрат, визначеного у ст. 141 ЦПК України. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати позивачкою [PERSON] судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою майнового характеру, матеріали цієї справи не містять. Окремо належить наголосити, що відповідно до роз`яснень, котрі містяться у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», при пред`явленні позову та ухваленні рішення за вимогами про право спадкоємців на майно, судовий збір визначається судом, виходячи із загальної вартості майна, і витрати на його оплату покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки. Отож, наведені вище судові витрати у справі у вигляді сплаченого судового збору, з урахуванням роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», й так належало б покласти на позивача [PERSON] , як єдиного спадкоємця першої черги за законом спірного майна пропорційно до задоволених позовних вимог, тобто у повному обсязі.

Outcome: approved