Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 19.09.2025 звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на частку в праві власності на земельні ділянки. Позовна заява обґрунтована тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка є мамою позивача та після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, 13/25 часток житлового будинку з господарськими спорудами в [ADDRESS] та земельні ділянки за вказаною адресою. Позивач зазначала, що вона та відповідач [PERSON] є спадкоємцями майна померлої, у встановленому законом порядку прийняли спадщину, нотаріусом видані свідоцтва про право на спадщину за законом на 13/50 частин житлового будинку з господарськими спорудами в [ADDRESS] . Але нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на відповідні частки в праві власності на земельні ділянки з підстав невизначеності розміру часток спадкодавця. В поданій до суду позовній заяві просила визнати за [PERSON] право власності на 13/50 частки земельних ділянок кадастровий номер 5310136400:11:001:0098 та кадастровий номер 5310136400:11:001:0127 за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 19.09.2025 відкрито у справі за позовом [PERSON] за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Відповідач [PERSON] 10.10.2025 подала до суду зустрічну позовну заяву, в якій просили визнати за [PERSON] право власності на 13/50 частки земельних ділянок кадастровий номер 5310136400:11:001:0098 та кадастровий номер 5310136400:11:001:0127 за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 13.10.2025 зустрічну позовну заяву об`єднано з первісним позовом. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 23.01.2026 закрито підготовче провадження в даній справі та призначено судове засідання з розгляду справи по суті. Учасники справи звернулися до суду з заявами про розгляд справи без їх участі. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , актовий запис про смерть від 21.11.2012 № 583. Позивач [PERSON] [INFO] , та відповідач [PERSON] , [INFO] , є доньками померлої [INFO] [PERSON] , 1927 року народження. За життя [PERSON] на праві спільної часткової власності належало 13/25 частки житлового будинку з відповідною частиною господарських споруд за адресою: [ADDRESS] . Також за життя [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала земельна ділянка з кадастровим номером 5310136400:11:001:0098 площею 0,1 га та земельна ділянка з кадастровим номером 5310136400:11:001:0127 площею 0,0107 га. Частки співвласників в праві власності на земельну ділянку не визначені. Співвласником спірного нерухомого майна є [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За нормами ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). Встановлено, що Другою полтавською державною нотаріальною конторою до майна померлої [INFO] [PERSON] 16.05.2013 відкрито спадкову справу № 218/2013, з заявою про прийняття спадщини звернулися [PERSON] та [PERSON] . 22.07.2013 державним нотаріусом Другої полтавської державної нотаріальної контори на ім`я [PERSON] та на ім`я [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого спадкоємцем майна [PERSON] , 1927 року народження, є її дочка [PERSON] , та дочка [PERSON] в рівних частках. Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з 13/25 частин житлового будинку з частиною господарських споруд за адресою: [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Першої полтавської державної нотаріальної контори від 25.07.2025 відмовлено [PERSON] та [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки з кадастровим номером 5310136400:11:001:0098 площею 0,1 га та земельна ділянка з кадастровим номером 5310136400:11:001:0127 площею 0,0107 га, з підстав не визначення розміру часток співвласників у праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. За нормами ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Статтею 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно зі ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно з ч. 5 ст. 89 ЗК України при визначенні розміру часток у спільній сумісній власності слід виходити з того, що вони є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Статтею 120 ЗК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Нормами законодавства закріплено загальний принцип рівності часток співвласників в праві спільної сумісної власності, крім випадків, коли має місце цілісність об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. В таких випадках визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від часток в праві власності на будівлю і споруду. В даній справі між сторонами склався порядок користування земельними ділянками, досягнуто згоди щодо їх розміру та часток. Встановивши дані обставини, враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] будучи спадкоємцями майна померлої [PERSON] , у встановленому законом порядку прийняли спадщину, але отримати свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки шляхом звернення до нотаріальної контори позбавлені можливості, суд приходить до висновку, що порушене право підлягає захистові. Обираючи спосіб захисту порушеного права суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] та за [PERSON] за кожним право власності на 13/50 частки земельної ділянки кадастровий номер 5310136400:11:001:0098 загальною площею 0,1 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] ; та на 13/50 частки земельних ділянок кадастровий номер загальною площею 0,0107 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] . Тому позовні вимоги [PERSON] та та зустрічні позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved