Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

13 листопада 2025 року представник позивача адвокат Станкевич Ю.В. звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частку житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , як майна колгоспного двору, мотивуючи позов тим, що вищевказаний житловий будинок відносився до категорії «колгоспний двір», головою якого був його батько [PERSON] згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок. Членами колгоспного двору були : [PERSON] дружина, [PERSON] син. Після смерті батьків відкрилась спадщина, в тому числі на частину зазначеного житлового будинку, право власності на яку рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 17.07.2025 визнано за позивачем. Проте, позивач не має змоги зареєструвати право власності на 1/3 частину житлового будинку, як власник колишнього колгоспного двору, що впливає на обсяг та правові можливості здійснення ним майнових прав, які витікають з права власності. Ухвалою суду від 19.11.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку цивільного судочинства за правилами загального позовного провадження. В судове засідання позивач та його представник не з`явились, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, зазначивши про підтримання позовних вимог. Відповідач Іванівська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області не забезпечили явку свого представника в судове засідання, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюбу, який зареєстрований 03.10.1950 року Виконавчим комітетом Лукашівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, що підтверджується витягом № 00050521280 від 08.04.2025 р. з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя (а.с.27). [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 58, де в графі «батько» зазначений [PERSON] , а в графі «мати» зазначена [PERSON] (а.с. 8). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 02 (а.с.10). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 19 (а.с.11). Згідно із довідки від 02.05.2025 р. № 136, яка надана Анисівським старостинським округом Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, встановлено, що на день своєї смерті [INFO] [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним, на день смерті [PERSON] , за вищевказаною адресою були зареєстровані: [PERSON] дружина, [PERSON] син (а.с.29). Відповідно до довідки від 02.05.2025 р. № 137, яка надана Анисівським старостинським округом Чернігівського району Чернігівської області, встановлено, що на день смерті [INFO] [PERSON] була зареєстрована і проживала за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею, на день смерті, за вищевказаною адресою був зареєстрований [PERSON] син (а.с.30). Згідно із повідомленням від 21.08.2024 р. № 500 Чернігівського РБТІ станом на 01.01.2013 право власності в цілому на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] , як головою колгоспного двору, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 25.02.1992 (а.с.23). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.04.2025 Чернігівської районної державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, встановлено, що нотаріусом відмовлено у вчинення нотаріальних дій [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок (частину) з господарськими будівлями та спорудами, оскільки в документі, що посвідчує право власності на майно вказано, що житловий будинок відносить до категорії колгоспного двору, при цьому зазначено лише голову колгоспного двору (після смерті якого і відкривається спадщина), а інформація про інших членів двору відсутні, а за даними органу місцевого самоврядування або будинкової книги на житловий будинок вбачається, що в житловому будинку разом з померлим проживали і інші особи, які також мають право на частку в майні колгоспного двору, то оформити спадщину на підставі такого документа, що посвідчує право власності не вбачається за можливе (а.с.15-16). Відповідно до довідки № 334 від 11.11.2025, яка надана Анисівським старостинським округом Чернігівського району Чернігівської області Іванівської сільської ради, згідно погосподарської книги № 22 Анисівської сільської ради за 1991- 1995 р.р., станом на 15.04.1991 за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані: [PERSON] голова колгоспного двору, [PERSON] дружина, [PERSON] син. Станом на 15.04.1991 будинок, який знаходиться в [ADDRESS] , відносився до категорії «колгоспний двір» (а.с.24). Згідно копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 25.02.1992, право власності на житловий будинок в [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с.9). Відповідно до Постанови РМ УРСР від 11 березня 1985 року № 105 « Про порядок державного обліку житлового фонду» і відповідно до чинного на той час порядку обліку господарств колгоспних дворів, все майно колгоспного двору обліковувалося за головою колгоспного двору. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року " Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" з наступними змінами, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору. За нормами ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, які діяли до ведення в дію Закону України Про власність, кожен з членів колгоспного двору мали рівне право на майно колгоспного двору. Тобто, після введення в дію Закону України Про власність 15.04.1991 року у всіх членів колгоспного двору виникло право власності на все його майно в рівних частинах, в тому числі і на будинок з господарськими спорудами, які відносилися до цього колгоспного двору, які не втратили право на витребування частки. Таким чином, [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] мали рівну частку житлового будинку з господарськими спорудами, а саме по 1/3 частині. Згідно рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 17.07.2025 у справі № 748/1731/25 за [PERSON] визнано право власності на 2/3 частки житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після померлих батьків [PERSON] та [PERSON] (а.с.17-19). У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що житловий будинок в [ADDRESS] та області належав колгоспному двору, позивач [PERSON] є членом колгоспного двору і не втратив частку в майні цього двору, інший спосіб реєстрації права влаcності на майно колгоспного двору через реєстраційні органи чинним законодавством не передбачено, а тому, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, як частку в майні «колгоспного двору».

Outcome: approved