Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу 20697,83 грн, яка складається із 18697,83 грн сплаченого страхового відшкодування та 2000 грн витрат, пов`язаних зі встановленням збитків. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що постановою Печерського районного суду м. Києва від 04.02.2025 року у справі № 757/1892/25-п [PERSON] визнана винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП. Так, 29.11.2024 року о 13 год. 05 хв. в м. Києві, по вул. Саксаганського, 1, керуючи транспортним засобом марки "Mercedes" д.н.з. [NUMBER] , перед початком руху та зміною його напрямку, не впевнившись у безпеці маневру та недотримавшись безпечного інтервалу, скоїла наїзд на припаркований автомобіль марки "Tesla" д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження; своїми діями порушила вимоги п.п. 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність, згідно зі ст. 124 КУпАП. Також, [PERSON] скоїла наїзд на припаркований автомобіль марки "Tesla" д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, після чого залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушила п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 122-4 КУпАП. Позивач зазначає, що в результаті даної ДТП, що сталася з вини відповідача, був пошкоджений автомобіль марки "Tesla" д.н.з. [NUMBER] (застрахований ТДВ СК "Альфа-Гарант"); потерпілий своєчасно звернулася до МТСБУ із повідомленням про ДТП, а власник транспортного засобу із заявою про виплату страхового відшкодування; згідно Звіту №80344 від 29.01.2025 року про визначення вартості матеріального збитку вартість матеріального збитку склала 18697,83 грн та 2000 грн витрат на оцінку; МТСБУ наказом від 01.05.2025 року погоджено сплатити на рахунок власника транспортного засобу, яким керував потерпілий, 18697,83 грн за заподіяну шкоду; здійснення оплати та понесених витрат на оцінку підтверджується платіжним інструкціями; МТСБУ має право подати регресний позов до водія транспортного засобу, який спричинив ДТП та не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти винесення заочного рішення суду. Відповідач 22.02.2026 року через систему ЄСІТС подав заяву про розгляд справи за своєї відсутності; позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. 29.11.2024 року о 13 год. 05 хв. у м. Київ на вул. Саксаганського, сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю транспортних засобів: "Mercedes" (номерний знак [NUMBER] ), яким керувала [PERSON] (відповідач); "Tesla" (номерний знак [NUMBER] ), яким керував [PERSON] (потерпілий), власником транспортного засобу є [PERSON] . Відповідно до постанови Печерського районного суду м. Києва від 04.02.2025 року у справі № 757/1892/25-п, яка набрала законної сили, [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП. Так, 29.11.2024 року о 13 год. 05 хв. в м. Києві, по вул. Саксаганського, 1, керуючи транспортним засобом марки "Mercedes" д.н.з. [NUMBER] , перед початком руху та зміною його напрямку, не впевнившись у безпеці маневру та недотримавшись безпечного інтервалу, скоїла наїзд на припаркований автомобіль марки "Tesla" д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження; своїми діями порушила вимоги п.п. 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність, згідно зі ст. 124 КУпАП. Також, [PERSON] скоїла наїзд на припаркований автомобіль марки "Tesla" д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, після чого залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушила п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 122-4 КУпАП. Згідно інформації з Центральної бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України (надалі - МТСБУ), повідомлення про ДТП, керований відповідачкою транспортний засіб не був забезпеченим в розумінні Закону України "Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована за договором обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс № 223773201, страховик - ТДВ СК "Альфа-Гарант"). Потерпілий звернулася до МТСБУ із повідомленням про ДТП від 09.01.2025 року, а власник транспортного засобу із заявою про виплату страхового відшкодування від 10.02.2025 року. Згідно звіту № 80344 від 29.01.2025 року про визначення вартості матеріального збитку, складеного оцінювачем [PERSON] , вартість матеріального збитку склала 18697,83 грн. МТСБУ наказом від 01.05.2025 року погоджено сплатити на рахунок власника транспортного засобу, яким керував потерпілий, 18697,83 грн. за заподіяну шкоду. Здійснення оплати підтверджується платіжною інструкцією № 13150 від 01.05.2025 року. Також, МТСБУ понесло витрати на встановлення розміру збитків та збір документів на загальну суму 2 000 грн; сплата коштів підтверджується платіжною інструкцією №3608 від 14.02.2025 року. В подальшому, 22.09.2025 року на адресу відповідачки було направлено лист-повідомлення про необхідність оплати суми заборгованості, який залишений без уваги та реагування. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На момент ДТП водій автомобіля марки "Mercedes" д.н.з. [NUMBER] , не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 року № 1961-IV, чинному момент виникнення правовідносин (далі - Закон № 1961-IV). Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону № 1961-IV). Набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) за кожним страховим випадком суперечило б меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди, а тому ст. 38 Закону № 1961-IVвизначає виключні випадки, за яких страховик може подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Пунктом 38.2 ст. 38 Закону № 1961-IV визначено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до пп. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону № 1961-IVМТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Отже, законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБ України на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідачем не надано доказів того, що обов`язкова цивільна-правова відповідальність була застрахована. Крім того, відповідачем не надано доказів того, що він відноситься до переліку осіб визначених п. 13.1. ст. 13 ЗУ "Прообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" № 1961-ІV від 01.07.2004 року. Також відповідач визнав позовні вимоги повністю (ст. 206 ЦПК України). З врахуванням наведеного вище суд приходить висновку про обґрунтованість та доведеність заявлених позивачем вимог. Відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України понесені МТСБУ витрати по оплаті судового збору підлягають розподілу з урахуванням визнання відповідачем позову та його задоволення судом.

Outcome: approved