Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Позивач ТОВ "Євро-Реконструкція" звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, а саме за послуги з централізованого опалення/ постачання теплової енергії та постачання гарячої води в розмірі 36 840,89 грн. та судовий збір в розмірі 3 028,00 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку за адресою: [ADDRESS] , в тому числі і квартирі 36 здійснюється ТОВ "Євро-Реконструкція" на підставі ліцензії від 01 червня 2012 року № 198. Відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. 23 липня 2014 року у газеті "Хрещатик" (№ 103 (4503) позивачем розміщено повідомлення із пропозицією укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення споживачів до підрозділів теплопостачальної організації із зазначенням відповідної адреси. Проект договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано в газеті "Хрещатик" 06 серпня 2014 року (№ 111 (4511). Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання і укладаються з урахуванням статтей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України, були опубліковані на офіційному веб-сайті ТОВ "Євро-Реконструкція" 13.10.2021 року. Проте, договір про надання послуг, який був передбачений чинними нормативно правовими актами на момент виникнення заборгованості між відповідачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та позивачем не був укладений, заява-приєднання до умов індивідуальних типових договорів споживачами послуг до ТОВ "Євро-Реконструкція" від мешканців вказаної квартири з метою їх ідентифікації - не надавалася. 01.07.2014 року між ТОВ "Євро-Реконструкція" та відповідачкою [PERSON] укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідачі своєчасно з лютого 2023 року включно не вносила плату за отримані послуги з централізованого опалення/ постачання теплової енергії та з січня 2023 року за отримані послуги з гарячого водопостачання, в результаті чого утворилась заборгованість станом на 01.06.2024 року в сумі 36 840,89 грн., з яких з централізованого опалення/ постачання теплової енергії 9 446,39 грн., гаряча вода 30 089,77 грн., що є підставою для звернення до суду з вказаним позовом (а.с. 1-25). З урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд стягнути з відповідачів заборгованість за постачання гарячої води у розмірі 30 089,77 грн. (а.с. 51-79). Ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами (а.с. 30). У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позову з додатками двічі надсилалась на адресу відповідачів за місцем їх реєстрації, проте конверти з вкладеннями повернулись до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». 05.02.2025 року відповідач [PERSON] звернувся до суду із відзивом на позов. В обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що позивачем не обґрунтована як сума заборгованості так і її складові. В квартирі за адресою: [ADDRESS] встановлено засіб обліку постачання гарячої води, який було опломбовано та повірено. З огляду на викладене, вважає, що нарахування 30 089,77 грн. за постачання гарячої води є необґрунтованими. Водночас заборгованість з централізованого опалення/ постачання теплової енергії у розмірі 9 446,39 грн. та судовий збір було погашено у повному обсязі (а.с. 41-49). 12.02.2025 року представник позивача ТОВ "Євро-Реконструкція" звернувся до суду з відповіддю на відзив. В обґрунтування зазначив, що у період з 01.01.2023 року по 01.06.2024 року вказаний відповідачем у відзиві засіб обліку постачання гарячої води на обліку у ТОВ "Євро-Реконструкція" не перебував, оскільки 20.02.2019 року закінчився термін дії повірки попереднього лічильника, а відповідачі не надали копію свідоцтва про повірку позивачу. Таким чином нарахування заборгованості за вказаний період здійснювалось по нормі споживання відповідно до кількості зареєстрованих осіб у квартирі, а саме на 11 осіб, а з лютого 2023 року по травень 2024 року - на 12 осіб. Нарахування плати за спожиту послугу за показниками лічильника, який не пройшов повірку, не передбачено чинним законодавством. З листопада 2024 року позивач здійснює нарахування заборгованості з урахуванням показників лічильника, оскільки копію свідоцтва про повірку було надано позивачу. З урахуванням викладеного, а також те, що відповідачі частково погасили заборгованість з централізованого опалення/ постачання теплової енергії у розмірі 9 446,39 грн. та сплатили судовий збір, просить суд стягнути з відповідачів заборгованість за постачання гарячої води у розмірі 30 089,77 грн. (а.с. 51-79). Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін не надходило. Суд, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, вивчивши доводи позивача, викладені у письмових заявах, дійшов до наступного висновку. Надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , в тому числі і квартира 36 здійснюється ТОВ "Євро-Реконструкція" на підставі ліцензії від 01 червня 2012 року № 198 та відповідно до положень Закону України "Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії" від 10 квітня 2014 року, за яким виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності з 1 липня 2014 року є об`єкт господарювання з постачання теплової енергії (а.с. 15-19, 20-22, 23). 01.07.2014 року між ТОВ "Євро-Реконструкція" та відповідачкою [PERSON] укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (а.с. 10-11). У відповідності до п. 1 Договору, виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, що передбачені договором. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у квартирі за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади міста Києва за період з 31.01.2017 року по 01.04.2024 року та відповіддю з Електронного реєстру територіальної громади міста Києва «ГІОЦ/КМДА» Департаменту з питань реєстрації (а.с. 9, 28). Згідно з розрахунку заборгованості з постачання теплової енергії, заборгованість відповідачів з лютого 2023 року по травень 2024 року складає 9 446,39 грн. (а.с. 7, 57). Судом також враховано, що відповідачем [PERSON] погашено вказану суму заборгованості вже після звернення позивача до суду, а саме 12.11.2024 року, що підтверджується квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» № 9360-3824-4130-6404 (а.с. 48). Згідно з розрахунку заборгованості з постачання гарячої води, заборгованість відповідачів з січня 2023 року по травень 2024 року складає 30 089,77 грн. (а.с. 8, 55-56). Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання таких послуг, регулюються як нормами ЦК України, так і Законом України "Про житлово-комунальні послуги", а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного, житлового законодавства та актами, що регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до частини сьомої статті 26 Закону України № 1875-IV "Про житлово-комунальні послуги" договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. Проте, договір про надання послуг, який був передбачений чинними нормативно правовими актами на момент виникнення заборгованості між відповідачами та ТОВ "Євро-Реконструкція" не був укладений, а також заява-приєднання до умов індивідуальних типових договорів споживачами послуг до ТОВ "Євро-Реконструкція" від мешканців вказаної квартири з метою їх ідентифікації - не надавалася. Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі статтею 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, постанові Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц міститься правовий висновок, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Таким чином, оскільки відповідачі впродовж певного періоду споживали послуги без укладеного з позивачем договору про надання послуг з централізованого опалення/теплової енергії та постачання гарячої води, а тому вони не звільняються від оплати послуг у повному обсязі. Частиною першою статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (у редакції Закону від 24 червня 2004 року N 1875-VI) передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (у редакції Закону від 24 червня 2004 року N 1875-VI) передбачене право споживача вчасно одержувати якісні житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та згідно з умовами договору на надання таких послуг. Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень частини першої статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (у редакції Закону від 09 листопада 2017 року N 2189-VIII) споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно із пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року N 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за N 630 (далі - Правила) регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. За змістом пунктів 18, 30 Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із положеннями статей 525, 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є споживачами послуг з постачання гарячої води та теплової енергії, які надавалися позивачем. Звернень з приводу ненадання або неналежного надання послуг від відповідачів протягом спірного періоду не надходило. Таким чином, враховуючи порушення відповідачами виконання зобов`язань по сплаті житлово-комунальних послуг, суд приходить до висновку про стягнення з них на користь позивача заборгованості за житлово-комунальні послуги, а саме з постачання гарячої води у розмірі 30 089,77 грн. Заперечення відповідача [PERSON] про те, що у квартирі встановлено засіб обліку гарячої води (лічильник), у зв`язку з чим нарахування заборгованості є необґрунтованим, суд оцінює критично. Як встановлено під час розгляду справи, вказаний засіб обліку пройшов повірку лише 05 листопада 2024 року, тобто вже після звернення ТОВ «Євро-Реконструкція» до суду з відповідним позовом. Відтак на момент виникнення спірних правовідносин та здійснення нарахувань відсутні належні докази підтвердження придатності лічильника до експлуатації та коректності його показників. Будь-яких доказів на спростування наведених обставин відповідачами суду не надано, альтернативного (контр)розрахунку заборгованості, який би свідчив про інший її розмір, відповідачами також не подано. За таких обставин підстав для відмови у задоволенні позовних вимог у цій частині суд не вбачає. За викладених обставин суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. З огляду на ту обставину, що відповідачем [PERSON] вже сплачено на користь позивача судовий збір у розмірі 3 028,00 грн., що підтвердив позивач у відповіді на відзив, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідачів на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» судового збору, в порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved