Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

У жовтні 2025 року представник позивача, адвокат Ковальчук Ю.О. звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між [PERSON] (далі - позивач) та [PERSON] (далі - відповідач). Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17.09.2015 укладено шлюб, який зареєстровано у Виконавчому комітеті Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 309 (свідоцтво про одруження Серія [NUMBER] від 17.09.2015 року). Мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Питання поділу спільного майна між сторонами не виникає. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду зазначеної позовної заяви визначено головуючого суддю Майстренка О.М. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 19.11.2025 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, в якій відповідачу в порядку ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено 5-ти денний строк для подання відзиву з викладенням заперечення проти позову. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановлений законом порядку. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, шляхом надсилання судових повісток засобами поштового зв`язку за адресою місця реєстрації. Таким чином, судом були вжиті всі визначені законом заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи. Частиною 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки належним чином повідомлений відповідач повторно не з`явився у судове засідання, а позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 17 вересня 2015 року було укладено шлюб, який зареєстровано у Виконавчому комітеті Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 309, що підтверлжується долученою до матеріалів справи копією свідоцтво про одруження Серія [NUMBER] від 17.09.2015. Мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Питання поділу спільного майна між сторонами не виникає. Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та позивач не зацікавлений у продовженні сімейного життя, тобто шлюбно-сімейні відносини фактично припинили своє існування. Згідно зі ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно з частиною першою ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України визначено, що шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження шлюбних відносин суперечитиме інтересам позивача та відповідача, враховуючи, що жодна зі сторін не зверталася до суду з клопотанням про надання строку для примирення, тобто між подружжям відсутні будь-які намагання спрямовані на відновлення сімейних відносин. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 968,96 грн. Також представником позивача заявдено до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. Водноча доказів понесення відповідних витрат на професійну правничу допомогу позивачем та його представником суду не надано. Враховуючи вказане судом витрати на професійну правничу допомогу не стягуються. З огляду на викладене та

Outcome: approved