Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги позивачем вмотивовані тим, що він з відповідачем перебуває в шлюбі з 29.09.2011 року, який зареєстровано у виконавчому комітеті Ізянської сільської ради Хустського району Закарпатської області за актовим записом №31. Від данного шлюб у у них народилися двоє дітей донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у сторін не склалося, з квітня 2025 року сторонни проживають окремо, шлюбні відносини припинені, а шлюб існує лише формально. Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідачка зрадила йому з іншим чоловіком. Відносини сторін неприязні, вони повністю припинили спілкування, втратили будь-які почуття один до одного. Позивач зазначає, що він повністю втратив довіру до відповідачки, тому сенсу підтримувати сімейні відносини позивач не вбачає, примирення між ними не можливе. Покликаючись на вищевикладені обставини, позивач просить суд шлюб між ним та [PERSON] , який зареєстрований 29.09.2011 року у виконавчому комітеті Ізянської сільської ради Хустського району Закарпатської області за актовим записом №31, розірвати. Ухвалою Хустського районного суду від22.01.2026 року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідачу [PERSON] направлено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами та було запропоновано подати відзив, однак відповідач своїм правом не скористалася, відзиву на позовну заяву до суду не надіслала. Про час і місце судового розгляду повідомлялася шляхом направлення їй поштової кореспонденції за адресою реєстрації місця проживання, яка нею отримана. Відповідно до ч.3 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Отже, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 29.09.2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано у виконавчому комітеті Ізянської сільської ради Хустського району Закарпатської області за актовим записом №31. (а.с.3). Від данного шлюбу у сторін народилися двоє дітей донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . (а.с.4,5) Причиною розірвання шлюбу є те, щосімейнежиття у сторін не склалося, на даний час проживаютьокремо, шлюбнівідносинприпинені. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюб у засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірванняшлюбуможе бути пред`явлений одним ізподружжя. Позивач скориставсяданим правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванн ішлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуття х взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, щоспонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між сторонами відсутнєвзаєморозуміння, сім`я розпалася та існує лише формально. При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, який наполягає на розірванні шлюбу, тому позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню понесені нею витрати по сплаті судового збору в сумі 1331,00 гривень.

Outcome: approved