Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У березні 2025 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Білоцерківського районного округу Київської області Скоробагатько В.Д., про стягнення заборгованості за договором позики зі спадкоємців. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 22 вересня 2021 року він та [PERSON] уклали договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун К.А., за умовами якого він передав [PERSON] в борг 100 000 грн, які останній зобов`язувався повернути до 22 вересня 2022 року. Вказував на те, що [PERSON] борг у визначений договором строк не повернув. [INFO] [PERSON] помер. 12 червня 2024 року він направив [PERSON] , як спадкоємцю [PERSON] , вимогу, в якій просив повернути борг за договором позики, яка останнім залишена без виконання. У подальшому він звернувся до приватного нотаріуса Білоцерківського районного округу Київської області Скоробагатько В.Д. для отримання інформації з приводу подальших його дій щодо оформлення майна та повернення боргу. 15 жовтня 2024 року приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Скоробагатько В.Д. направила листа, в якому зазначила, що спадкоємці [PERSON] не зверталися за видачею свідоцтва про право на спадщину. Одночасно приватний нотаріус повідомила, що спадкоємців повідомлено про претензію кредитора. Однак, згодом йому стало відомо, що спадкоємцями [PERSON] , які прийняли спадщину, є [PERSON] та [PERSON] . З урахуванням уточнених у травні 2025 року позовних вимог позивач остаточно просив стягнути з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за договором позики у розмірі 100 000 грн в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Відповідно до довідки Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області від 5 березня 2025 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає на [ADDRESS] . Ухвалою судді Рокитнянського районного суду Київської області від 13 березня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі і постановлено проводити її розгляд за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 17 квітня 2025 року о 11 год 00 хв. Цією ж ухвалою витребувано у приватного нотаріуса Білоцерківського районного округу Київської області Скоробагатько В.Д. належним чином завірену копію спадкової справи, яка відкрилась після [PERSON] , який помер [INFO] . 23 березня 2025 року приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Скоробагатько В.Д. направила на адресу суду належним чином завірену копію спадкової справи, після [PERSON] , який помер [INFO] . 17 квітня 2025 року представник позивача адвокат Кузьменко Є.А. за допомогою підсистеми «Електронний суд» подав заяву про вступ у справу як представник. 17 квітня 2025 року справу знято з розгляду у зв`язку з стабілізаційним відключенням світла у Рокитнянському районному суді Київської області. Справу призначено на 6 травня 2025 року о 11 год 30 хв. Представник позивача адвокат Кузьменко Є.А. 6 травня 2025 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» подав клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивував своєю зайнятістю в іншому суді. 6 травня 2025 року розгляд справи відкладено до 17 червня 2025 року 11 год 00 хв у зв`язку з неявкою учасників справи. 15 травня 2025 року представник позивача адвокат Кузьменко Є.А. подав до суду клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача [PERSON] , а також уточнену редакцію позовної заяви, відповідно до якого просив: - залучити до участі у справи співвідповідача [PERSON] ; - стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] борг за договором позики в сумі 100 000 грн в межах вартості майна, одержаного у спадщину; -вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Клопотання мотивоване тим, що ознайомившись з матеріалами справи стало відомо, що після [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину прийняв не тільки відповідач у справі, а також [PERSON] , що підтверджується копією спадкової справи. Посилаючись на зазначене, а також на частину 1 статті 51 ЦПК України, представник позивача просив залучити до участі у справі співвідповідача ВелетнюкЛ.С. Клопотання про залучення співвідповідача до участі у справі та уточнена редакція позовної заяви передані судді 26 травня 2025 року. 17 червня 2025 року представник позивача адвокат Кузьменко Є.А. за допомогою підсистеми «Електронний суд» подав клопотання, в якому просив підготовче засідання у даній справі проводити у відсутності позивача та представника позивача, а також просив задовольнити клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача. Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 17 червня 2025 року клопотання представника позивача адвоката Кузьменка Є.А. про залучення до участі у справі співвідповідача задоволено. Залучено до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] , яка мешкає у квартирі [ADDRESS] . Направлено співвідповідачу [PERSON] копію позовної заяви з додатками, копію клопотання про залучення співвідповідача та уточнену редакцію позовної заяви. Підготовче засідання у даній справі відкладено до 10 липня 2025 року 11 год 30 хв. 3 липня 2025 року [PERSON] направила на адресу суду клопотання, в якому просила додати її до електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» як відповідача. 10 липня 2025 року представник позивача адвокат Кузьменко Є.А. за допомогою підсистеми «Електронний суд» подав до суду клопотання, в якому просив підготовче засідання у даній справі проводити у відсутності позивача та представника позивача, а також просив закрити підготовче провадження у даній справі. Вказане клопотання передано судді 29 липня 2025 року. 10 липня 2025 року справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді у відпустці. Розгляд справи призначено на 10 вересня 2025 року о 11 год 30 хв. 9 вересня 2025 року Велетнюк Л.С. за допомогою підсистеми «Електронний суд» подала заяву про відкладення розгляду справи, яку обґрунтовувала тим, що має намір звернутися до адвоката за наданням правничої допомоги. 10 вересня 2025 року представник позивача адвокат Кузьменко Є.А. за допомогою підсистеми «Електронний суд» подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи у відсутності позивача та представника позивача. 10 вересня 2025 року справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді у відпустці. Справу призначено на 6 листопада 2025 року 14 год 00 хв. Представник позивача адвокат Кузьменко Є.А. 6 листопада 2025 року подав до суду клопотання, в якому просив підготовче засідання у даній справі проводити у відсутності позивача та представника позивача, а також просив закрити підготовче провадження у даній справі. Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 6 листопада 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 2 грудня 2025 року о 14 год 00 хв. 2 грудня 2025 року розгляд справи відкладено до 17 грудня 2025 року у зв`язку з неявкою учасників справи. Велетнюк Л.С. 9 грудня 2025 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» подала заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. 17 грудня 2025 року представник позивача адвокат Кузьменко Є.А. за допомогою підсистеми «Електронний суд» подав до суду клопотання, в якому просив розглядати справу у відсутності позивача та представника позивача, а також просив ухвалити рішення про задоволення позовних вимог. 17 грудня 2025 року розгляд справи відкладено до 27 січня 2026 року 11 год 00 хв. Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 14 січня 2026 року клопотання Велетнюк Л.С. задоволено та забезпечено її участь у судовому засіданні та всіх наступних в режимі відеоконференції. 27 січня 2026 року справу знято з розгляду у зв`язку з стабілізаційним відключенням світла у Рокитнянському районному суді Київської області. Розгляд справи призначено на 18 лютого 2026 року о 13 год 30 хв. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, направлені йому повістки повернулися до суду не врученими з причин «адресат відсутній за вказаною адресою». Суд враховує, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 13 січня 2020 року у справі № 910/22873/17 та від 14 серпня 2020 року у справі № 904/2584/19). Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Скоробагатько В.Д., в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином про день, час та місце розгляду справи. Стислий виклад позиції учасників справи Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Позиція сторін у судовому засіданні У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Представник позивача адвокат Кузьменко Є.А. у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Додатково зазначив, що 22 вересня 2021 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір позики грошових коштів, відповідно до умов якого [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 100 000 грн, які зобов`язувався повернути до 22 вересня 2022 року, однак [PERSON] борг у визначений договором строк не повернув. Також представник позивача вказував на те, що позивач в межах шестимісячного строку пред`явив вимогу спадкоємцям, яка останніми залишена без виконання. [PERSON] , яка приймала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, проти позову заперечувала та просила у його задоволенні відмовити. Також вказувала на те, що батько борг позивачу повернув, а тому відсутні правові підстави для стягнення боргу. На запитання суду, [PERSON] пояснила, що письмових доказів повернення боргу за договором вона немає, проте зазначила, що батько борг позивачу повернув про що свідчить його запис у блокноті. Встановлені судом фактичні обставини справи Судом встановлено, що 22 вересня 2021 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір позики грошових коштів, який посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун К.А., згідно з умовами якого [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 100 000 грн як позику, з умовою їх повернення до 22 вересня 2022 року. У пункті 2 договору позики грошових коштів зазначено, що грошові кошти, які є предметом цього договору, передані позикодавцем та одержані позичальником до підписання цього договору. Кошти за вказаним договором позики [PERSON] у визначений строк не повернув. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . 12 червня 2024 року [PERSON] направив [PERSON] , як спадкоємцю, лист-вимогу, в якому просив повернути грошові кошти сумі 100 000 грн, які отримані [PERSON] на підставі нотаріального посвідченого договору позики грошових коштів, однак лист-вимога останнім залишена без виконання. Вказаний лист-вимога направлено [PERSON] на адресу [ADDRESS] , що підтверджується описом вкладення, яке міститься в матеріалах справи. У липні 2024 року [PERSON] повідомив приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Скоробагатько В.Д. про претензію кредитора. 29 січня 2025 року приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Скоробагатько В.Д. направила позивачу листа, в якому зазначила, що спадкоємців [PERSON] повідомлено про претензію кредитора [PERSON] від 29 липня 2024 року, за якою є невиконані зобов`язання позичальника [PERSON] , згідно договору позики грошових коштів, посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області 22 вересня 2021 року за реєстрованим номером 2273 у розмірі 100 000 грн. З договору про поділ спадщини від 29 листопада 2024 року судом встановлено, що спадщину [PERSON] та [PERSON] прийняли, подавши відповідні заяви до приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Скоробагатько В.Д. До складу спадщини, що підлягає поділу за цим договором, входить: -житловий будинок, розташований на [ADDRESS] ; -земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер 3223784501:02:009:0011, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель (присадибна ділянка), яка розташована на [ADDRESS] ; -земельна ділянка площею 0,1868 га, кадастровий номер 3223784501:02:0012:0001, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на [ADDRESS] ; -частка нежитлових будівель, розташованих на [ADDRESS] , які складаються із: нежитлової будівлі (магазину), позначеної на плані літерою «А» - 286,1 кв.м, та нежитлової будівлі (котельні), позначеної на плані літерою «Б» - 20,7 кв.м; -частка нежитлової будівлі (магазину), позначеної на плані літерою «А» - 102,7 кв.м, розташованої на [ADDRESS] , -частка нежитлової будівлі, позначеної на плані літерою «А» - 85,8 кв.м, розташованої на [ADDRESS] ; -транспортний засіб «ГАЗ 5312016, 1986 року виписку, реєстраційний номер [NUMBER] . У пункті 5 договору про поділ спадщини зазначено, що на підставі статті 1278 ЦК України [PERSON] та [PERSON] , від імені якого діє Кривенкова Н.В., цим договором досягли домовленості поділити вищевказану спадщину наступним чином: -у спадщину [PERSON] перейде на підставі свідоцтва про право на спадщину право власності на частка нежитлових будівель, розташованих на [ADDRESS] , які складаються із: нежитлової будівлі (магазину), позначеної на плані літерою «А» - 286,1 кв.м, та нежитлової будівлі (котельні), позначеної на плані літерою «Б» - 20,7 кв.м; -у спадщину [PERSON] перейде на підставі свідоцтва про право на спадщину право власності на: -житловий будинок, розташований на [ADDRESS] , -земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер 3223784501:02:009:0011, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель (присадибна ділянка), яка розташована на [ADDRESS] ; -земельну ділянку площею 0,1868 га, кадастровий номер 3223784501:02:0012:0001, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на [ADDRESS] ; -частку нежитлової будівлі (магазину), позначеної на плані літерою «А» - 102,7 кв.м, розташованої на [ADDRESS] , -частку нежитлової будівлі, позначеної на плані літерою «А» - 85,8 кв.м, розташованої на [ADDRESS] ; -транспортний засіб «ГАЗ 5312016, 1986 року виписку, реєстраційний номер [NUMBER] . Пунктом 6 договору про поділ спадщини передбачено, що цей договір є підставою для видачі свідоцтв про право на спадщину за законом. Зі свідоцтв про право на спадщину за законом від 29 листопада 2024 року судом встановлено, що спадкоємцем після [PERSON] , 1962 року народження, який помер [INFO] , є його дочка [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано свідоцтва, складається з: житлового будинку, 1955 року забудови, який розташований на [ADDRESS] ; земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер 3223784501:02:009:0011, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель (присадибна ділянка), яка розташована на [ADDRESS] ; частки нежитлової будівлі (магазину), позначеної на плані літерою «А» - 102,7 кв.м, розташованої на [ADDRESS] , частки нежитлової будівлі, позначеної на плані літерою «А» - 85,8 кв.м, розташованої на [ADDRESS] та транспортного засобу «ГАЗ 5312016, 1986 року виписку, реєстраційний номер [NUMBER] . Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Вивчивши матеріали цивільної справи та надавши оцінку поданим доказам, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов таких висновків. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України). Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (стаття 1049 ЦК України). У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 міститься висновок, що реальним вважається договір, що є укладеним з моменту передачі речі або вчинення іншої дії. Для укладення реального договору необхідна наявність двох юридичних фактів: а) домовленість між його сторонами стосовно істотних умов договору; б) передача речі однією стороною іншій стороні або вчинення іншої дії. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 міститься висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Згідно із частиною другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною першою статті 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Судом встановлено, що 22 вересня 2021 року [PERSON] (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали договір позики грошових коштів, відповідно до якого [PERSON] передав [PERSON] у позику грошові кошти у розмірі 100 000 грн, а [PERSON] зобов`язався повернути [PERSON] зазначені грошові кошти до 22 вересня 2022 року. Вказаний договір позики грошових коштів посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун К.А. 22 вересня 2021 року. Суд вважає доведеним факт передачі [PERSON] грошових коштів у розмірі 100 000 грн на підставі укладеного договору позики грошових коштів до моменту підписання договору і неповернення ним позики ні у визначений договором строк, ні у подальшому. [INFO] [PERSON] помер. Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав i обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права i обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав i обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України. Перелік зобов`язань, які не входять до складу спадщини, визначений статтею 1219 ЦК України. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника регламентуються приписами статей 1281 і 1282 ЦК України. Згідно зі статтею 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі (стаття 1282 ЦК України). Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті. За змістом наведених норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора необхідно з`ясувати коло спадкоємців, встановити належність спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартість отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281, 1282 ЦК України. Тобто стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобов`язань, забезпечених іпотекою. Частина четверта статті 1281 ЦК України визначає наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті. Сплив строків пред`явлення вимог до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права. Такі правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц (провадження № 14-53цс18). У постанові Великої Палати Верховного Суд від 9 жовтня 2024 року у справі №638/1046/14-ц також міститься висновок про те, що під час вирішення спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника суди для правильного вирішення справи першочергово повинні встановити, чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1281 ЦК України, тобто чи вчинив кредитор потрібні дії у матеріальних відносинах. Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи предмет спору у справі, яка розглядається, до обов`язку позивача, як кредитора спадкодавця, належить доведення розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання строку, визначеного статтею 1282 ЦК України, і звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення обсягу та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити саме спадкоємець, який заперечує вимоги кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна (постанова Верховного Суду від 6 березня 2024 року у справі № 317/4108/18). Під час розгляду справи встановлено, що спадкоємці [PERSON] [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину, подавши відповідні заяви до приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Скоробагатько В.Д. Позивач довідався про смерть [PERSON] і 12 червня 2024 року до [PERSON] як спадкоємця [PERSON] пред`явив вимогу, тобто у строк встановлений статтею 1281 ЦК України. Спадкоємці не довели, що розмір заборгованості заявленої до стягнення у даній справі, перевищує вартість майна, яке отримано ними у спадщину після смерті [PERSON] . Також відсутність заперечення спадкоємців щодо рівності їх часток у спадщині. З огляду на викладене, наявність невиконаних боргових зобов`язань спадкодавця, факт прийняття спадщини відповідачами після смерті позичальника, наявність спадкового нерухомого та рухомого майна, ненадання відповідачами доказів того, що вартість боргу перевищує вартість успадкованого майна, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Висновки суду щодо розподілу судових витрат Статтею 141 ЦПК України передбачено, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 9 статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп. Оскільки [PERSON] є особою з інвалідністю II групи, він звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір». Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина шоста статті 141 ЦПК України). У зв`язку із задоволенням позову суд стягує з [PERSON] та [PERSON] у дохід держави судовий збір, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви, у розмірі по 605,60 грн з кожного.

Outcome: approved