Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

05.12.2025 від представника позивача [PERSON] , адвоката Грицика Г. О. через систему «Електронний суд» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у вказаній справі, в якій просить стягнути з відповідача Комунального Підприємства "Недригайлівводосервіс" на користь позивача [PERSON] 20 844,46 грн витрат на професійну правничу допомогу. У судовому засіданні представник позивача Грицик Г. О. заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача Ганненко О. С. просив відмовити у задоволення заяви представника позивача оскільки він порушив строк подання доказів. Також зазначив, що сума витрат на професійну правничу допомогу є значно завищеною, не є співмірною із складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Заслухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали заяви та цивільної справи, судом встановлено наступне. Рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 10.11.2025 позов [PERSON] до Комунального Підприємства "Недригайлівводосервіс" про визнання протиправним та скасування наказу, задоволено. Визнано неправомірним та скасовано наказ Комунального Підприємства "Недригайлівводосервіс" № 38 від 27.12.2024 "Про оголошення догани" стосовно головного інженера [PERSON] за невиконання наказу № 34 від 12.12.2024. Стягнуто із Комунального Підприємства "Недригайлівводосервіс" на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Перевіривши доводи представників сторін, дослідивши надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як передбачено ст.15 цього Кодексу, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно положень частин першої другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини третя та четверта статті 137 ЦПК України). Згідно з правилами частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови у позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Щодо заперечень представника відповідача про порушення п`ятиденного процесуального строку, визначеного імперативною нормою ч. 8 ст. 141 ЦПК України, при поданні заяви представником позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що вказана заява подана до суду 05.12.2025, при цьому судом враховано, що під час оголошення рішення суду 10.11.2025 учасники даної справи були відсутні, а матеріали справи містять довідку з якої слідує, що рішення суду від 10.11.2025 було надіслано одержувачу [PERSON] 04.12.2025. Із позовної заяви вбачається, що представником позивача Грициком Г. О. зазначено орієнтований розмір витрат на професійну правничу допомогу. У судовому засіданні яке відбулось 31.10.2025 представник позивача Грицик Г. О. зазначив, що докази понесення судових витрат (на правову допомогу) будуть надані протягом 5 днів після ухвалення остаточного рішення в суді першої інстанції. До заяви про ухвалення додаткового рішення представником позивача адвокатом Грициком Г. О. було додано: 1) ордер про надання правничої допомоги [PERSON] ; 2) договір про надання правової допомоги від 02.12.2024; 3) наказ про введення в експлуатацію основного засобу № 07/1 від 20.07.2020; 4) доказ відстані Суми-Недригайлів; 5) картку руху документу з якої слідує, що рішення суду від 10.11.2025 доставлено до електронного суду 04.12.2025; 6) акт прийому-передачі виконаних робіт від 24.11.2025, згідно якого загальна сума наданих послуг складає 20 844,46 грн, а саме: послуги надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань (2 000,00 грн); гонорар адвоката за представництво в суді (6 000,00 грн); складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру (4 000,00 грн); витрати на збір доказів (2 000,00 грн); вартість послуг помічника адвоката (2 000,00 грн); витрати на прибуття до суду (4 844,46 грн). При визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Однак, вищевказаний розмір вартості послуг адвоката суд вважає необґрунтованим і таким, що є неспівмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також ціною позову та значенням справи для відповідача. Отже, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, складність справи, обсяг об`єктивно необхідного часу для надання послуг адвокатом у даній справі, суд вважає обґрунтованим розмір вказаних витрат в сумі 10 000,00 грн. Враховуючи викладене заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial