Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

ТОВ «Коллект Центр» звернулось з вищевказаним позовом до [PERSON] , посилаючись на те, що 15.07.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту 4467161. ТОВ «Авентус Україна» виконало умови кредитного договору, позичальник не виконав умови договору щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого має заборгованість в сумі 49 464, 65 грн., з яких 15 000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 34 200,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами, 240,00 грн. інфляційні збитки, 24,65 грн. нараховані 3% річних. 04.02.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 04-02-01/2022, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача, ТОВ «Вердикт Капіта» набуло статусу кредитора за вищевказаним кредитним договором. 10.01.2023року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір факторингу № 10-01/2023, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача, ТОВ «Коллект Центр» набуло статусу кредитора за вищевказаним кредитним договором. Позивач просить суд стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за вищевказаним кредитним договором в сумі 49 464,65 грн., понесені витрати на сплату судового збору в сумі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правову допомогу в сумі 16 000,00 грн. Ухвалою Радивилівського районного суду Рівненської області від 15.12.2025 року відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача ТОВ «Коллект Центр» в судове засідання не з`явився, про час та розгляд справи товариство повідомлене належним чином, відповідно до позовної заяви вказане товариство просить справу розглядати у відсутність його представника. Відповідачка в судове засідання не прибула, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надсилала. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормами частини 8 ст. 178 та ст.279 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши подані письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15.07.2021 року за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту№ 4467161 (а. с. 34-38). Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» розміщених на сайті https://creditplus.ua. Згідно умов кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 15 000 грн. (п. 1.3), строк кредиту - 30 днів (п. 1.4). Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, зазначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - графік платежів), що є додатком №1 до цього договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі (п. 1.4). Згідно п. 1.5.1. кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору. Відповідно до п.1.5.2. договору знижена процентна ставка у розмірі 0,95 % в день застосовується за наступних умов. Якщо споживач в межах строку, визначеного в п. 1.4 договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, споживач, як учасник програми лояльності, отримує від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. Відповідно до п. 3.1. договору проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Відповідно до п.4.3.1 Договору сторони домовились, що у випадку, якщо споживач на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до п.п. 4.2.2-4.2.4 Договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту. Указаний договір [PERSON] було підписано електронним підписом 15.07.2021 року за допомогою одноразового ідентифікатора С878634. (а.с. 38). До копії договору позивач додав копії паспорту споживчого кредиту підписаного 15.07.2021 відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора С878634 (а. с.64-66). На підтвердження факту видачі кредиту за договором № 4467161, до позову долучено лист ТОВ «Авентус Україна» про підтвердження видачі кредитів від 10.10.2025 (а. с. 73) та лист ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» від 08.10.2025, із яких вбачається перерахунок 15000грн. 15.07.2021 відповідачу на картку № [NUMBER] (погоджену з відповідачкою в пункті 2.1 Договору), номер замовлення 20617847, номер транзакції 966996800. Також, факт перерахування коштів підтверджується наданою АТ КБ «Приватбанк» випискою по рахунку відповідача. 04.02.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 04-02-01/2022, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а. с. 8 - 12). Відповідно до акту прийому-передачі Реєстру боржників за вказаним Договором факторингу від 04.02.2022 ТОВ «Авентус Україна» передав, а ТОВ «Вердикт Капітал» прийняв реєстр боржників (а. с. 20-21). Пунктами 6.1.3та 6.1.4 передбачено Реєстр боржників (додаток №3) передається фактору за актом приймання-передавання реєстру боржників (додаток № 4) не пізніше наступного робочого дня після здійснення повного фінансування на користь клієнта відповідно до розділу 7. Право вимоги переходить до фактора після оплати фінансування з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників (додаток № 2) який є підтвердженням передачі фактору права грошової вимоги до боржників , після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно переданого права вимоги. Відповідно до Реєстру боржників до вказаного договору факторингу від 04.02.2022 (а. с. 20, 21), у вказаному реєстрі зазначена відповідачка як боржник під порядковим номером 1941 за вищевказаним договором про надання споживчого кредиту № 4467161 від 15.07.2021 в сумі 49 200грн., з яких 15000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 34 200,00 грн. заборгованість за процентами за користування позикою. На підтвердження надання кредиту на підставі вищевказаного договору про надання споживчого кредиту№ 4467161 позивач надав детальний розрахунок заборгованості, здійснений первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна», де висвітлені транзакції нарахування кредитних коштів на банківську карту відповідачки, відсотки та суми сплачених/повернутих коштів (а. с. 74-78) 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено Договір про відступлення прав вимог № 10-01/2023, у відповідності до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» передає (відступає) ТОВ «Коллект Центр» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Коллект Центр» приймає належні ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а. с. 23 - 28). Згідно п. 5.2 вказаного Договору про відступлення прав вимог право вимоги вважається відступленим (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами акту приймання передачі реєстру боржників. Відповідно до акту прийому-передачі Реєстру боржників за вказаним Договором факторингу від 10.01.2023 ТОВ ««Вердикт Капітал» передав, а ТОВ «Коллект Центр» прийняв реєстр боржників в кількості 207307 (а. с. 31). Відповідно до Реєстру боржників до вказаного договору факторингу від 10.01.2023 том 1 (а. с. 43-4), у вказаному реєстрі зазначена відповідачка як боржник під порядковим номером 22689 за договором № 4467161, за яким борг становить 49 464, 65 грн., з яких 15000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 34200,00 грн. заборгованість за процентами, 264,65 відповідальність за порушення грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 ЦК України. Пунктом 1 частини 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 50 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно зі ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини першої ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною першою ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до частини першої статті 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої ст. 207 ЦК України правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України Про споживче кредитування та Законом України Про електронну комерцію. Так, згідно із ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України Про електронні документи та електронний документообіг, а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України Про електронну комерцію). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. У ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Ст. 512 ЦК України передбачено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, а саме: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. На підставі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язані в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно умов вищевказаного Договору факторингу та договору відступлення права вимоги та відповідно до вимог ст. ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України у зобов`язанні позичальника за кредитним договором відбулася заміна кредитора, а ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло статусу нового кредитора. Згідно з частиною першою статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до частини першої ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми, розмір яких встановлено договором. Обґрунтовуючи позов, ТОВ «Коллект Центр» зазначено, що свої зобов`язання за вищевказаними договором про надання споживчого кредиту № 4467161 від 15.07.2021 первинний кредитор ТОВ «Аветус Україна» виконало у повному обсязі, надало відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених вказаним договором, однак, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 4467161 від 15.07.2021, станом на 27.10.2025 року відповідачка має заборгованість у сумі 49464.65 грн., з яких 15000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 34200, 00грн. - заборгованість за нарахованими процентами, 240,00 грн. інфляційні збитки, 24,65 грн. нараховані 3% річних З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 4467161 від 15.07.2021 в сумі 49464.65 грн., з яких 15000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 34200, 00грн. - заборгованість за нарахованими процентами, 240,00 грн. інфляційні збитки, 24,65 грн. нараховані 3% річних Позивач просить стягнути з відповідачки витрати на професійну правову допомогу в сумі 16000 грн. Вирішуючи питання щодо компенсації ТОВ «Коллект Центр» витрат, пов`язаних з правовою допомогою, суд виходить з наступного. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України). Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з вимогами частин першої-п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При зверненні до суду з даним позовом, ТОВ «Коллект Центр», у позовній заяві просило стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 16000,00 грн. На підтвердження витрат на правову допомогу до позовної заяви долучено копію Договору №01-07/2024 про надання правничої допомоги від 01.07.2024 року, укладеного між ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», Витяг з акту №15 про надання юридичної допомоги від 31.10.2025 року, згідно яких вартість наданих послуг становить 16000 грн. Разом з цим,

Outcome: approved