Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що 23.02.2025 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Кредіплюс» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №171873 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора. Відповідач, діючи свідомо та добровільно, без будь-якого примусу чи тиску, виявив намір отримати кредитні кошти та здійснив реєстрацію на офіційному веб-сайті кредитодавця. Кредитний договір складається з індивідуальної частини, яка містить персональні умови кредитування позичальника, графіку платежів та публічної частини, спільної для всіх клієнтів кредитодавця розміщеної на сайті за посиланням: https://finx.com.ua/docs. Зокрема, згідно з правилами, до укладення кредитного договору, позичальнику для ознайомлення в особистий кабінет надано паспорт споживчого кредиту у вигляді додатку до договору. Під час реєстрації, відповідно до встановленого порядку та інструкцій, розміщених на сайті кредитодавця, відповідач пройшов процедури встановлення особи та підтвердження її достовірності, надавши необхідні персональні дані для укладення кредитного договору. Первісний кредитор здійснив ідентифікацію та верифікацію позичальника на підставі отриманих від нього відомостей та документів, а також за допомогою системи BankID НБУ, що було передбачено та погоджено умовами кредитного договору. Позичальник приєднався до публічної частини, прийняв умови індивідуальної частини та графіку платежів, що разом становлять єдиний кредитний договір, шляхом підписання індивідуальної частини електронним підписом f5e3d57e. Згідно умов кредитного договору, первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти 23/02/2025 на банківську карту [NUMBER] відповідача, яку відповідач вказав у заявці при укладенні кредитного договору. Таким чином, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав у повному обсязі. У свою чергу відповідач обовязку щодо своєчасного повернення боргу не виконав, у зв`язку з чим, заборгованість [PERSON] перед позивачем, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором, становить - 31 503,46 грн, яка складається з 16 092,66 грн - заборгованість по тілу кредиту; 11 508,80 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 702,00 грн. - заборгованість по комісії, 3200 - заборогованість по штрафними санкціями (пеня, штрафи). Позивач вказує, що 16.04.2025 між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" укладено Договір факторингу №16042025, згідно умов якого , позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Станом на день звернення із даним позовом до суду вказана заборгованість за кредитним договором №171873 від 23.02.2025 року не погашена, а тому позивач просить стягнути з відповідача 28 303,46 грн. заборгованості та судові витрати у зв`язку з розглядом даної справи. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 02.01.2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів надіслано учасникам справи. Витребувано з АТ КБ "ПриватБанк", код ЄДРПОУ 14360570, 01001, Україна, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок, 1д (cancelyaria@privatbank.ua) докази, а саме про емітування на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) платіжної картки маска-картки № [NUMBER] /чи будь-якої іншої платіжної картки на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та інформацію про зарахування на картковий рахунок - маска карти № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період 23.02.2025 по 28.02.2025 у сумі 14 000,38 грн. та про відповідність номеру телефону [NUMBER] фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска картки № [NUMBER] та чи знаходиться/знаходився номер телефону [NUMBER] в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив, провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка, будучи відповідно до положень п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, належним чином повідомленою про дату час та місце розгляду справи, що стверджується довідкою про доставку SMS повідомлення та трекінгом відстеження рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень за штрих кодовими ідентифікаторами №R067073177941, №R067094887698, в судове засідання не з`явилася та про причини неявки, не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву не подавала. Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, враховуючи, що відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явилася в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подала відзив, а також те, що представник позивача просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити та зазначив, що не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 23.02.2025 року між Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Кредіплюс" та [PERSON] укладено кредитний договір №171873. Згідно п.п. 2.1. - 2.5 договору кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.2.6 договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.2.2.1 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за управління та обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.2.6 договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника та інші не заборонені законодавством цілі. Типом кредиту є кредит. Судом також встановлено, що згідно п.2.2.1 договору сума (загальний розмір) кредиту становить 17722,00 грн. надається не пізніше наступного дня після укладення договору в наступному порядку: у розмірі 14000,38 грн. на № рахунку/картки позичальника [NUMBER] , у національній валюті позичальника, у розмірі 3721,62 грн. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини. Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 350,00 % річних. Тип процентної ставки - фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту позичальником протягом строку кредитування, зазначений в п. 2.6. цієї індивідуальної частини та/або графіком платежів. Розмір процентної ставки незмінний. Знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1,00 гривень. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 100,00 гривень. Розмір комісії за управління та обслуговування кредиту не може бути змінено. Комісія за надання кредиту складає 3721,62 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього Договору за ставкою 21,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів Позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1. цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено (а.с.15-25). Виконання первинним кредитором обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 14000,38 грн. відповідачу, підтверджується довідкою про проведення взаємозаліку ТОВ "ФК Кредіплюс" від 30.10.2025 №3885/30-10 та переліком позичальників з даними про транзакції щодо яких запитується інформація, id транзакції 10003611 (а.с.39-41, 47). Згідно п. 3.1 Правил надання грошових коштів у позику надання фінансових кредитів фізичним особам здійснюється шляхом надання грошових коштів фізичній особі в кредит на умовах платності, строковості та повернення згідно вимог цих правил інших документів товариства та чинного законодавства України і може передбачати погашення заборгованості у т.ч. перед фінансовою установою (а.с.28-38). Згідно паспорту споживчого кредиту тип кредиту - кредит, сума кредиту - 17722,00 грн., строк кредитування - 126 днів, мета отримання кредиту - задоволення потреб позичальника, процентна ставка - 350,00%, реальна річна процентна ставка - 12 456,25% (а.с.26-27). З виписки з особового рахунку за кредитним договором №171873 від 23.02.2025 року вбачається, що станом на 01.11.2025 року заборгованість [PERSON] перед ТОВ "Юніт капітал" складає 16092,66 грн. прострочене тіло кредиту, 11508,80 грн. - прострочені відсотки, 702,00 грн. - заборгованість за комісією (а.с.59). Згідно картки обліку виконання договору №171873 вбачається про нарахування відсотків згідно договору №171873 від 23.02.2025 року (а.с.57-58). Судом також встановлено, що 16 квітня 2025 року між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал" було укладено договір факторингу №16042025, відповідно до умов якого до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором 171873 від 23.02.2025 року, що підтверджується витягом з Додатку №1 до Договору факторингу від 06.02.2025 року, де у списку боржників, під порядковим номером 640, значиться відповідач [PERSON] . Сума загальної заборгованості відповідача згідно вказаного реєстру становить 31 503,46 грн., з яких 16 092,66 грн. заборгованість за тілом кредиту, 11 508,80 грн. заборгованість за відсотками, 702,00 грн. заборгованість по комісії та 3200 грн. заборогованість по штрафах (а.с.48-55). З платіжної інструкцій №547 від 11.08.2025 року вбачається про перерахування грошових коштів ТОВ «Юніт капітал» на рахунок ТОВ «ФК Кредіплюс» за оплату про відступлення права вимоги згідно договору факторингу №16042025 від 16.04.2025 року (а.с.56). На виконання ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 02.01.2026 року представник АТ КБ "Приват Банк" надав інформацію в якій зазначає, що на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , відкрито картку № [NUMBER] , а також відображено зарахування коштів 23.02.2025 року у сумі 14000,38 грн., що підтверджує належність вказаного банківського рахунку на який позивачем перераховано кредитні кошти, відповідачці (а.с.102-104). Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційноправові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційнотелекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційнотелекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України). Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. За змістом ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошовї суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Матеріалами справи безспірно стверджується дійсність грошової вимоги до [PERSON] , за кредитним договором №171873 від 23.02.2025 року, як і договором факторингу, який є чинним, доказів погашення заборгованості ні позивачу, ні попереднім кредитодавцям відповідачкою не надано, а тому вимога ТОВ "Юніт Капітал" про стягнення з відповідача заборгованості підлягає до задоволення. Позовних вимог, щодо стягнення з відповідачки заборгованості зі сплати 3200 грн. штрафних санкцій, не заявлено. У позовній заяві представник позивача просить покласти на відповідача витрати на професійну (правничу) допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас зі змісту ч. 4 ст. 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі N 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі N 925/1137/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі N 317/1209/19. Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. У постанові Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі № 534/14/20 (провадження № 61-6638св22) було надано аналіз реальності (дійсність та необхідність), а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, надану стороні під час розгляду справи у суді, враховано, що адвокат є кваліфікованим юристом з повною вищою юридичною освітою, який має стаж роботи в галузі права не менше двох років, тому надані адвокатом своєму клієнту такі послуги, як: аналіз законодавчих актів, що регулюють спірні правовідносини та судової практики у даній категорії справи, складання процесуальних документів, складання клопотань про долучення до матеріалів справи доказів, які є необхідними, а тому такі послуги не можуть бути враховані при розподілі судових витрат, понесених стороною. Вирішуючи питання про стягнення заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 суд враховує, що повноваження представника позивача у справі підтверджені належними документами, з урахуванням договору про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025, протоколом погодженої вартості послуг до договору, додатковою угодою №25771367938 від 11.09.2025, актом прийому-передачі наданих послуг від 25.11.2025 та з фактично підтверджених та узгоджених з матеріалами справи наданих послуг адвоката, співмірності із складності справи, яка є малозначною, витраченого часу та обсягу виконаних робіт, засад розумності, виваженості та справедливості, те, що предмет спору в даній справі не є складним, та не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів також не є значними, розгляд справи відбувся у спрощеному провадженні, та представником позивача було подано клопотання про розгляд справи без його участі, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на правничу допомогу у розмірі 3500 грн., які підлягають стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Юніт Капітал». Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме, судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. На підставі ст.ст. 526, 530, 611, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1054, 1082, ЦК України, к еруючись статтями 4, 12, 76, 77, 78, 80, 81, 141, 258, 259, 264, 265, 280, 282, 354, 355 ЦПК України, суд,

Outcome: approved