Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

19.12.2025 до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] , в особі представника адвоката Прецевитого Г.О., до [PERSON] про розірвання шлюбу, яку мотивовано тим, що з 10.11.2000 позивач перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Пологівського району Запорізької області, актовий запис № 116 від 10.11.2000. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей не має. Подружжя разом не живе, спільне господарство не ведуть. Стосунки та подальше спільне життя є неможливими, у зв`язку із втратою взаєморозуміння та любові один до одного. Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливе. Враховуючи вищевикладене, позивач просить шлюб розірвати. Ухвалою судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 02 лютого 2026 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, у порядку спрощеного позовного провадження, та призначено у справі судове засідання з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Від представника позивача адвоката Працевитого Г.О. найшла заяву, у якій просить розглядати справу за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, шлюб просить розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10.11.2000 відділом реєстрації актів громадянського стану Пологівського району Запорізької області, актовий запис № 116 від 10.11.2000, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 10.11.2000. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Статтею 21 СК України, визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушувати до припинення шлюбних відносин, примушувати до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення відповідно до ст. 112 СК України. Згідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбних відносин подружжя є непорозуміння, а також різні погляди на сімейні відносини та на обов`язковість ведення спільного господарства. Позивач та відповідач наполягають на розірванні шлюбу, позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній їх волі. Таким чином, оскільки примирення між сторонами є неможливим, позивач та відповідач наполягають на розірванні шлюбу, що свідчить про втрату почуття любові та поваги один до одного, та призвело до фактичного розпаду сім`ї, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, шлюб між позивачем та відповідачем розірвати.

Outcome: approved