Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

26 листопада 2026 року Позивач через свого представника звернувся до суду з позовом до Відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між ними 18.03.2015 року в Посольстві України в Республіці Білорусь, зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №8. Від шлюбу Сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з Відповідачем не склалось через наявність різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння, що призвело до втрати любові та поваги один до одного, у зв`язку із чим у Сторін припинені шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, тому з метою розірвання шлюбу Позивач звертається до суду. Ухвалою суду від 12.12.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена шляхом направлення судових документів електронним зв`язком, про що в матеріалах справи наявна довідка про успішну доставку, представник позивача подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за їхньої відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилась,повідомлена про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення судових документів за адресою внутрішьно переміщеної особи, про що в матеріалах справи наявна відміька про вручення рекомендованого поштового відправлення «16.01.2026 Дзенгілевська». 17.02.2026 року на адресу суду від Відповідача надійшла заява про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на таке. Під час розгляду справи судом встановлено, що 18 березня 2015 року в Посольстві України в Республіці Білорусь, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено актовий запис №8. Від шлюбу Сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, надання строку на примирення - недоцільне. Відповідач заперечень проти вказаних обставин не надав. Таким чином, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved