Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до Слобідського районного суду міста Харкова з позовом до Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» (ПрАт «Харківенергозбут»), Акціонерного товариства «Харківобленерго» (АТ «Харківобленерго»), в якому просить зобов`язати ПрАТ «Харківенергозбут» та АТ «Харківобленерго» виявити технічну помилку, зроблену при нарахуванні заборгованості за електроенергію за адресою [ADDRESS] , за період з початку 2017 року по квітень 2024 року, перерахувати суму заборгованості за вказаною адресою згідно з умовами типового договору про електропостачання в Україні та згідно тарифами на електроенергію в Україні, що діяли на момент споживання, нараховуючи у відсутність зняття показників середню норму споживання електроенергії за вказаною адресою, вирахувавши її з представлених фото лічильників та переданих показань в особистому кабінеті за адресою [ADDRESS] , з особистим рахунком [NUMBER] , та у разі наявності заборгованості зробити розстрочку платежів протягом трьох років. В обґрунтування позову зазначила, що у вересні 2024 у телефонному режимі прийшла квитанція, в якій була вказана заборгованість за використання електроенергії на суму 150000,00 грн, але за місяць до цього такої заборгованості не було. З початком карантину, тобто з 13.03.2020, перевірка показань лічильника за вказаною адресою не проводилася, показники передавалися по телефону на номер [NUMBER] , а з початком повномасштабного вторгнення показники лічильника не передавалися. З розмови з працівниками ПрАт «Харківенергозбут» позивач з`ясувала, що різницю в показниках лічильника за серпень 2025 року було подано АТ «Харківобленерго» до нарахування, тобто донарахування здійснили фактично за один місяць, що, на думку позивача, технічно не можливо. 12.09.2024 мати позивача [PERSON] , яка мешкає разом з позивачем за вказаною адресою, звернулася до АТ «Харківобленерго» з заявою, в якій просила відкоригувати дані щодо показань лічильника, а також з метою з`ясування періоду, за який виникла різниця в показаннях, - надати заявниці роздруківку показань лічильника з січня 2022 по теперішній час. Однак відповіді на дану заяву АТ «Харківобленерго» не надав, натомість звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу, який в подальшому було скасовано. Зі змісту отриманої виписки, на думку позивача, працівники АТ «Харківобленерго» перемістили різницю показань 34.000 кіловат з липня 2025 року на квітень 2024 року, хоча такі дані не підтверджені документально. Крім того, особовий рахунок оформлено на колишнього власника будинку [PERSON] , хоча позивач зверталася до ПрАТ «Харківенергозбут» з проханням переоформити особовий рахунок на її ім`я. Позивач вже сплатила заборгованість в сумі 23000 грн за відповідним судовим наказом за період з вересня 2023 року по квітень 2024 року, а тому вважає заборгованість погашеною. Позивач стверджує, що за даними її розрахунків показник споживання електроенергії, в залежності від пори року, коливається від 700 до 1200 кіловат на місяць, а тому надані відповідачами дані щодо показників є неправдивими. Відповідач 2 ПрАТ «Харківенергозбут» надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив застосувати позовну давність щодо позовних вимог [PERSON] у справі №641/7253/25; у задоволенні позову [PERSON] до АТ «Харківобленерго», ПрАТ «Харківенергозбут» про зобов`язання вчинити дії відмовити в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначено, що ПрАТ «Харківенергозбут» не є розпорядником інформації за період з 2017 до 01.01.2019 року. За адресою: [ADDRESS] споживалась електрична енергія та сплачувались рахунки за спожиту електричну енергію, відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Споживач (позивач) приєднаний до умов Типового договору постачання природного газу/електроенергії через факт споживання. Договір вважається укладеним на умовах публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, що розміщені на сайті zbutenergo.kharkov.ua з [PERSON] , дані про якого передані від попереднього постачальника АТ «Харківобленерго». Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 433387364 від 30.06.2025 позивач є власником житлового будинку за адресою [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 3315 від 08.11.2016, виданий приватним нотаріусом ХМНО Карафетовою К.В. Втім, [PERSON] із необхідними документами для переоформлення особового рахунку до товариства не зверталася, проте невикористання такого права не звільняє її від відповідальності по сплаті заборгованості за спожиту електроенергію, оскільки з моменту набуття права власності вона фактично користувалася послугами з постачання електричної енергії. На території Харківської області операторам системи розподілу є АТ «Харківобленерго», і саме він приймає від споживача покази засобів комерційного обліку електричної енергії, визначає обсяги електричної енергії, використаної споживачем, та надає зазначену інформацію постачальнику електричної енергії, на підставі чого товариство проводить розрахунок зі споживачем. Так, на підставі отриманої інформації про обсяги спожитої електричної енергії, постачальник електричної енергії розраховує її вартість, виходячи з умов договорів до яких приєднався споживач та виставляє споживачу рахунки на оплату. АТ «Харківобленерго» надало інформацію про фактичне споживання електричної енергії, з обсягами, спожитими по особовому рахунку № [NUMBER] за період з 06.04.2024 по 31.07.2025, що були визначені згідно з показами лічильника, знятими персоналом АТ «Харківобленерго», станом на 10.10.2025 наявна заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі 121 708,90 грн, з урахуванням останньої оплати 09.10.2025 у сумі 3 000,00 грн, яка виникла за період з 01.11.2023 по 30.09.2025, тобто після набуття [PERSON] у власність домоволодіння за вказаною адресою та утворилась не за один місяць споживання електричної енергії, як стверджує позивач, а за період з листопада 2023 по теперішній час. Саме АТ «Харківобленерго» приймає від споживача покази засобів комерційного обліку електричної енергії, визначає обсяги електричної енергії, використаної споживачем, та надає зазначену інформацію постачальнику електричної енергії, на підставі чого Товариство проводить розрахунок зі споживачем. У разі не передання показів ЗКО споживачем, нарахування спожитої електричної енергії (кВт) здійснюється згідно вимог ККОЕЕ, а саме розрахунковим шляхом оператором системи розподілу АТ «Харківобленерго». Відповідно до витягу з реєстру банківських платежів 29.11.2024 на рахунок ПрАТ «Харківенергозбут» надійшла оплата за спожиту електричну енергію по особовому рахунку № [NUMBER] у сумі 4 000 грн., де платником зазначено [PERSON] , тому твердження позивача про сплату нею у листопаді 2024 року заборгованості за електричну енергію у сумі 23 000 грн нічим не підтверджується. Оплата за спожиту електричну енергію від [PERSON] в листопаді 2024 року надходила, проте в значно меншій сумі (4 000 грн), ніж вона зазначає у позові, здійснена оплата була зарахована на погашення заборгованості, яка виникла за межами спірного періоду з 30.11.2021 по 01.11.2023. Рішенням Салтівського районного суду м. Харкова від 07.10.2025 позов ПрАТ «Харківенергозбут» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь ПрАТ «Харківенергозбут» заборгованість за електричну енергію, що утворилась за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.11.2023 по 01.06.2025 в розмірі 113 399,14 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 грн, суму витрат, пов`язаних з розглядом справи, у розмірі 41,00 грн (справа № 643/13433/25). Вказана цивільна справа містить ті ж самі докази та доводи, що й надавалися позивачем до її відзиву на позов, усправі №643/13433/25 судом досліджено подані докази сторонами, встановлено обставини справи і зроблено висновки щодо відсутності сумнівів у достовірності нарахувань ПрАТ «Харківенергозбут» за спожиту електричну енергію на підставі показів переданих від АТ «Харківобленерго. У зв`язку з викладеним відповідач вважає, що доводи позивача є безпідставними, оскільки заборгованість [PERSON] за спожиту електричної енергії підтверджується рішенням Салтівського районного суду м. Харкова від 07.10.2025 у справі № 643/13433/25. ПрАТ «Харківенергозбут» також просить суд застосувати строки позовної давності (3 роки) до вимог позивача, оскільки частина претензій стосується періодів понад трирічної давнини (починаючи з 2017 року). Представник відповідача АТ «Харківобленерго» надав суду відзив, у якому просив відмовити у повному обсязі в задоволенні позовних вимог [PERSON] , оскільки відповідач вважає вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування вказав, що згідно з Кодексом комерційного обліку побутові споживачі зобов`язані щомісяця самостійно зчитувати та передавати фактичні показники лічильників. Позивач у період з 30.09.2021 по 06.04.2024 показники приладу обліку не передавала, у таких випадках обсяг споживання визначається розрахунковим шляхом (оціночні показники). 16.09.2024 позивач звернулася до відповідача та надала фото лічильника з показником «122399» станом на 06.04.2024. 24.07.2024 було проведено технічну перевірку, яка зафіксувала показник «125311». Зауважень від споживача під час перевірки не надходило. Процесуальні дії у справі Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 29.09.2025 справа розподілена судді Василенко О.Я. Разом із позовною заявою надійшло клопотання позивача про витребування доказів, в якому вона просить зобов`язати ПрАТ «Харківенергозбут» та АТ «Харківобленерго» та видати їй роздрукування показників лічильників, направити ці данні на її електронну адресу та на адресу суду в письмовому вигляді. Ухвалою судді від 03.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. 14.10.2025 від АТ «Харківобленерго» надійшов відзив на позовну заяву, разом із відзивом надано роздруківку показників лічильника по особовому рахунку № № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , станом на 09.10.2025. 03.11.2025 від ПрАТ «Харківенергозбут» надійшов відзив на позовну заяву, разом із відзивом відповідачем надано роздруківку показників лічильника по особовому рахунку № [NUMBER] за станом на 22.10.2025. Додатком до відзивів суду також було надано доказ направлення позивачу [PERSON] копії відзивів разом з додатками, засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта». Ухвалою суду від 04.12.2025 клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів залишено без задоволення, закрито підготовче провадження та призначити цивільну справу №641/7253/25 за позовною заявою [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут», Акціонерного товариства «Харківобленерго» про зобов`язання вчинити дії до судового розгляду по суті на 15 січня 2026 року на 10 год 00 хв. В судові засідання 15.01.2026 та 16.02.2026 позивач [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце розгляд справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Представники відповідача ПрАТ «Харківенергозбут»- Ткаченко А.В. та Бірюкова О.П. в судовому засіданні проти позовних вимог заперечували з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Вважали, що позивач звернулася до суду з позовом з метою ухилення від сплати заборгованості. Просили врахувати, рішення Салтівського районного суду м. Харкова від 07.10.2025 у справі № 643/13433/25, яким позов ПрАТ «Харківенергозбут» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено та, зокрема, стягнуто з [PERSON] на користь ПрАТ «Харківенергозбут» заборгованість за електричну енергію, що утворилась за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.11.2023 по 01.06.2025 в розмірі 113 399,14 грн. Оскільки у вказаній цивільна справі були досліджені ті ж самі докази та обставини, що зазначені позивачем в позовній заяві, та їм була вже надана оцінка судом, вказані обставини є преюдиційними для даної справи. Представник відповідача АТ «Харківобленерго» Хом`як Р.В. в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував з підстав, викладених у наданому ним відзиві на позовну заяву. Наполягав, що позивач підписала Акт технічної перевірки вузлів обліку електричної анергії від 24.07.2024 та Акт про пломбування від 24.07.2024, не оскаржувала їх, а тому позовні вимоги є безпідставними. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Суд встановив, що [PERSON] звернулася до суду з позовом, який мотивований незгодою позивача з нарахуванням плати за спожиту електроенергію за адресою [ADDRESS] , та розрахунками заборгованості позивача за послуги з користування електроенергією. Постановою НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих не побутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної-послуги на закріпленій території. Згідно з Переліком постачальників універсальних послуг на території Харківської області, таким постачальником визначено ПрАТ «Харківенергозбут». Правилами роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ, Правила), затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 затверджено Типовий договір електропостачальника. Публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщений на офіційному сайті ПрАТ «Харківенергозбут» за посиланням:https://zbutenergo.kharkov.ua. Відповідно до абз. 5 п. 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ринок електричної ернергії» фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Згідно з п. 4.8. розділу ІV ПРРЕЕ форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу. Відповідно до п. 4.12, 4.13 розділу IV ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Оператором системи розподілу на території Харківської області є АТ «Харківобленерго». Отже, розрахунки за спожиту електричну енергію зі споживачем ПрАТ «Харківенергозбут» проводить на підставі переданих від оператора системи розподілу обсягів споживання електричної енергії. За адресою: [ADDRESS] , відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , споживалась електрична енергія та сплачувались рахунки за спожиту електричну енергію, а відтак укладений публічний Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 433387364 від 30.06.2025 власником житлового будинку за адресою [ADDRESS] , є позивач, на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 3315 від 08.11.2016, виданий приватним нотаріусом ХМНО Карафетовою К.В. Актом технічної перевірки вузлів облку електричної енергії від 24.07.2024 зафіксовано технічну справність вущла обліку електричної енергії за адресою [ADDRESS] , Актом про пломбування від 24.07.2024 зафіксовано, зокрема, показник лічильника 125371 за даною адресою. Акти підписані позивачем без зауважень. Рішенням Салтівського районного суду міста Харкова у справі 643/13433/25 позов приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» заборгованість за електричну енергію, що утворилась за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.11.2023 по 01.06.2025 в розмірі 113399,14 грн, а крім того, судовий збір у розмірі 2422,40 грн та суму витрат, пов`язаних з розглядом справи, у розмірі 41,00 грн. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 21.01.2026 апеляційну скаргу [PERSON] на рішення Салтівського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2025 року із запереченнями на ухвалу Салтівського районного суду м. Харкова від 07.10.2025, у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» до [PERSON] про стягнення заборгованості повернуто апелянту. Отже, рішення Салтівського районного суду міста Харкова у справі 643/13433/25 набрало законної сили 21.01.2026. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. При цьому, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України). Згідно із ч.1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст.ст.11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких провожиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів наведений у ст. 16 ЦК України. При цьому, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який, як правило, прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Звертаючись за даним позовом, позивач [PERSON] фактично оспорює правильність нарахування розміру плати за певні види житлово-комунальних послуг, нарахування заборгованості за такими у період з 2011 року по квітень 2024 року, в сумі 113399,14 грн. Зазначене є різновидом претензії та чинним законодавством як спосіб захисту не передбачено. Натомість [PERSON] , як споживач, вправі в ході судового розгляду позовних вимог постачальника про стягнення таких нарахувань заперечувати проти них із наданням відповідних доказів (справа № 643/13433/25). Відповідно до ст. 12 ЦПК України та ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). З матеріалів справи вбачається, що підставою звернення до суду з позовом є незгода позивача з нарахуванням плати за спожиту електроенергію за адресою [ADDRESS] , та розрахунками заборгованості позивача за послуги з користування електроенергією, на суму 113399,14 грн. Водночас, у справі №643/13433/25 між тими ж сторонами Салтівським районним судом міста Харкова досліджено подані докази сторонами, встановлено обставини справи і зроблено висновки щодо відсутності сумнівів у достовірності нарахувань ПрАТ «Харківенергозбут» за спожиту електричну енергію на підставі показів переданих від АТ «Харківобленерго». Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Суть преюдиції полягає і в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18.04.2018 у справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17). Оскільки спір між сторонами виник з приводу достовірності показників лічильника, правомірності нарахувань та фактичної наявності заборгованості за спожиту електроенергію за адресою [ADDRESS] , факт, встановлений у мотивувальній та резолютивній частинах рішення Салтівського районного суду міста Харкова, є преюдиційним для цієї справи. Отже, з огляду на обставини цієї справи, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, перевіривши всі доводи і заперечення сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed