Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором №С-001-027961-18-980 від 10.07.2018 року в розмірі 15141,60 грн. та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10 липня 2018 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №С-001-027961-18-980. 07 липня 2023 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №07072023 у відповідності до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №С-001-027961-18-980 від 10.07.2018 року, укладеного між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачем перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свої зобов`язання. Після відступлення права грошової вимоги до відповідача, відповідач не здійснив жодних платежів для погашення кредитної заборгованості, у зв`язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду. Ухвалою суду від 16.01.2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить про розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні підтвердив, що укладав кредитний договір та отримував кошти у 2018році, які йому були необхідні для лікування, повернути їх не зміг, має мінімальну заробітну плату, вважає, що розмір відсотків є надто високим, просив, суд їх зменшити. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 10 липня 2018 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено угоду №С-001-027961-18-980 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної карти, відповідно до якого відповідачу відкрито поточний рахунок у гривні з встановленням відновлюваної кредитної лінії по поточному рахунку, з максимальним лімітом Кредитної лінії у розмірі 200000грн. (п.3.1 Договору), процентна ставка 24% річних (п.3.3. Договору). Ліміт кредитної лінії доступний клієнту у день укладення угоди 5000грн. Відповідно до ст. 634 Цивільного кодексу України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Згідно із ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. 07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк»» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №07072023, у відповідності до умов якого АТ «Ідея Банк»» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні АТ «Ідея Банк»» права грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі Боржників. У відповідності до платіжної інструкції №19913 від 11.07.2023, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» здійснило оплату АТ «Ідея Банк» за відступлення прав вимоги згідно Договору факторингу №07072023 від 07.07.2023 року. Відповідно до Витягу з Реєстру Боржників №4 до Договору факторингу №07072023, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №С-001-027961-18-980 від 10 липня 2018 року в сумі 15141,60 грн, яка складається із: заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 5000 грн., суми заборгованості за відсотками в розмірі 10141,60 грн. Відповідно до Розрахунку заборгованості, станом на 07.07.2023 [PERSON] має заборгованість за кредитним договором №С-001-027961-18-980 від 10 липня 2018 року в сумі 15141,60 грн, що складається з 5000грн. заборгованості за основним боргом та 10141,60 грн. заборгованості за відсотками. Отже, матеріали справи свідчать про те, що кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши кредитні кошти відповідачу. Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України). Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним. Неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права нового кредитора звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, оскільки боржник у судовому засіданні має можливість заперечувати проти його вимог. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15 та постанові Верховного Суду від 18.06.2020 у справі №681/44/15-ц. За змістом статей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до змісту ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом. Щодо зменшення розміру нарахованих відсотків, суд зазначає, що із дослідженого судом кредитного договору №С-001-027961-18-980 від 10 липня 2018 року вбачається, що його умови цілком відповідають законодавчому визначенню кредитного договору, передбаченому ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Щодо розміру процентів, то такий розмір, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 «якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення». Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 також вказувала, що «виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання». Тлумачення змісту кредитного договору дає підстави для висновку, що умови кредитного договору є чіткими та зрозумілими, що виключає можливість їх неоднозначного трактування сторонами, сторонами погоджено вид процентної ставки, яка є фіксованою, та визначена умовами договору, у справі не встановлено, що банк приховав від позичальника об`єктивну інформацію щодо сукупної вартості кредиту, вказав занижені значення процентної ставки як істотної умови договору, тим самим ввівши відповідача в оману. З огляду на викладене, позивачем доведено, що було укладено кредитний договір №С-001-027961-18-980 від 10.07.2018 року, [PERSON] отримав кредитні кошти та зобов`язувався сплачувати проценти у розмірі та в строк, що чітко визначені договором, проте протягом тривалого часу таких дій не вчиняв, так само як і не заявляв про несправедливі умови договору, а допустив прострочення виконання зобов`язань. При цьому ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» отримало право вимоги до відповідача за договором факторингу, тому за даних умов та встановлених судом обставин, суд виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, не вбачає підстав для зменшення розміру нарахованих відсотків, та приходить довисновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 15141, 60 грн. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 3028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, то понесені судові витрати за подання позовної заяви відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного та

Outcome: approved