Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

У липні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом, свої вимоги мотивує тим, що відповідач укладав кредитний договір з ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів». У подальшому на підставі договору факторингу позивачу перейшло право вимоги за цим договором позики №76249576 на суму 46 626,15 грн. Відповідач не виконав свого зобов`язання та не повернув боргу. Просить стягнути з відповідача на свою користь борг за договором позики № 76249576 на суму 46 626,15 грн. Ухвалою суду від 08.08.2025 відкрито спрощене провадження у справі, призначено судове засідання. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що він перебуває на військовій службі, тому штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань, а також проценти за користуванням кредиту не нараховуються під час особливого періоду згідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Позивач вимагає до сплати 35052,15 грн. відсотків, що становить 292,10 % від суми кредиту - 12000 грн. Уся сума сумарно перевищує половину суми, одержаної відповідачем за договором. Крім того, позивач нараховував процентну ставку (базову, день) - 2,5 %, процентну ставку за понадстрокове користування - 2,7 %, реальну річну процентну ставку - 114432,08 %, що перевищує подвійну облікову ставку Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня, та 15 відсотків суми простроченого платежу. Зокрема звертає увагу, що відсутній розрахунок відсотків на суму 35052,15 грн., а також графік платежів. що не дозволяє встановити щомісячні відсотки. Позивач додав до позовної заяви розрахунок заборгованості, але не надав пояснення своїх розрахунків належним чином. У відповіді на відзив позивач зазначив, що договір був укладений в електронній формі шляхом підписання їх відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, що відповідає положенням законодавства. Умови кредитування визначені у договорі. Відповідачем факт укладення договорі не спростовується. Позивачем надано детальний розрахунок заборгованості. Просить позов задовольнити. У судове засідання позивач не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву про розгляд справи без участі представника. У судовому засіданні відповідач проти позову заперечував із зазначених у відзиві підстав. пояснив, що на момент підписання кредитного договору він перебував у лавах Збройних Сил України та проходив військову службу за контрактом. Після укладення контракту у 2019 році увесь час до моменту розгляду справи проходить військову службу. Враховуючи свій статус та обставини справи, відповідач заявив про часткове визнання позовних вимог, а саме в частині стягнення основної суми заборгованості. У задоволенні вимог про стягнення відсотків просив відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 21.09.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №76249576. Згідно з п.1 договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (позику) на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Відповідно до п.2 договору позики, сума позики становить 12 000 грн.; строк позики 30 днів; процентна ставка 2,5% на день (фіксована). Дата надання позики 21.09.2023; дата повернення позики 20.10.2023. Знижена процента ставка 2,5%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2,70%, пеня%/день- 2,70%, орієнтована річна процентна ставка 114432,08%, орієнтована загальна вартість позики 21000,00 грн. Згідно з п.4, 5 договору, проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики. Підписанням цього договору позики відповідач підтвердив, що він ознайомився на сайті https://mvcredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуг, що передбачена ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». У 5.3 договору позики зазначено, що позичальник до моменту підписання договору позики вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі й на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mvcredit.ua/ru/documents-license/ (надалі Правила), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником продовження строку користування позикою (пролонгація), йому зрозумілі. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Договір позики підписано електронним підписом позичальника. Додатком до договору є таблиця обчислення загальної вартості кредиту, нею визначено загальну вартість 21 000,00 грн., кількість днів у розрахунковому періоді 30 днів (а.с. 7) 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 8-10). 20.03.2024 сторони договору факторингу уклали акт прийому-передачі реєстру боржників . Відповідно до витягу з реєстру ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 46 626,15 грн., з яких: 11 574 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 35 052,15 грн. заборгованість за процентами (а.с. 14-16). Відповідно до наданого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» розрахунку, у періоді з 21.09.2023 по 18.01.2024 на суму боргу нараховувались відсотки. Загальний їх розмір склав 35 052,15 грн. Сума боргу за тілом кредиту станом на 20.03.2024 становила 11.574,00 грн. з урахуванням часткового, в розмірі 426,00 грн. погашення тіла (а.с. 102-103). Відповідно до наданого розрахунку за період з 20.03.2024 по 31.05.2025 сума боргу за цим кредитним договором не змінювалась (а.с. 17). Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України). Відповідно до положень ст. 1046, ч.ч. 1 та 2 ст. 1054 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до визначень, що містяться в ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»: електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. За положеннями ст. 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг. Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 656 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги. Частиною 1 статті 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що між ним та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» укладено договори позики №76249576 від 21 вересня 2023 року, а також отримання ним кредитних коштів за цим договором у сумі 12 000 грн. Проте відповідач заперечує нарахування відсотків через свій статус військовослужбовця та учасника бойових дій. Відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції Закону, чинній у періоді укладення договору та нарахування відсотків за договором, військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Зі змісту пункту 3 Прикінцевих положень ЗаконуУкраїни «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» слідує, що дія підпункту 3 пункту 4 розділу І цього Закону, яким статтю 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено пунктом 15 поширюється на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби. Згідно з положеннями Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26 серпня 2020 року у справі № 813/402/17 дійшла висновку про те, що навіть за не введення у країні воєнного стану, особливий період, початок якого пов`язаний з моментом оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової чи прихованої), хоч і охоплює час мобілізації, однак не може вважатися закінченим лише зі спливом строку, протягом якого підлягали виконанню визначені у відповідному рішенні про мобілізацію заходи. Отже, у проміжки між періодами проведення мобілізації стан особливого періоду не припинявся. Верховний Суд у постанові від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) виклав висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей». У цій постанові Верховний Суд зазначив, що Національний банк України листом від 02 вересня 2014 року № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 22 листопада 2023 року в справі № 426/4264/19. Відповідач з 28.11.2019 року є військовослужбовцем, що підтверджується довідкою військової частини № [NUMBER] від 25 вересня 2025 року 210, а також копією військового квитка (а.с.90, 149-150). Отже, [PERSON] на час укладення договорів позики та нарахування відсотків був і є військовослужбовцем, а відтак на нього поширюється дія норми ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». За наведеного суд дійшов висновку, що з врахуванням пільги, передбаченої пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», проценти за користування цими кредитними коштами не мали нараховуватися [PERSON] . Тому вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за договорами позики №76249576 від 21 вересня 2023 року підлягають задоволенню лише в частині стягнення суми заборгованості за основною сумою боргу, що становить 11 574 грн. 00 коп. У частині вимог про стягнення відсотків за користування кредитними коштами відповідно до вказаного договору позики позов не підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України у зв?язку з частковим, на 24,8 % задоволенням позовних вимог, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 750,94 грн., пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial