Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

5 січня 2026 року позивач через електронний кабінет звернувся до суду з позовом та просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 74840,02 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 19 серпня 2019 року між АТ «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено договір №95556253000, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 30000 грн з умовою сплати процентів за користування кредитом. АТ «Укрсиббанк» свої зобов`язання перед відповідачем виконало в повному обсязі, надавши кредитні кошти, натомість відповідач не виконав умови кредитного договору та кошти не повернув. Надалі 25 січня 2021 року між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» було укладено договір факторингу, згідно з яким до ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Потім 26 січня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» та ТОВ «Вердикт капітал» було укладено договір факторингу, згідно з яким до ТОВ «Вердикт капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Потім 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект центр» було укладено договір про відступлення прав вимоги, згідно з яким до ТОВ «Коллект центр» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Унаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором утворилась заборгованість у розмірі 74840 грн, з яких: 47190,58 грн заборгованість по кредиту, 27649,44 грн відсотки за користування кредитом. Окрім заборгованості позивач просив стягнути із відповідача також судові витрати. Ухвалою суду від 31 грудня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався, судом вжито заходів для його повідомлення про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання з дотриманням вимог статей 128, 130 ЦПК України. Суду повернуто поштове повідомлення №067073137869 з довідкою УДППЗ «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою», що в розумінні частини 8 статті 128 ЦПК України є належним повідомленням відповідача про розгляд справи. Від сторін до суду не надходили заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини. 19 серпня 2019 року між [PERSON] між АТ «Укрсиббанк» укладений договір-анкета про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з правилами) №95556253000, відповідно до умов якого відповідачу було надано ліміт кредитування у розмірі 30000 грн, строк дії ліміту кредитування - з дати укладання договору по 10 вересня 2021 року (а.с. 7-8). Відповідно до договору-анкети передбачена процентна ставка 55% річних. Відповідно до пункту 1.2. договору банк встановлює ліміт овердрафту на картковому рахунку клієнта, а клієнт зобов`язується повернути використану суму кредиту та сплачувати плату за кредит на умовах, визначених цим договором-анкетою та правилами. Відповідно до пункту 2.14. договору договір укладається на невизначений строк та набирає чинності з моменту укладення договору-анкети. Додатками до договору є анкета-заявка та паспорт споживчого кредиту, яким визначено інформацію щодо умов кредитування та зазначено, що датою надання інформації є 19 серпня 2019 року та інформація є актуальною до 19 серпня 2019 року (а.с. 9, 11). Як вбачається з виписки по рахунку [NUMBER] , відкритого на ім`я [PERSON] , 19 серпня 2019 встановлений кредитний ліміт в розмірі 30000 грн. (а.с. 109-115). Згідно з наданого АТ «Укрсиббанк» розрахунку заборгованості по кредитному договору за період з 18 серпня 2019 по 25 січня 2021 року за [PERSON] непогашений залишок заборгованості складає 60333,37 грн, з яких: 47190,58 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 13143,19 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 104-108). 25 січня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» та АТ «Укрсиббанк» укладено договір факторингу №198, у відповідності до умов якого, АТ «Укрсиббанк» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» приймає належні АТ «Укрсиббанк» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 12-13). Згідно з пунктом 4.1. договору факторингу право власності на права вимоги вважається таким, що перейшло від клієнта фактору та право вимагати від боржників виконання своїх зобов`язань в межах відступлених прав вимог у фактора виникає в день підписання акту приймання-передачі прав вимоги, за умови сплати фактором суми фінансування у порядку, визначеному договором. 25 січня 2021 року між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» підписано акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №198 від 25 січня 2021 року, за яким відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором, де боржником є [PERSON] (а.с. 18). З копії платіжного доручення №2215 від 25 січня 2021 року вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» сплатило АТ «Укрсиббанк» 2306853,69 грн оплати за договором факторингу №198 від 25 січня 2021 року (а.с. 16). Відповідно до витягу з реєстру боржників від 25 січня 2021 року до договору факторингу №198 від 25 січня 2021 року, ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 60333,77 грн, з яких: 47190,58 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 13143,19 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 19-22). 26 січня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №04/26/01/2021/1, у відповідності до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» передає (відступає) ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 23-24). Згідно з пунктом 4.1. договору факторингу право власності на права вимоги вважається таким, що перейшло від клієнта фактору, та право вимагати від боржників виконання своїх зобов`язань в межах відступлених прав вимог у фактора виникає в день підписання акту приймання-передачі прав вимоги, за умови сплати фактором суми фінансування у порядку, визначеному договором. 26 січня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» підписано акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №04/26/01/2021/1 від 26 січня 2021 року, за яким відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором, де боржником є [PERSON] (а.с. 27). З копії платіжних доручень №191920001 від 22 березня 2021 року, №192500003 від 24 березня 2021 року, №193320002 від 26 березня 2021 року вбачається, що ТОВ «Вердикт Капітал» сплатило ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» 15000 грн, 2000000 грн, 160700 грн оплати за договором факторингу №04/26/01/2021/1 від 26 січня 2021 року (а.с. 28-29). Відповідно до витягу з реєстру боржників від 26 січня 2021 року до договору факторингу №04/26/01/2021/1 від 26 січня 2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 60333,77 грн, з яких: 47190,58 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 13143,19 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 33-35, 37). Згідно з наданого ТОВ «Вердикт Капітал» розрахунку заборгованості по кредитному договору за період з 26 січня по 17 серпня 2021 року станом на 10 січня 2023 року за [PERSON] непогашений залишок заборгованості складає 74840,02 грн, з яких: 47190,58 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 27649,44 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 32). 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір відступлення прав вимоги №10-01/2023, у відповідності до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» передає (відступає) ТОВ «Коллект Центр» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Коллект Центр» приймає належні ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 38-43). Згідно з пунктом 5.2. договору права вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників у друкованому (підписаному вигляді). 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» підписано акт прийому-передачі реєстру боржників за договором відступлення прав вимоги №10-01/2023 від 10 січня 2023 року, за яким відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором, де боржником є [PERSON] (а.с. 53). 4 лютого 2025 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено додаткову угоду №10/7 до договору відступлення прав вимоги №10-01/2023 від 10 січня 2023 року, відповідно до якої внесено зміни до реєстру боржників (а.с. 49). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10 січня 2023 року ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 74840,02 грн, з яких: 47190,58 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 27649,44 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 54,55). Згідно з наданого ТОВ «Коллект Центр» розрахунку заборгованості по кредитному договору за період з 10 січня 2023 по 9 грудня 2025 року станом на 9 грудня 2025 року за [PERSON] непогашений залишок заборгованості складає 74840,02 грн, з яких: 47190,58 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 27649,44 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 56). При вирішенні даного спору суд виходить з наступних положень закону. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з пунктом 12 цієї статті електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з пунктом 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина 1 статті 510 ЦК України). Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Докази прав нового кредитора у зобов`язанні передбачені статтею 517 ЦК України, згідно якої первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Згідно зі статтями 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно зі статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Висновки суду по суті спору. Судом установлено, що на підставі укладеного кредитного договору відповідач зобов`язався повернути позику та відсотки за користування нею, однак свого зобов`язання вчасно не виконав, позику не повернув, нараховані відсотки не сплатив. Надалі на підставі укладених договорів відступлення прав вимоги право вимоги про повернення коштів, отриманих в кредит, перейшло до позивача. Оскільки умови кредитного договору відповідач не виконав своєчасно і належним чином, то суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором необхідно задовольнити та стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором. Не зважаючи на те, що позивач не надав доказів повідомлення відповідача про відступлення права вимоги на підставі кредитного договору, суд вважає, що це не звільняє відповідача від виконання своїх зобов`язань щодо повернення кредитних коштів. В той же час відповідач не надав доказів сплати боргу за кредитним договором ні на користь АТ «Укрсиббанк», ні на користь ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», ні на користь ТОВ «Вердикт Капітал», ні на користь позивача по справі. Розподіл судових витрат по справі. Відповідно до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини 2 статті 141 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до частин 1 4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу суду надано: копію договору про надання правової допомоги №01-07/2024 від 1 липня 2024 року, укладеного між ТОВ «Коллект Центр» та АО «Лігал асісстанс», заявку на надання юридичної допомоги № 3558 від 3 листопада 2025 року, якою погоджено надання правових послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] на загальну суму 25000 грн, витяг з акту № 16 про надання юридичної допомоги від 28 листопада 2025 року, яким передбачено, що вартість послуг на професійну допомогу станом на 28 листопада 2025 року за договором становить 25000 грн (а.с. 57-59, 62). Беручи до уваги складність справи, яке є справою незначної складності, обсяг виконаних адвокатом робіт по підготовці позову та процесуальних документів, ціну позову та значення справи для сторін, враховуючи при визначенні суми відшкодування реальність адвокатських витрат (дійсність та необхідність), розумність їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача 8000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved