Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , які діють в своїх інтересах та є законними представниками [PERSON] 27.01.2017 звернулись до суду з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа: ПАТ «НАСК «Оранта», про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. В обгрунтування позовних вимог вказували, що 20.02.2021 близько 19 год. 15 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем Seat Ibiza, д.н.з. [NUMBER] , та рухаючись в м. Черкаси по вул. Пушкіна, зі сторони вул. Надпільна, в напрямку вул. Гоголя, на нерегульованому перехресті з вул. Благовісна, проявила неуважність та порушила вимоги:- п. 2.3.б) Правил дорожнього руху, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;- п. 16.11. Правил дорожнього руху, згідно з яким на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху;- вимоги дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу», згідно з яким водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8. - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі. Під час руху [PERSON] , керуючи автомобілем Seat Ibiza, д.н.з. [NUMBER] , та рухаючись в м. Черкаси по вул. Пушкіна, зі сторони вул. Надпільна, в напрямку вул. Гоголя, будучи заздалегідь проінформованою про наближення до нерегульованого перехрестя, що позначене дорожнім знаком 2.1. «Дати порогу» з вул. Благовісна, поблизу будинку №137, допустила зіткнення з автомобілем ВАЗ 2101, д.н.з [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по головній дорозі вул. Благовісна зі сторони вул. Михайла Грушевського в напрямку вул. Івана Франка. Вироком Соснівського районного суду від 06 жовтня 2021 р. (скасований вироком Черкаського апеляційного суду від 08.12.2023 в частині застосування ст.75 КК України) [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. На підставі ст.75 КК України звільнено обвинувачену від відбування основного покарання у виді 1 року обмеження волі з випробуванням з іспитовим терміном на 1 рік. У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди: потерпілий [PERSON] , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №02-01/202 від 19.03.2021, отримав тілесні ушкодження: травма лівого колінного суглобу з розривами менісків та зв`язки суглобу, саднами м`яких тканин суглобу, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; садна м`яких тканин правого колінного суглобу, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Потерпілій [PERSON] завдано тілесні ушкодження легкої тяжкості: закрита травма голови зі струсом головного мозку, забитою раною лівої лобної скроні. Потерпілому малолітньому [PERSON] завдано тілесні ушкодження легкої тяжкості, а саме: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій м`яких тканин на ділянці паралельно щоки справа. Під час розгляду кримінального провадження в суді відносно [PERSON] цивільні позови потерпілих не розглядалися, оскільки вони попередньо не звертались до страхової компанії. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Seat Ibiza [PERSON] була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта» за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/8904611. 24.03.2023 року ПАТ «НАСК ОРАНТА» перерахувала на рахунок [PERSON] за шкоду заподіяну здоров`ю кошти в розмірі 3 546, 29 грн. Станом на момент звернення з позовом до суду завдана матеріальна та моральна шкода, яка не покрита страховим відшкодуванням становить: 27 738, 00 грн., яка складається з вартості евакуатора, лікування обстеження, часткову реабілітацію [PERSON] , [PERSON] , малолітнього [PERSON] , а саме: вартість лікування [PERSON] , [PERSON] , малолітнього [PERSON] відповідно до наданих чеків 11 034 грн., вартість обстеження [PERSON] в спеціалізованій клініці ТОВ «Ортопедікс- плюс» - 250 грн.х4=1000 грн.; вартість евакуатора 500 грн. Орієнтовна вартість витрат на реабілітацію [PERSON] (фокусна ударно-хвильова терапія) висновок від 04.06.2021 року 5 сеансів по 450 грн.=2250 грн. Вартість витрат, які мають бути понесені на реабілітацію [PERSON] (лазерне видалення рубця з обличчя відповідно до висновку від 31.05.2021 року) -16500 грн. Крім матеріальної шкоди, позивачу була завдана і моральна шкода, яка полягає у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, через фізичний біль внаслідок отриманих травм молодої сім`ї, часткової втрати працездатності чоловіка, який в повному обсязі не в змозі утримувати сім`ю, [PERSON] отримала понівечене обличчя, малолітній [PERSON] став тревожним та замкнутим та плаксивим. При цьому, [PERSON] не цікавилась станом здоров`я сім`ї, допомоги не пропонувала. Таким чином, моральну шкоду позивачі оцінюють в розмірі 30 000,00 гривень для кожного з позивачів. Таким чином, позивачі просили стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 11 238 грн. та моральну шкоду 30 000 грн., на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 16 500 грн., та моральну шкоду 30 000 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 квітня 2024 року скасовано заочне рішення в справі від 23 жовтня 2023 року за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , третя особа: ПАТ «НАСК «Оранта», про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивачі [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, додатково зазначили, що наслідки зазначеної дорожньо-транспортної пригоди та отриманих тілесних ушкоджень відчувають і дотепер, є необхідність подальшого регулярного обстеження та лікування чоловіка [PERSON] , у зв`язку з травмою колінного суглобу, у зв`язку з чим він не в повній мірі є працездатним, малолітній [PERSON] відчуває тривогу, постійно капризує, позивачка [PERSON] внаслідок отриманих нею, чоловіком та дитиною травм постійно знаходиться в стані гострої реакції на стрес, тому просили стягнути окрім матеріальної також моральну шкоду в розмірі 30 000 гривень для кожного з позивачів. Представник позивачів [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити, вказував, що наявність укладеного договору страхування не скасовує деліктного зобов`язання винуватиці ДТП, яка повинна відшкодувати все подальше лікування та реабілітацію потерпілих (позивачів) внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, про які вони не могли знати на момент звернення до страхової компанії за відшкодуванням. Представник відповідачки адвокат Яцюк М.В. заперечував проти позову вказував, що ліміт відшкодування шкоди здоров`я позивачами не був вичерпано, вони отримали лише за шкоду заподіяну здоров`ю кошти в розмірі 3 546, 29 грн., в подальшому з додатковими вимогами або оскарженнями вже виплаченого розміру до страхової компанії не зверталися. Відтак, відповідачка не несе в даному випадку відповідальність за таку бездіяльність позивачів, оскільки законодавством на неї покладений обов`язок відшкодувати шкоду здоров`ю, спричинену понад ліміт, який визначений у полісі і покладається на страховика. Представник третьої особи - ПАТ «НАСК «Оранта» Гончаренко І. в судове засідання не з`явилася, була повідомлена належним чином про розгляд справи, на вимогу суду скерувала матеріали страхової справи по вказаному страховому випадку. Вислухавши сторони, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ч.ч.1,2,3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вироком Соснівського районного суду від 06 жовтня 2021 р., який скасований вироком Черкаського апеляційного суду від 08.12.2023 в частині застосування ст.75 КК України, [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. На підставі ст.75 КК України звільнено обвинувачену від відбування основного покарання у виді 1 року обмеження волі з випробуванням з іспитовим терміном на 1 рік. Як встановлено вказаним вироком, 20.02.2021 близько 19 год. 15 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем Seat Ibiza, д.н.з. [NUMBER] , та рухаючись в м. Черкаси по вул. Пушкіна, зі сторони вул. Надпільна, в напрямку вул. Гоголя, на нерегульованому перехресті з вул. Благовісна, проявила неуважність та порушила вимоги:- п. 2.3.б) Правил дорожнього руху, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;- п. 16.11. Правил дорожнього руху, згідно з яким на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху;- вимоги дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу», згідно з яким водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8. - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі. Під час руху [PERSON] , керуючи автомобілем Seat Ibiza, д.н.з. [NUMBER] , та рухаючись в м. Черкаси по вул. Пушкіна, зі сторони вул. Надпільна, в напрямку вул. Гоголя, будучи заздалегідь проінформованою про наближення до нерегульованого перехрестя, що позначене дорожнім знаком 2.1. «Дати порогу» з вул. Благовісна, поблизу будинку №137, допустила зіткнення з автомобілем ВАЗ 2101, д.н.з [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по головній дорозі вул. Благовісна зі сторони вул. Михайла Грушевського в напрямку вул. Івана Франка. Як вбачається з вироку Соснівського районного суду від 06 жовтня 2021 р., [PERSON] визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаялась та підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов`язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Таким чином, суд вважає доведеним та таким, що не підлягає доказуванню факт вини відповідача у вчиненні кримінального правопорушення, яке мало місце 20.02.21021 року, під час якого було були спричинені тілесні ушкодження позивачу. В результаті протиправних дій [PERSON] у потерпілого [PERSON] , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №02-01/202 від 19.03.2021, виявлено тілесні ушкодження: травма лівого колінного суглобу з розривами менісків та зв`язки суглобу, саднами м`яких тканин суглобу, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; садна м`яких тканин правого колінного суглобу, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Потерпілій [PERSON] завдано тілесні ушкодження легкої тяжкості: закрита травма голови зі струсом головного мозку, забитою раною лівої лобної скроні. Потерпілому малолітньому [PERSON] завдано тілесні ушкодження легкої тяжкості, а саме: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій м`яких тканин на ділянці паралельно щоки справа. Діями відповідача позивачам були завдані матеріальні збитки, що складаються з витрат, пов`язаних з проходженням обстеження та лікування та майбутньою реабілітацією, що підтверджуються копіями квитанцій, консультаційних висновків, які долучені до позовної заяви. Загальний розмір заявлених витрат позивача на проходження обстеження та лікування у зв`язку з отриманими травмами становить 27 738, 00 грн., які складаються з вартості евакуатора, лікування обстеження, часткову реабілітацію [PERSON] , [PERSON] , малолітнього [PERSON] , а саме: вартість лікування [PERSON] , [PERSON] , малолітнього [PERSON] відповідно до наданих чеків 11 034 грн., вартість обстеження [PERSON] в спеціалізованій клініці ТОВ «Ортопедікс- плюс» - 250 грн.х4=1000 грн.; вартість евакуатора 500 грн. Орієнтовна вартість витрат на реабілітацію [PERSON] (фокусна ударно-хвильова терапія) висновок від 04.06.2021 року 5 сеансів по 450 грн.=2250 грн. Вартість витрат, які мають бути понесені на реабілітацію [PERSON] (лазерне видалення рубця з обличчя відповідно до висновку від 31.05.2021 року) -16500 грн. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Seat Ibiza [PERSON] була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта» за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/8904611, страхова сума на одного потерпілого за шкоду здоров`ю складає 260 000 гривень. 24.03.2023 року ПАТ «НАСК ОРАНТА» перерахувала на рахунок [PERSON] за шкоду заподіяну здоров`ю кошти в розмірі 3 546, 29 грн. В подальшому, позивачі не зверталися до ПАТ «НАСК ОРАНТА» з питань відшкодування витрат на обстеження та лікування в розмірах, які заявлені у даному позові. Зазначену обставину не заперечували самі позивачі та їх представник. За приписами ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Разом з тим судом установлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/8904611, страхова сума на одного потерпілого за шкоду здоров`ю складає 260 000 гривень). Згідно із ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-IV, який діяв на момент виникнення спірних відносин (далі Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 14-176цс18 (справа № 755/18006/15-ц), у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України № 1961-IV порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням). Загальний розмір заявленої позивачем матеріальної шкоди на подальше лікування, реабілітацію тощо (27 738, 00 грн.) не перевищує ліміт відповідальності страховика, передбачений договором обов`язкового страхування Судом установлено, що страховиком здійснено часткову страхову виплату у розмірі 3 546, 29 грнгрн. Інша частина вимог до страховика позивачами у встановлений законом строк не заявлялася, у зв`язку з чим право на отримання відповідної страхової виплати втрачено. Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застраховано за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо згідно з цим договором або Законом України № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст. 37) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди та сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України № 1961-IV). Оскільки розмір заявленої шкоди здоров`ю не перевищує ліміт відповідальності страховика, а невикористання позивачами свого права на звернення до страховика у повному обсязі не може покладатися на відповідача як на підставу виникнення у нього додаткового обов`язку, підстав для стягнення спірної суми матеріальної шкоди з відповідачки суд не вбачає. Що стосується позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то необхідно зазначити наступне. Відповідно до норми ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті . Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Європейський суд з прав людини зазначив, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом установлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідачки [PERSON] , позивачам заподіяно тілесні ушкодження. З матеріалів справи вбачається, що у [PERSON] було ушкодженн обличчя, накладено шви, що спричинило фізичний біль, тимчасові обмеження у звичному способі життя та психологічні переживання, пов`язані з травмуванням та зовнішніми змінами. У [PERSON] діагностовано ушкодження колінного суглобу, що потребувало оперативного лікування та подальшої реабілітації, супроводжувалося болем, фізичними стражданнями та обмеженням рухової активності. Суд бере до уваги характер і тривалість фізичного болю та душевних страждань, ступінь втручання у звичний спосіб життя позивачів, необхідність медичного втручання, а також переживання, пов`язані з самим фактом ДТП та його наслідками. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд, оцінюючи усі докази в сукупності, виходить з характеру правопорушення, глибини і ступеня моральних страждань позивача, обсягу змін, які відбулись у її житті, стану здоров`я, а також з дотриманням вимог розумності і справедливості, справедливого балансу між порушеними правами позивача та інтересами відповідача, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог і вважає, що з відповідача належить стягнути в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди у розмірі 30 000 грн. на користь кожного з позивачів. Пістав для звільнення відповідачки від відповідальності за завдання моральної шкоди судом не встановлено. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 гривень пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (позивач була звільнена від сплати судового збору на підставі п.п. 6 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»). На підставі ст.4,18,19,76-81, 141, 247,259, 263-265, 281-284, 288, 289 ЦПК України, суд,

Outcome: partial