Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

10 листопада 2025 року адвокат Сторожук Ю.В., діючи в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що свідоцтво про право власності на житло, видане 18 березня 1996 року Бериславською районною радою Херсонської області на ім`я [PERSON] , належить заявниці [PERSON] . На даний час у зв`язку з військовою агресією російської федерації та бойовими діями вказаний житловий будинок зруйнований. Заявниця має право на грошову компенсацію за знищене майно, однак, у свідоцтві про право власності на житло, виданому 18 березня 1996 року Бериславською районною радою Херсонської області, невірно вказано її по батькові « [PERSON] ». Тому просить встановити факт належності їй [PERSON] свідоцтва про право власності на житло, яке видане 18 березня 1996 року Бериславською районною радою Херсонської області у зв`язку з неможливістю одержання компенсації за знищене майно. У судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилася, від її представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у відсутності сторони заявника за наявними у справі документами, заяву підтримують в повному обсязі та просять її задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, надіслали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення заяви про встановлення факту правовстановлюючого документу не заперечують. Від заінтересованої особи Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені/пошкоджені об`єкти нерухомого майна Бериславської районної ради заяв чи клопотань не надійшло. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 18 березня 1996 року Бериславською районною радою Херсонської області було видано свідоцтво про право власності на житло, згідно якого житловий будинок, який знаходиться за адресою [ADDRESS] , на праві приватної власності належить [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , тобто, одним із співвласників житлового будинку вказана « [PERSON] », а не як правильно « [PERSON] ». Згідно довідки Комунального підприємства «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради №1503 від 06 серпня 2025 року за матеріалами інвентарної справи №20154 станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано за: « [PERSON] , [PERSON] » 2/5 ч. на підставі свідоцтва про право власності на житло від 18 березня 1996 року, посвідченого Бюро приватизації житла м.Берислава та виданого згідно розпорядження від 29 березня 1995 року за №2525. Право власності на вищевказаний об`єкт нерухомого майна станом на 31.12.2012 року за [PERSON] не зареєстровано. Згідно свідоцтва про народження заявниці серії [NUMBER] від 21 серпня 2024 року, вона записана як [PERSON] , [INFO] , місце народження: с. Кривовілька Теофіпольського району Хмельницької області. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , повторно виданого 20 лютого 2020 року заявниця уклала шлюб із [PERSON] та змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Як вбачається з паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 01 червня 2021 року Бериславським РВ УМВС України в Херсонській області ім`я заявниці записане як [PERSON] , [INFO] , місце народження: с. Кривовілька Теофіпольського району Хмельницької області, яка з 12 червня 1981 року зареєстрована по [ADDRESS] . Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №6815-5003378009 від 25 липня 2024 року [PERSON] , [INFO] , місце народження: с. Кривовілька Теофіпольського району Хмельницької області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; фактичне місце проживання (перебування): [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 27 січня 2020 року Виконавчим комітетом Тягинської сільської ради Бериславського району Херсонської області [PERSON] помер [INFO] в селі Тягинка Бериславського району Херсонської області у 64-річному віці. Зазначені обставини також підтверджуються: - свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Бериславської державної нотаріальної контори Херсонської області Третьякової О.М. від 29 липня 2020 року, відповідно до якого спадкоємицею земельної ділянки розміром 4,3400 гектара, що розташована на території Тягинської сільської ради Бериславського району Херсонської області, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №253435, виданого Бериславською районною державною адміністрацією Херсонської області 21.09.2005 року, померлого [PERSON] є його дружина [PERSON] ; - витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 218269119 від 29.07.2020 року, згідно якого за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 4.34 га з кадастровим номером 6520687100:02:070:0006, у якому місцем проживання власника [PERSON] вказана адреса: [ADDRESS] ; - державним актом на право власності на земельну ділянку, виданим 24 квітня 2007 року Бериславською районною державною адміністрацією, у якому місцем проживання [PERSON] вказана адреса: [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 5 частини 2 згаданої статті суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У статті 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які розглядає суд. Цей перелік не є вичерпним, оскільки частиною другою цієї статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Зокрема, за п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як роз`яснено у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. На даний час, у зв`язку з військовою агресією російської федерації та бойовими діями житловий будинок по [ADDRESS] знищений внаслідок ворожого обстрілу, що підтверджується витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 12024231090001381 від 07 липня 2024 року. У зв`язку із допущеною у свідоцтві про право власності на житло від 18 березня 1996 року помилкою, а саме: не вірно вказане її по батькові, як співвласника даного житлового будинку, вона не може отримати компенсацію за знищене житло. Однак, досліджені судом письмові докази, а також наявність у заявниці оригіналу відповідного правовстановлюючого документу, вказують на те, що свідоцтво про право власності на житло від 18 березня 1996 року, у якому одним із співвласників зазначено « [PERSON] », дійсно належить заявниці [PERSON] . Оскільки справа розглянута за відсутності учасників справи, тому датою ухвалення рішення, відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складення повного судового рішення. З огляду на викладене,

Outcome: approved