Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

АТ «Таскомбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 11.11.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем було підписано Кредитний договір № 5945956681. Відповідно до кредитного договору відповідач отримав кредит в сумі 19950,00 грн. строком на 60 місяців зі сплатою відсотків, передбачених договором. Отже, позивач свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі, кошти відповідачу перерахував. Права вимоги за кредитним договором відступлені АТ «Таскомбанк» на підставі договору про відступлення права вимоги №01/09/21 від 01.09.2021 року. Умови вищезазначеного Кредитного договору Позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, що мало наслідком утворення заборгованості, яка станом на дату звернення до суду з позовом залишається непогашеною. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач, станом на 01.05.2025 року має заборгованість перед АТ «Таскомбанк» в розмірі 38716,82 грн. Позивач просить стягнути вказану заборгованість та понесені судові витрати з відповідача. Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 18.12.2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник АТ «Таскомбанк» зазначив в позові про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] про причину неявки суд не повідомила, заяв або клопотань про відкладання слухання справи, відзиву на позов до суду не надавала. Сповіщалася про дату та час судового засідання шляхом оголошення на сайті Судова влада України та направлення повідомлень за місцем реєстрації. Конверт з повідомленням було повернуто на адресу суду з відміткою про відмову отримання адресатом. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання та не з`явилася в судове засідання без поважних причин, відзив на позов до суду не надала, а також за наявності згоди позивача, суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Судом встановлено, що 11.11.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладено кредитний договір №5945956681 за умовами якого Позичальнику було надано кредит у розмірі 19950,00 гривень строком користування 60 місяців (а.с.7-9). Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору Кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно з п. 1.2,1.3. Кредитного договору Позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах визначених в графіку платежів. Кредит надається безготівковим шляхом, протягом 3 (трьох) робочих днів від дня укладення договору. Підписання Кредитного договору Позичальник підтвердив: що до укладення цього Договору Кредитодавець надав йому інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення цього Договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту; що Кредитодавець ознайомив його з інформацією, вказаною в ст. 6, 9 Закону України «Про споживче кредитування», ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та іншою інформацією. Кредит Відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в Кредитному договорі, отже Кредитодавець, свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі. Умови вищезазначеного Кредитного договору Позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті. Права вимоги за Кредитним договором відступлення АТ «Таскомбанк» на підставі договору про відступлення права вимоги №01/09/21 від 01.09.2021 року (а.с.16-19). Відповідно до цього договору та стягу з реєстру прав вимоги до договору про відступлення права вимоги №01/09/21 від 01.09.2021 року, позивач є новим кредитором [PERSON] за кредитним договором №5945956681 від 11.11.2022 року з усіма наступними додатками та змінами. Станом на 01.05.2025 року заборгованість відповідача за Кредитним договором №5945956681 від 11.11.2022 року, становить 38716,82 грн., в тому числі: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) 16303,57 грн.; заборгованість по річним процентам (в т. ч. прострочена) 3816,25 грн.; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) 18597,00 грн., що підтверджується відповідним Розрахунком заборгованості по кредитному договору та Виписками (а.с.25-27,28-92). Таким чином, Позичальником було грубо порушено умови Кредитного Договору, а також норми чинного законодавства, зокрема наступні. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено: «Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом». Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «...боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». [PERSON] своїх зобов`язань вчасно не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість за вищевказаним кредитним договором, що підтверджується відповідними довідками про розрахунок заборгованості. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Таким чином, суд прийшов до висновку про стягнення з [PERSON] на корить АТ «Таскомбанк» заборгованості за кредитними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки вимоги позивача задоволено у повному обсязі, то з [PERSON] підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 2422,40 грн. (а.с. 2). Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved