Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

18 серпня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 82 148 грн.,а також судового збору та витрат на професійну правову допомогу в сумі 5 000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 17 вересня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №584886767 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов Договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 27 000 грн 00 коп. на банківську картку № [NUMBER] , яку відповідач вказала при укладенні Кредитного договору. 21 січня 2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено договір факторингу № МВ-ТП/18 відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Пунктом 2.1. Розділу 2 Договору факторингу № МВ-ТП/18 від 21 січня 2025 року передбачено, що згідно умов Договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимоги від 21.01.2025 року до Договору факторингу № МВ-ТП/18 від 21 січня 2025 року ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача. У зв`язку з тим, що відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, має заборгованість по кредитному договору в сумі 82 148,05 грн., яку в добровільному порядку відшкодувати відмовляється, позивач просить стягнути зазначену заборгованість у примусовому порядку. Ухвалою від 25 серпня 2025 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами у справі. Позивач копію ухвали про відкриття провадження отримав 25.08.2025, яку було направлено в його електронний кабінет. Відповідач [PERSON] копію ухвали про відкриття провадження отримала. 03.09.2025 року представником відповідача - адвокатом Обласовим С.А.подано відзив на позовну заяву, в якому з позовними вимогами не погоджується, вважає їх такими, що не підлягають до задоволенню. Зазначає, що відповідач [PERSON] кредитний договір №584886767 від 17.09.2024 року в електронному вигляді з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», не укладала та не підписувала. Будь-яких доказів, які прямо чи опосередковано свідчать, що електронний підпис належить саме відповідачу, до матеріалів справи позивачем не долучено. Вказує, що розрахунок позивача є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Також, позивач не надав доказів на підтвердження перерахування чи отримання відповідачем кредитних коштів. Крім того, ставить під сумнів відповідність поданих паперових копій електронних доказів, які долучені до позовної заяви, оригіналам, а саме: договір про надання грошових коштів у кредит №584886767 від 17.09.2024 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». В зв`язку з вищезазначеним просить у задоволені позову ТОВ «Таліон Плюс» відмовити в повному обсязі. 16 вересня 2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник заперечує щодо викладених у відзиві заперечень, обґрунтовуючи це тим, що договір по надання грошових коштів у кредит № 584886767 від 17.09.2024 р., долучений позивачем, як додаток до позовної заяви є належним та допустимим доказом, оскільки відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є оригіналом електронного документа. Позичальником [PERSON] під час укладення договору про надання грошових коштів у кредит № 544886767 було вказано реквізити платіжної картки № [NUMBER] , на який вона бажає отримати кредит. Відтак, первісний кредитор виконав свої зобов`язання за договором Кредитної лінії у повному обсязі та надав відповідачу кредиту у розмрі 27 000, 00 грн., тоді як [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, грошові кошти не повернула та намагається уникнути обов`язку з повернення грошових коштів. Заперечення відповідача ґрунтуються виключно на припущеннях та жодним доказом не підтверджені. На підтвердження зазначеного позивачем до заперечення на відзив додано документи, які просив долучити до матеріалі справи, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, клопотання про витребуваня доказів задовольнити, розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. Ухвалою суду від 17 вересня 2025 року витребувано від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» виписку про рух коштів по банківському рахунку за карткою № [NUMBER] , яка відкрита на імя [PERSON] за період починаючи з 17.09.2024 по 20.09.2024 включно. 02 грудня 2025 року від представника відповідача адвоката Обласова С.А. надійшли додаткові пояснення у справі, у яких підстави викладені у відзиві на позовну заяву підтримав, проти задоволення позовних вимог заперечував, вказуючи, що, відповідач не отримувала повідомлення повідомлення про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором відповідно до Договору факторингу №МВ-ТП/18 від 21.01.2025, укладеного між позивачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», відповідно до якого право грошової вимоги перейшло до позивача. Також просив витребувати у позивача оригінали електронних доказів, надати кредитний договір №584886767 від 17.09.2024, Договір Факторингу №МВ-ТП/18 від 21.01.2025, укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс». 31 грудня 2025 рокі від представника позивача надійшли заперечення на додаткові пояснення відповідача, зокрема вказує, що відповідачу [PERSON] надсилались на електронну адресу вказану у заяві на отримання кредиту, повідомлення про зміну кредитора та про відступлення права вимоги новому кредитору ТОВ «Таліон Плюс». Додатково зауважує, що не отримання боржником повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляє останнього обов`язку погашення заборгованості. Враховуючи зазначені обставини просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. У відведений строк, з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, від сторін не надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку наданим доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 вересня 2024 р. [PERSON] уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» договір кредитної лінії № 584886767. Пунктом 2.1. Договору сторони погодили, що за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 27 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів та банківських металів у кредит Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». Відповідно до пункту 2.2. загальний розмір Кредиту за цим Договором становить 27000 грн 00 коп. (двадцять сім тисяч грн.). Сторони погодили у п. 2.3, 2.4 Договору, що кредитодавець надає Позичальнику перший Транш за Договором у розмірі, що дорівнює Загальному розміру Кредиту 17.09.2024 (що є датою надання Кредиту). Другий та решта Траншів за Договором можуть бути надані Позичальнику протягом Дисконтного періоду кредитування на умовах передбачених цим Договором. Розділ 4 Договору містить положення про порядок укладення договору та створення електронного підпису сторонами. У цьому розділі визначено алгоритм, які має вчинити позичальник задля отримання кредиту. У пункті 4.7 Договору зазначено спосіб верифікації, дату отримання інформації та ідентифікатор для перевірки сесії передачі інформації. Відповідно до п. 4.11. після виконання всього переліченого в п. 4.10. Договору Кредитодавець ініціює надання Кредиту, способом вказаним Позичальником в цьому Договору. Відповідно до п. 5.1. Договору 5.1. кожен окремий Транш за цим Договором надається Позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку Кредитодавця, на рахунок Позичальника, використовуючи реквізити Платіжної картки 5168-74XX-XXXX-2705, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання чергового Траншу за Договором. У пункті 7.3. Договору сторони погодили кінцеву дату повернення (виплати) Кредиту 17.10.2029. За користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом. Інших витрат Позичальника, крім процентів за належне користування Кредитом, Договором не передбачено. (п. 8.1). Процентна ставка за користування Кредитом є Базовою процентною ставкою. Процентні ставки за Договором є фіксованими і не підлягають зміні Кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для Позичальника. Загальні витрати за Договором та загальна вартість Кредиту за Договором залежить від обраної моделі поведінки Позичальника і прораховується в порядку описаному нижче (п. 8.2). Пунктом 8.3. встановлено, що Базова процентна ставка складає 1,00 відсотків в день від суми залишку Кредиту, яка знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним, що становить 365,00 (триста шістдесят п`ять) відсотків річних. Згідно із п. 8.4. Договору для суми Кредиту отриманої за першим Траншем, що вказана в п. 2.3. Договору, за перші 30 днів Дисконтного періоду та без повного дострокового повернення всієї суми Кредиту протягом Дисконтного періоду, орієнтовна загальна вартість Кредиту складе 35 100 грн 00 коп. (тридцять п`ять тисяч сто грн. нуль коп.) та буде включати в себе загальні витрати за Кредитом у вигляді процентів за користування Кредитом у розмірі 8100 грн 00 коп. та суму Кредиту у розмірі 27 000 грн 00 коп. Відповідно до п. 8.5.1. За період від 17.09.2024 р. до 17.10.2024 р. (включно) кредитодавець надає позичальнику знижку в розмірі 55,00 % від розміру Базової ставки , відповідно до чого розрахунок витрат може здійснюватися за Дисконтною процентною ставкою 0,45 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування ним, що становить 164,25 відсотків річних. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів та банківських металів у кредит Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» розміщених Кредитодавцем на офіційному сайті moneyveo.ua та є доступними для ознайомлення в інформаційно-комунікаційній системі Кредитодавця при подачі заявки та підписаний його сторонами з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», про що зазначено у розділі 4 договору. У заявці на отримання грошових коштів в кредит від 17.09.2024 зазначено персональні дані відповідача, адреса та номер карти 5168-74ХХ-ХХХХ-2705 (а.с.20 зворот). У паспорті споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до Договору №584886767 від 17.09.2024 викладено основні умови кредитування, що дублюють умови, вказані у договорі. (а.с. 20-21). Також у паспорті споживчого кредиту наявний електронний підпис одноразовим ідентифікатором 5423 [PERSON] . Статтею 626 ЦПК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст.ст. 628, 629 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За приписами ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Положення ч. 1 ст. 205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. (ч. 1). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами (ч. 3). Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені в постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, у якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк бо інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається в письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Так, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Судом встановлено, що [PERSON] 17.09.2024 підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором HVMA договір кредитної лінії №584886767, чим погодилася із запропонованими умовами кредитного договору. Без отримання відповідачем повідомлення з відповідним ідентифікатором, без здійснення входу на сайті товариства такий договорів не був би укладений. Зазначене відповідає висновкам, що викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19, від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20, від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20, від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20. Укладення вищезазначеного договору також підтверджується візуальною формою послідовності дій [PERSON] щодо укладення електронного договору кредитної ліній №584886767 від 17.09.2024. Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлено сторонами в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису. Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача виникло зобов`язання з повернення кредитних коштів та відсотків за користування ними. Таким чином, згідно з презумпцією правомірності правочину, що визначена статтею 204 ЦК України, договір № 584886767 від 17.09.2024 є правомірним, оскільки він не визнаний судом недійсним та стороною відповідача протилежного не доведено. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за договором виконав, а відповідач отримав кредитні кошти. Щодо відсутності доказів отримання відповідачем грошових коштів, то суд вважає таку позицію необґрунтованою у зв`язку з наступним. Згідно із підтвердженням ТОВ «ПрофітГід» останній підтверджує, що в рамках Договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-757 від 06.09.2023 та на підставі платіжної інструкції (замовлення) відправника, Товариством з обмеженою відповідальністю «ПрофітГід» було здійснено наступний успішний переказ грошових коштів на рахунок отримувача: Номер замовлення / код платіжної інструкції 65adb844-dc27-4c5b-965f-0cc43bef0826; Відправник ТОВ МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА, код 38569246; Номер транзакції 42656-01281-65544; Дата проведення 2024-09-17; Сума переказу, 27000,00 грн; Номер платіжної картки [NUMBER] ; Емітент платіжної картки PRIVAT BANK; Код авторизації 966672; Опис Credit transaction 29622114607 [PERSON] Договір (оферта): 584886767 від 17.09.2024. Згідно із довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» №584886767/01082025/Э від 01.08.2025 на платіжну картку 5168-74XX-XXXX-2705 перераховано кошти у розмірі 27 000,00 грн, дата проведення платіжної операції надавачем платіжних послуг: 17.09.2024;. Особа Отримувача: [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . Доказів того, що банківська картка зазначена у вказаному договорі не належить відповідачу та на неї не було перераховано кредитні кошти за договором, відповідачем не надано. Навпаки матеріали справи містять належні, допустимі та достовірні докази щодо цього. Згідно виписки АТ КБ «Приватбанк» по особовому рахунку № [NUMBER] за період з 17.09.2024 по 20.09.2024 на рахунок користувача [PERSON] № [NUMBER] була здійснена транзакція в розмірі 27 000.00 грн Як слідує з розрахунку заборгованості, який проведено ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", станом на дату продажу 21.01.2025 заборгованість [PERSON] за договором № 584886767 від 17.09.2024 за тілом кредиту становила 26 585,40 грн, за процентами 17 546,10 грн., неустойка 13 292,70 (а.с. 17 зворот), що становить загальну суму 57 424,20 грн., Також, з зазначеного Розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач на виконання умов договору здійснила часткову оплату за Договором № 584886767, де мали місце сплати на загальну суму 11 238,00 грн. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. За таких обставин суд вважає, що наданий позивачем розрахунок заборгованості за Кредитним договором у сукупності з випискою з рахунку позичальника та іншими доказами є належним і допустимим доказом. Пунктом 9.1.1.5 договору № 544886767 від 17.09.2024 року визначено, що товариство має право відступити право вимоги за договором будь-якій фінансовій установі, яка відповідно до закону має право надавати кошти та банківські метали у кредит, та/або послуги з факторингу, шляхом укладення будь-якого не забороненого законом правочину, зокрема договору факторингу. Зокрема, 21 січня 2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено договір факторингу № МВ-ТП/18 відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Пунктом 2.1. Розділу 2 Договору факторингу № МВ-ТП/18 від 21 січня 2025 року передбачено, що згідно умов Договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимоги від 21.01.2025 року до Договору факторингу № МВ-ТП/18 від 21 січня 2025 року ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача за договором кредитної лінії №544886767, у загальному розмірі 57 424,20 грн, з яких заборгованість за кредитом 26 585,40 грн, заборгованість за відсотками 17 546,10 грн., заборгованість по іншим нарахуванням- 13 292,70 грн. ТОВ «Таліон Плюс», як новий кредитор, після отримання прав вимоги за кредитним договором № 544886767, продовжив нарахування відповідачу відсотки за погоджувальною базовою відсотковою ставкою 1% у день, що дорівнює 265,85 грн у день. Як слідує з розрахунку заборгованості, який проведено ТОВ "Таліон Плюс", заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 584886767 від 17.09.2024 за тілом кредиту становить 26 585,40 грн, за процентами 55 562,65 грн., неустойка 13 292,70 що становить загальну суму 95 440,75 грн. Проте позивач, діючи в межах своїх прав, самостійно визначає обсяг та склад позовних вимог, що підлягають до стягнення. Виключне право на визначення позовних вимог належить позивачу, у зв`язку з цим просить стягнути частину заборгованості за договором, що становить 82 148,05 грн., з них: заборгованість по кредиту 26 585,40 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 55 562,65 грн. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Доводи відповідача про те, що позивач не повідомляв позичальника про відступлення права вимоги за договором кредитної ліній суд вважає безпідставними з огляду на таке. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора в зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. У суду відсутні докази про те, що відповідач мав перешкоди для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості, належним чином не виконувала свої зобов`язання по поверненню кредиту, сплати відсотків, порушивши умови кредитного договору. На час звернення до суду відповідач не сплатила заборгованість за договором ні на рахунок первісного кредитора, ні на рахунок позивача, доказів протилежного стороною відповідача до суду не подано. За змістом ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином, згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Таким чином, оскільки відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплатити процентів у строки передбачені кредитним договором, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч. 3ст. 141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правової допомоги № 5 від 02.12.2024, укладеного ТОВ "Таліон Плюс" з Адвокатським обєднанням «Ліга юридичних технологій та інновацій». Матеріали справи містять Акт приймання-передачі наданих послуг відповідно до Договору про надання правової допомоги №5 від 02.12.2024, в якому зазначено виконані послуги: підготовка до розгляду справи на суму 1 000 грн., підготовка та направленя повідомлення про оплату заборгованості (досудова вимога) на суму 500,00 грн., підготовка позовної заяви, що включає збір доказів, перевірка, друк та належне засвідчення копій письмових та електронний доказів у справі та направлення копії та доданих до неї документів до суду 3 500,00, всього 5 000,00 грн. Згідно платіжної інструкції №1240 від 01.07.2025 року ТОВ «Таліон Плюс» було перераховано адвокатському об`єднаню «Ліга юридичних технологій та інновацій» грошові кошти у розмірі 5 000 гривень. Призначення платежу: оплата за надання правової допомоги згідно договору№5 від 02.12.2024 року та Додаткової угоди 1 239 від 01.07.2025 у справі про стягнення заборгованості. (а.с. 25) Суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн., відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги, реальності таких витрат, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 5 000,00 грн. витрат на правничу допомогу. Також на користь позивача слід стягти понесені ним судові витрати зі сплати судового збору.

Outcome: approved