Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

Позивач ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу в розмірі 14599 гривень 52 копійки за кредитним договором. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 07 листопада 2022 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладений договір № 456026-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця https://tpozyka.com. 07.11.2022 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» було направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 456026-КС-001 про надання кредиту, яку [PERSON] прийняв. Також ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направило [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-2033, на номер телефону, зазначений Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, який Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 07 листопада 2022 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено договір № 456026-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 5000,00 грн. строком на 16 тижнів до 27.02.2023 року, процентна ставка в день 1,15514127%, фіксована, комісія за надання кредиту 750,00 грн. Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо погашення кредиту та процентів станом на 28.11.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 14599,52 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 5000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах 9293,12 грн.; суми прострочених платежів за комісією 306,40 грн. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 14599,52 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с. 95-96). В позовній заяві вказала про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує та проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 93). Надав суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає повністю (а.с. 97). Заяви про розгляд справи за відсутності та відзиву на позов відповідач не надав, тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України, вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 07 листопада 2022 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладений договір № 456026-КС-001 про надання кредиту, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 5000,00 грн. строком на 16 тижнів до 27.02.2023 року, фіксована процентна ставка в день 1,15514127%, комісія за надання кредиту 750,00 грн. (п.п. 2.1-2.7 Договору) (а.с. 21-28). Вищевказаний кредитний договір відповідачем [PERSON] укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи веб-сайту ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (https://tpozyka.com). Згідно копії пропозиції укласти договір (оферта) № 456026-КС-001 про надання кредиту від 07.11.2022 року судом встановлено, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» запропонувало [PERSON] укласти договір № 456026-КС-001 про надання кредиту у сумі 5000,00 грн., строк кредитування 16 тижнів, термін дії договору до 27.02.2023 року (а.с. 25-28). Із копії прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладання договору № 456026-КС-001 про надання кредиту від 07.11.2022 року судом встановлено, що [PERSON] 07.11.2022 року надала згоду на отримання кредиту у сумі 5000,00 грн., строк кредитування 16 тижнів, термін дії договору до 27.02.2023 року (а.с. 29-32). На підтвердження укладення договору № 456026-КС-001 від 07.11.2022 року позивачем надано візуальну форму послідовності дій клієнта щодо укладення цього договору, з якої видно, що року о 10:17:56 клієнт, використовуючи номер телефону [NUMBER] , зайшов у особистий кабінет на сайті https://my.tzpozyka.com, підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, паспортом споживчого кредиту, офертою, здійснив акцептування кредитного договору шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с. 33). Одноразовий ідентифікатор UA-2033 направлявся відповідачу [PERSON] шляхом надсилання повідомлення на його мобільний номер [NUMBER] , який вказувався ним при реєстрації на сайті. [PERSON] кредитний договір був підписаний 07.11.2022 року о 10:50:23 шляхом введення одноразового ідентифікатора UA-2033 в особистому кабінеті на веб-сайті https://my.tpozyka.com в мережі Інтернет (а.с. 33,зворот). Згідно ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронна форма представлення інформації спосіб документування інформації, що означає створення, запис, передачу або збереження інформації у цифровій чи іншій нематеріальній формі за допомогою електронних, магнітних, електромагнітних, оптичних або інших засобів, здатних до відтворення, передачі чи зберігання інформації. Електронною формою представлення інформації вважається документування інформації, що дає змогу її відтворювати у візуальній формі, придатній для сприйняття людиною. У відповідності до п. 3.2 Договору, протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом нараховується за ставкою, вказаною у п. 2.4 Договору на залишок заборгованості по Кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, в залежності від дотримання Позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку 1 до Договору. Сторонами в п. 3.2.3 Договору погоджено графік платежів, відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів. Таким чином, між позивачем та відповідачем укладено договір про надання кредиту у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними. Отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів у розмірі 5000,00 грн. підтверджено на підставі копії довідки сервісу «Tacpay» щодо здійснення переказу грошових ТОВ «БІЗПОЗИКА» 07.11.2022 року на картку [PERSON] [NUMBER] (а.с. 34), що також підтверджується наданою на виконання ухвали Ічнянського районного суду Чернігівської області від 18.12.2025 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» довідкою від 22.12.2025 року, згідно якої на ім`я [PERSON] було емітовано карту № [NUMBER] (а.с. 78) та копією виписки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» по рахунку № [NUMBER] за період з 07.11.2022-27.02.2023, відповідно до якої 07.11.2022 року [PERSON] на рахунок картки № [NUMBER] АТ КБ «ПРИВАТБАНК», емітовану на ім`я [PERSON] , було перераховано 5000,00 грн. (а.с. 79,зворот). Відповідач [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, а тому станом на 28.11.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 14599,52 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 5000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах 9293,12 грн.; суми прострочених платежів за комісією 306,40 грн. (а.с. 10-17). Згідно копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 29.10.2025 року, позивач є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, має право на здійснення таких видів економічної діяльності, як 64.92 Інші види кредитування (основний); 64.19 Інші види грошового посередництва (а.с. 55). У відповідності до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Стаття 207 ЦК України вказує, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (в т.ч. електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. П. 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 612 ч. 1 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк. Частиною 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем/ у строк та в порядку, встановлені договором. Частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису усіма сторонами електронної правової угоди; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до правових висновків, викладених у Постанові Верховного Суду від 12.01.2021 року у справі № 524/5556/19, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України належним чином доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог щодо стягнення заборгованості. При винесенні рішення, суд керується статтею 13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. З урахуванням презумпції правомірності правочинів (ст. 204 ЦК України), яка не спростована відповідачем (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010), взятих на себе відповідачем зобов`язань за кредитним договором, які ним не виконувалися належним чином, та обов`язковості договору для сторін, а також визнання позову відповідачем, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, стягнути з [PERSON] користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» вказану вище заборгованість за Кредитним договором. Згідно із ч.1, ч.3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України із відповідача слід стягнути судові витрати на користь позивача в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Outcome: approved