Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

У жовтні 2025 року ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в загальному розмірі 97480,82 грн. за наступними кредитними договорами: - за кредитним договором №4762908 від 24.06.2024 року (кредитодавець ТзОВ «Лінеура Україна») у розмірі 41397,84 грн., з яких: 9999,60 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 26398,24 грн. - сума заборгованості за відсотками; 5000 грн. сума заборгованості за пенею; - за договором про надання споживчого кредиту №1880230 від 12.10.2024 року (кредитодавець ТзОВ «Слон Кредит») у розмірі 23894,98 грн., з яких: 8999,98 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13635,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 1260,00 грн. сума заборгованості за пенею; - за Кредитним договором №8414006 від 24.10.2024 року (кредитодавець ТзОВ «Авентус Україна») у розмірі 19950,00 грн., з яких: 5000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5900 грн. - сума заборгованості за відсотками; 9050 грн. сума заборгованості за пенею, штрафами; - за Кредитним договором №8447532 від 12.12.2024 року (кредитодавець ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») у розмірі 12238,00 грн., з яких: 4000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11,60 грн. - сума заборгованості за відсотками; 7518,00 грн. сума заборгованості за пенею; 708,40 грн. комісія за надання кредиту. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок укладення ряду договорів факторингу про відступлення прав вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача від попередніх кредиторів: ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», ТОВ «Авентус Україна», ТзОВ «Слон Кредит» та ТзОВ «Лінеура Україна» за наведеними вище договорами, на підтвердження чого до матеріалів справи долучено відповідні витяги з Реєстрів боржників. Враховуючи викладене, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за вказаними вище кредитними договорами у загальному розмірі 97480,82 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 19.11.2025 року відкрито провадження та справу призначено у спрощеному провадженні до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце проведення засідання у встановленому законом порядку, в позовній заяві зазначив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки до суду не повідомив. За таких обставин відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами у сукупності, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Щодо кредитного договору №4762908 від 24.06.2024 року. 24.06.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4762908, який підписано електронним підписом Позичальника. Відповідно до умов цього Договору сума позики становить 10000,00 грн. (п. 1.2), строк кредитування 360 днів (п. 1.3. Договору), стандартна процентна ставка 1,50% за кожен день користування кредитом (п. 1.4.1.). Згідно із п. 2.1 Договору, товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] . Зі змісту розрахунку позивача встановлено, що заборгованість за кредитним договором №4762908 від 24.06.2024 року становить 41397,84 грн., з яких: 9999,60 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 26398,24 грн. - сума заборгованості за відсотками; 5000 грн. сума заборгованості за пенею. 16.07.2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №16072025, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором №4762908 від 24.06.2024 року, укладеним між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №16072025 від 16.07.2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 41397,84 грн., з яких: 9999,60 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 26398,24 грн. - сума заборгованості за відсотками; 5000 грн. сума заборгованості за пенею. Щодо договору про надання споживчого кредиту №1880230 від 12.10.2024 року. 12.10.2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту по продукту «Зручний» №1880230, який підписано електронним підписом Позичальника. Відповідно до умов цього Договору сума позики становить 9000,00 грн. (п. 1.3), строк кредитування 360 днів (п. 1.4. Договору), стандартна процентна ставка 3,00% за кожен день користування кредитом (п. 1.5.2.). Згідно із п. 2.1 Договору, товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Зі змісту розрахунку позивача встановлено, що заборгованість за кредитним договором №1880230 від 12.10.2024 року становить 23894,98 грн., з яких: 8999,98 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13635,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 1260,00 грн. сума заборгованості за пенею. 16.07.2025 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №1607-25, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором №1880230 від 12.10.2024 року, укладеним між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №1607-25 від 16.07.2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 23894,98 грн., з яких: 8999,98 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13635,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 1260,00 грн. сума заборгованості за пенею. Щодо кредитного договору №8414006 від 24.10.2024 року. 24.10.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №8414006, який підписано електронним підписом позичальника з використанням одноразового ідентифікатора А5558. Відповідно до пп. 1.3., 1.4 Договору, кредит надається клієнту в розмірі 5000 грн. строком на 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Згідно із п. 1.5.1 стандартна процентна ставка становить 1,00% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору. Відповідно до п. 2.1 Договору, кредитні кошти надаються позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Згідно розрахунку позивача заборгованість за кредитним договором №8414006 від 24.10.2024 року становить 19950,00 грн., з яких: 5000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5900 грн. - сума заборгованості за відсотками; 9050 грн. сума заборгованості за пенею, штрафами. 13.08.2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №13082025, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором №8414006 від 24.10.2024 року, укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №13082025 від 13.08.2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 19950,00 грн., з яких: 5000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5900 грн. - сума заборгованості за відсотками; 9050 грн. сума заборгованості за пенею, штрафами. Щодо кредитного договору №8447532 від 12.12.2024 року. 12.12.2024 р. між TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №8447532, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором, за умовами якого позикодавець зобов`язався надати відповідачу грошові кошти в сумі 4000.00 грн. на строк 30 днів до 10.01.2025 року шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики, денна процентна ставка (фіксована) складає 0,60%. Згідно з розрахунками позивача заборгованість за кредитним договором №8447532 від 12.12.2024 року станом на дату подачі позовної заяви становить 12238,00 грн., з яких: 4000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11,60 грн. - сума заборгованості за відсотками; 7518,00 грн. сума заборгованості за пенею; 708,40 грн. комісія за надання кредиту. 27.03.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено Договір факторингу № 27/03/25, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором №8447532 від 12.12.2024 року, укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до витягу з реєстру боржників №3 від 23.04.2025 року до договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 12238,00 грн., з яких: 4000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11,60 грн. - сума заборгованості за відсотками; 7518,00 грн. сума заборгованості за пенею; 708,40 грн. комісія за надання кредиту. Так, згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 1 ст. 629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України - кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України - правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Частиною 1 ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ч. 1 ст. 517 ЦК України - первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України - договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У ст. 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтями 7 та 8 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що продавець (виконавець, постачальник) товарів, робіт, послуг в електронній комерції під час своєї діяльності та у разі поширення комерційного електронного повідомлення зобов`язаний забезпечити прямий, простий, стабільний доступ інших учасників відносин у сфері електронної комерції до інформації про себе, визначену законодавством, а покупець, який приймає (акцептує) пропозицію іншої сторони щодо укладення електронного договору, зобов`язаний повідомити про себе інформацію, необхідну для його укладення. Згідно ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію» - електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений порядок укладення електронного договору. Так, зокрема, відповідно до ч. 3 цієї статті електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» - пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно - телекомунікаційних системах. Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» закріплено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом крипографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис», електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа. Електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі (ст. 4 Закону). Статтею 6 даного Закону передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчуваного органу, засвідчуваного центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника. Статтею 12 вказаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п. 1.3. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, що затверджена постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року за №22, встановлено, що вимоги цієї Інструкції поширюються на всіх учасників безготівкових розрахунків, а також на стягувачів та обов`язкові для виконання ними. Так, п. 1.13 вказаної Інструкції зазначає, що, під час здійснення розрахунків можуть застосовуватись розрахункові документи на паперових носіях та в електронному вигляді. Ця Інструкція встановлює правила використання під час здійснення розрахункових операцій таких видів платіжних інструментів: меморіального ордера; платіжного доручення; платіжної вимоги-доручення; платіжної вимоги; розрахункового чека; інкасового доручення (розпорядження). Згідно із п. 2.14 Інструкції - банк платника на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов`язково заповнює реквізити «Дата надходження» і «Дата виконання», а банк стягувача«Дата надходження в банк стягувача» (якщо ці реквізити передбачені формою документа), засвідчуючи їх підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку. На документах, прийнятих банком після закінчення операційного часу, крім того, ставиться штамп «Вечірня». Отже, належним та достовірним доказом проведення безготівкового розрахунку є відповідний платіжний документ, передбачений положеннями Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, що затверджена постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року за №22, заповнений відповідно до вимог цього нормативного документу. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. При цьому, згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України - належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; , згідно ст. 79 ЦПК України - достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України - достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Судом встановлено, що кредитні кошти за вище наведеними кредитними договорами фактично надані первісним кредитором, про що свідчать наявні у справі довідки ТОВ «Пейтек» від 18.07.2025 та 11.08.2025, ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 14.08.2025, а отже, кредитодавець свої зобов`язання за договорами щодо надання коштів позичальнику виконав. Строк кредитування закінчився, однак [PERSON] має непогашену заборгованість за кредитними договорами №4762908 від 24.06.2024 року, №1880230 від 12.10.2024 року, №8447532 від 12.12.2024 року та №8414006 від 24.10.2024 року, яка складається з тіла кредиту, відсотків за користування ним та комісії, що добровільно не сплачена, а тому підлягає стягненню в судовому порядку. Разом з тим, сума нарахованої заборгованості за пенею, штрафами згідно вищенаведених кредитних договорів нарахована неправомірно та не підлягає стягненню з урахуванням п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. З огляду на вищенаведене, факт отримання відповідачем кредитних коштів та набуття позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги до відповідача було підтверджено належними доказами в частині заборгованості за кредитними договорами №4762908 від 24.06.2024 року (кредитодавець ТзОВ «Лінеура Україна»), №1880230 від 12.10.2024 року (кредитодавець ТзОВ «Слон Кредит»), №8447532 від 12.12.2024 року (кредитодавець ТзОВ «Авентус Україна») та №8414006 від 24.10.2024 року (кредитодавець ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»), а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» слід стягнути заборгованість у загальному розмірі 74652,82 грн., а саме: - за Кредитним договором №4762908 від 24.06.2024 року (кредитодавець ТзОВ «Лінеура Україна») у розмірі 36397,84 грн., з яких: 9999,60 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 26398,24 грн. - сума заборгованості за відсотками; - за Кредитним договором №1880230 від 12.10.2024 року (кредитодавець ТзОВ «Слон Кредит») у розмірі 22634,98 грн., з яких: 8999,98 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13635,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; - за Кредитним договором №8447532 від 12.12.2024 року (кредитодавець ТзОВ «Авентус Україна») у розмірі 10900 грн., з яких: 5000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5900 грн. - сума заборгованості за відсотками; - за Кредитним договором №8414006 від 24.10.2024 року (кредитодавець ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») у розмірі 4720 грн., з яких: 4000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11,60 грн. - сума заборгованості за відсотками; 708,40 грн. комісія за надання кредиту. В задоволенні решти вимог слід відмовити. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 2318,90 грн. (3028х74652,82:97480,82). На підставі викладеного та

Outcome: approved