Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

29 грудня 2025 року позивачка звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позов тим, що з 2 листопада 2016 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Дітей від цього шлюбу не мають. Перебуваючи у шлюбі вони не змогли створити міцної сім`ї, оскільки виявилося, що мають різні характери, не можуть дійти спільної точки зору у спірних питаннях, мають різні сімейні цінності. Шлюбні стосунки фактично припинені. Просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу поновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». У судове засідання позивачка не прибула, однак спрямувала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала; позов просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув, однак спрямував до суду заяву про визнання позовних вимог та про розгляд справи за його відсутності. 5 січня 2026 року у справі відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб (виданого повторно 5 листопада 2025 року серії [NUMBER] ) сторони з 2 листопада 2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України зроблено відповідний актовий запис № 1952. Між сторонами склалися особисті неприязні відносини, які перешкоджають подальшому сімейному проживанню, а тому збереження сім`ї в даній ситуації не представляється за можливе. Відповідно до частини другої статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сім`ю зберегти неможливо, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до частини другої статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно зі статтею 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи право позивачки після розірвання шлюбу іменуватися дошлюбним прізвищем, то ця вимога підлягає задоволенню. Щодо стягнення судових витрат суд виходить з наступного У відповідності до положень статті 142 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивачки підлягає поверненню 50% від суми сплаченого ним судового збору, а інші 50 % повернути позивачці з державного бюджету.

Outcome: approved