Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

КП НМР «ЖКО» звернулося до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги з управління побутовими відходами. В обґрунтування позову зазначається, що КП НМР «Житлово-комунальне обєднання» є надавачем послуги з управління побутовими відходами згідно з рішеннями Виконавчого комітету Нетішинської міської ради № 384/2019 від 14.08.2019, № 367/2020 від 27.08.2020 та № 359/2025 від 14.08.2025, зокрема така послуга надається позивачем мешканцям багатоквартирного будинку [ADDRESS] , а ухвалене співвласниками будинку рішення передбачає запровадження моделі індивідуальних договорів щодо зазначеної послуги. КП НМР «ЖКО» забезпечує відповідною комунальною послугою, серед інших, квартиру за адресою: [ADDRESS] , де проживає відповідач [PERSON] . Однак відповідач у повному обсязі своє зобов`язання з оплати відповідної послуги не виконує, у звязку з чим станом на 31.09.2025 за нею утворилася заборгованість у розмірі 2631,42 грн. З огляду на це позивач просив стягнути з відповідача на свою користь зазначену суму заборгованості, а також сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на поштове відправлення, пов`язані з надсиланням позовної заяви відповідачу. 16.12.2025 суддею було відкрито провадження у справі та визначено її розгляд у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 27). Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від останніх не надійшло, відзиву на позов належним чином повідомлена про розгляд справи відповідач не подала, у зв`язку з чим судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, що містяться в матеріалах справи як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що на підставі рішень Виконавчого комітету Нетішинської міської ради № 384/2019 від 14.08.2019, № 367/2020 від 27.08.2020 та № 359/2025 від 14.08.2025 КП НМР «Житлово-комунальне обєднання» було визначено виконавцем послуг із вивезення твердих побутових відходів у населених пунктах Нетішинської міської територіальної громади, зокрема на території м. Нетішин в межах просп. Незалежності (а.с. 8, 9 10, 11). Згідно з витягом з протоколу № 1/2022 від 20.11.2022 загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Незалежності-19» (що створене в житловому будинку [ADDRESS] ), проведених 20.11.2022, було вирішено обрати модель договірних відносин з КП НМР «ЖКО» на 2023 рік щодо послуги з поводження з побутовими відходами у вигляді індивідуального договору починаючи з 01.01.2023 (а.с. 17). Відповідач [PERSON] з 12.03.2003 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а отже є споживачем відповідних комунальних послуг за вказаною адресою (а.с. 25, 26). Як вбачається з виписок з особового рахунку № [NUMBER] , а також аналізів нарахування та сплати за послугу з управління побутовими відходами, складених позивачем, [PERSON] має заборгованість за надані КП НМР «ЖКО» комунальні послуги з управління побутовими відходами за вказаною адресою, яка утворилася за період часу з 01.01.2023 по 31.09.2025, та плату за абонентське обслуговування, що у загальному розмірі складає 2631,42 грн (а.с. 18, 19, 20). Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов?язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов?язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов?язку. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто (ст.ст. 525-527 ЦК України). Як зазначається у ст.ст. 530, 610, 629 ЦК України, якщо у зобов?язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання). Договір є обов?язковим для виконання сторонами. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов?язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 67, 68, 162 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов?язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно з п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 споживач зобов?язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, та оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Індивідуальний споживач це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк (ч.ч. 1, 3 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). До комунальних послуг відноситься зокрема послуга з управління побутовими відходами (ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за абонентське обслуговування це платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води); Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов?язані сплачувати житлово-комунальні послуги (та плату за абонентське обслуговування за індивідуальним договором про надання комунальних послуг), якщо вони фактично користувалися ними. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 686/6276/19, який суд враховує його при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що відповідач користувалася наданими позивачем комунальними послугами та вносила оплату за спожиті послуги (та плату за абонентське обслуговування) не в повному обсязі та з порушенням встановленого строку, внаслідок чого за нею утворилася зазначена заборгованість. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач відзив на позов та будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач, суду не надала, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані комунальні послуги з управління побутовими відходами, що утворилася станом на 31.09.2025, та абонентське обслуговування у загальному розмірі 2631,42 грн. Згідно з ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать зокрема витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Понесення позивачем судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн підтверджується платіжною інструкцією № 9311 від 01.12.2025 та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с. 6, 22). Крім того, позивачем були понесені судові витрати в розмірі 80 грн на процесуальну дію, необхідну для розгляду справи, а саме направлення відповідачу копій позовної заяви з доданими до неї документами відповідно до ч. 7 ст. 43 ЦПК України, докази чого на виконання вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивачем було додано до позову (а.с. 21). Враховуючи те, що суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених останнім судових витрат у загальному розмірі 2502,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved