Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

Зміст заяви У листопаді 2025 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із спільною заявою подружжя, яке має дитину, про розірвання шлюбу. Свої вимоги заявники обґрунтували тим, що спільне життя не склалось, з вересня 2025 року за взаємною згодою сторони фактично припинили сімейні та подружні стосунки, перспектив їх поновлення не бачать, бажають розірвати шлюб. За взаємною згодою сторони уклали договір про сплату аліментів, місце проживання дитини, участь у вихованні та утриманні дитини, умови здійснення права на особисте виховання дитини 29.10.2025, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гончаренко Т.М., зареєстрований в реєстрі за № 1170. Рух справи Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 23 грудня 2025року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження. 17 лютого 2026 року від заявників до суду надійшли заяви, в яких вони просять суд розгляд справи проводити без їх участі, вимоги заяви про розірвання шлюбу підтримують. Фактичні обставини справи, встановлені судом 06 серпня 2021 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Подільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1001, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 06.08.2021. Сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.01.2023 відповідно, в якому батьками вказані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Судом встановлено, що заявники звернулися до суду із спільною заявою подружжя про розірвання шлюбу. 29 жовтня 2025 року між сторонами укладено договір про сплату аліментів, місце проживання дитини, участь у вихованні та утриманні дитини, умови здійснення права на особисте виховання дитини, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гончаренко Т.М., зареєстрований в реєстрі за № 1170. Норми права та мотиви суду Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Згідно з частинами першою - третьою статті 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 № 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 109 СК подружжя має право подати письмовий договір, в якому передбачити: - з ким з них будуть проживати діти; - яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той із батьків, хто буде проживати окремо; - умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Крім того, подружжя подає до суду договір про розмір аліментів на дитину (дітей). Судам слід перевіряти дотримання нотаріального посвідчення такого договору. У ньому сторони передбачають способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину тим з них, хто проживає окремо від дитини. Сторони передбачають у договорі також порядок, умови та форми (грошова і (або) натуральна) надання утримання одним з батьків. Судом досліджено договір про сплату аліментів, місце проживання дитини, участь у вихованні та утриманні дитини, умови здійснення права на особисте виховання дитини, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гончаренко Т.М., зареєстрований в реєстрі за № 1170. Згідно з пунктом 2 договору батьки досягли згоди, що син [PERSON] , [INFO] , буде проживати разом з матір`ю. У разі зміни місця проживання сина, мати зобов`язується попереджувати батька письмово із зазначенням точного місця проживання сина не пізніше одного місяця з моменту зміни місця проживання. Відповідно до пункту 3 договору на утримання дитини батько зобов`язується щомісячно до 10 числа передавати матері суму, що дорівнює 1 прожитковому мінімуму на дитину відповідного віку, встановленому на поточний рік до досягнення дитиною 18 років. У випадку навчання дитини у вищому навчальному закладі батько зобов`язується сплачувати зазначені аліменти до досягнення дитиною віку 23 років. Усі витрати, пов`язані з оплатою навчання у вищому навчальному закладі (контрактна форма), покриваються батьком та матір`ю у рівних частках, якщо інше не буде погоджено додатково. Спосіб передачі аліментів - переказ грошових коштів на рахунок матері в банківській установі. Усі додаткові кошти, подарунки чи матеріальні цінності, які надаються дитині будь-якою зі сторін, вважаються власністю дитини та не підлягають заліку в рахунок аліментів. Крім аліментів визначених п. 3 цього договору, батько зобов`язується брати участь у додаткових витратах на дитину, що можуть бути викликані особливими обставинами. Розмір участі у додаткових витратах встановлюється за домовленістю між сторонами. Мати зобов`язана погоджувати з батьком додаткові витрати перед тим, як має намір здійснити, якщо розмір таких додаткових витрат перевищують 5000,00 грн. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. З метою майбутньої організації навчання дитини, за спільним рішенням сторін або за власним рішенням батька або матері окремо, на ім`я дитини може бути відкрито цільовий банківський рахунок для накопичення коштів. Відкриття цільового рахунку не позбавляє батька/матір від сплати аліментів або понесення додаткових витрат на дитину. Також пунктами 5-10 договору заявники врегулювали умови участі батька у вихованні дитини. Враховуючи викладене вище, з огляду на спільну заяву подружжя, обставини, викладені в ній, той факт, що шлюбні відносини між заявниками фактично припинилися, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливе і суперечить їхнім інтересам, суд дійшов висновку, що шлюб між заявниками існує формально і може бути розірваним.

Outcome: approved