Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

КП «Славутське ЖКО» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування позову позивач вказує, що відповідач зареєстрована та проживає в квартирі [ADDRESS] . Позивач обслуговує вказаний багатоквартирний будинок, а саме, надає послуги з теплопостачання та послуги з управління багатоквартирним будинком, а відповідач є споживачем даних послуг. В зв`язку з невиконанням відповідачем перед позивачем зобов`язань з оплати житлово-комунальних послуг виникла заборгованість, яка станом на 30.11.2025 року склала 18002,45 грн. за послуги теплопостачання, 4389,99 грн. за послуги з управління багатоквартирним будинком. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за надані житлово-комунальні послуги та понесені ним судові витрати. Представником позивача до суду подано заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у відсутність повноважного представника позивача. Відповідач, який у встановленому законом порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву до суду не подавав. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, щовідповідач зареєстрована та проживає в квартирі [ADDRESS] . Позивач є житлово-експлуатаційною та теплопостачальною організацією, яка обслуговує вказаний багатоквартирний будинок та надає відповідачу послуги з теплопостачання та утримання будинку та прибудинкової території, проте останній їх не оплачує в зв`язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг, яка станом на 30.11.2025 року склала 18002,45 грн. за послуги теплопостачання, 4389,99 грн. за послуги з управління багатоквартирним будинком. Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживачів. Так, правом споживача є одержання вчасно та належної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами укладених договорів, а обов`язком оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, а також укладення договорів про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Статтею 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач). Істотними умовами договору про надання житлово-комунальної послуги є: 1) перелік послуг; 2) вимоги до якості послуг; 3) права і обов`язки сторін; 4) відповідальність сторін за порушення договору; 5) ціна послуги; 6) порядок оплати послуги; 7) порядок і умови внесення змін до договору, в тому числі щодо ціни послуги; 8) строк дії договору, порядок і умови продовження його дії та розірвання. Як передбачено ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняться від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Частиною першою статті 10 Закону встановлено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Згідно п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 21 липня 2005 р. N 630, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Статтею 20 вказаного Закону встановлено, що тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими. Тарифи на виробництво теплової енергії, у тому числі на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії, на транспортування та постачання теплової енергії встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та органами місцевого самоврядування у межах повноважень, визначених законодавством Пунктом першим частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Обов`язок споживача теплової енергії укласти договір із теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії передбачено ч. 3 ст. 24 Закону України «Про теплопостачання». Разом з тим, відсутність відповідного договору не є підставою для відмови у стягненні заборгованості з теплопостачання, оскільки, відповідно до частини 1 статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що непередбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг само по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказаний висновок міститься у Постанові Верховного Суду України від 10 грудня 2018 року у цивільній справі 638/11034/15-ц, про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача стягненню підлягає заборгованість: 18002,45 грн. за послуги теплопостачання, 4389,99 грн. за послуги з управління багатоквартирним будинком. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved