Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з означеною заявою. Мотивує тим, що шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано 07.10.2023 року Буським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. За час перебування у шлюбі удочерили малолітню дитину доньку: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем останнім часом стало неможливим через систематичне зловживання алкоголем, агресивну поведінку та через постійні конфлікти та насильство. Відповідач регулярно вживає алкогольні напої, що призводить до його неадекватної поведінки, вчиняє фізичне насильство, неодноразово бив та постійно ображає, принижує гідність, погрожує розправою. Неодноразово виганяв позивачку та доньку з будинку, що робить проживання з ним небезпечним для життя та здоров`я. Сторони тривалий час проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, тому вважає, що подальше спільне проживання, збереження шлюбу та примирення є неможливим. Просить розірвати шлюб, оскільки такий носить формальний характер. Ухвалою Буського районного суду Львівської області від 20.01.2026 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачка, до початку судового засідання, подала письмову заяву з проханням справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просить такі задоволити, щодо заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, згідно ст. 178 ЦПК України, не подав. За змістом ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, суд вважає за можливе заслухати справу, на підставі наявних доказів без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про доцільність позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстрований 07 жовтня 2023 року Буським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 113, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] видано 07.10.2023 року. За час перебування у шлюбі удочерили малолітню дитину доньку:[PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , повторно виданим Буським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 04.04.2024 року, про що зроблено актовий запис № 6. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч. ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. В силу ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушенні їх права, а також права їх дітей. Згідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сімейне життя сторін не склалося, оскільки у них різні погляди на спільне сімейне життя та на шлюб, кожен живе своїм життям та за своїми інтересами. Разом з тим, суд вважає, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, суд вважає, що збереження шлюбу на даний час є неможливим. При цьому суд не вбачає порушення прав та інтересів осіб. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам подружжя, формально існуючий шлюб слід розірвати.

Outcome: approved