Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

У жовтні 2025 року позивачка [PERSON] звернулася до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] . [INFO] у подружжя народилася донька [PERSON] . Позивачка стверджувала, що [PERSON] навчається у вищому навчальному закладі та перебуває на повному її утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, не надає. З цих підстав позивачка просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 17 жовтня 2025 року і до закінчення [PERSON] навчання. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Зазначена ухвала була надіслана відповідачеві за адресою, за якою зареєстроване його місце проживання. Поштове відправлення з ухвалою судді Оболонського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2025 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі повернуто відправнику з проставленням 31 жовтня 2025 року у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи у місці проживання. Отже, за положеннями п. 4 ч. 6 ст. 272 ЦПК України ухвала судді Оболонського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2025 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі вважається врученою відповідачеві 31 жовтня 2025 року (зазначене узгоджується із правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2024 року у справі № 752/5040/19, від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18). Відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву у строк, визначений ухвалою про відкриття провадження. У судовому засіданні позивачка підтримала позов, пояснила, що [PERSON] мешкає за кордоном, навчається у вищому навчальному закладі на заочній формі на навчання. [PERSON] зазначила, що вона самостійно сплачує за навчання доньки, допомагає їй фінансово, натомість відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON] не надає. Відповідач проти у судовому засіданні проти позову заперечував, стверджував, що йому не відомо, що його донька [PERSON] навчається у вищому навчальному закладі. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 05 лютого 2026 року відповідно до положень абз. 2 ч. 1 ст. 244 ЦПК України відкладено ухвалення та проголошення судового рішення та оголошено дату і час його проголошення на 12 год 30 хв 13 лютого 2026 року. Заслухавши вступні слова сторін, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини. Ст. 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Зі змісту вказаної норми вбачається, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. [INFO] у [PERSON] народилася донька [PERSON] . Батьком дитини є [PERSON] (а. с. 5). Згідно з довідкою від 19 вересня 2025 року за вих. № 11/103, виданою Державним некомерційним підприємством "Державний університет "Київський авіаційний інститут", [PERSON] навчається на 2-му курсі заочної форми навчання на факультеті економіки та бізнес-адміністрування Державного університету "Київський авіаційний інститут". Строк навчання: з 01 вересня 2024 року до 28 лютого 2029 року (а. с. 7). Навчання здійснюється за контрактом (а. с. 8). Судом встановлено, що [PERSON] мешкала з матір`ю за адресою: [ADDRESS] та перебувала на її утриманні. На сьогодні [PERSON] перебуває за кордоном, оплату за її навчання Державному університеті "Київський авіаційний інститут" здійснює її матір [PERSON] (а. с. 12). У постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16-ц Верховний Суд зазначив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України), обов`язок доказування покладається на сторін (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не надав доказів на спростування факту навчання його доньки [PERSON] у вищому навчальному закладі, не навів доказів на підтвердження того, що [PERSON] працює та не потребує матеріальної допомоги. За положеннями ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених уст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами справи не досягнуто. Ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Ст. 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми ст. ст. 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідач є чоловіком працездатного віку, відомостей про незадовільний стан його здоров`я [PERSON] суду не надано. Таким чином, суд вважає, що відповідач взмозі надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній доньці, яка продовжує навчання. Судом з`ясовано, що [PERSON] за рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 756/10614/18 сплачує на утримання його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 20 серпня 2018 року. Враховуючи обставини, викладені у ч. 1 ст. 182 СК України, зокрема те, що [PERSON] сплачує аліменти на утримання його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , виходячи з принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток своїх дітей, суд приходить до висновку про те, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, [PERSON] , має становити 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до закінчення [PERSON] навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. Крім цього, суд звертає увагу сторін, що аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, стягуються на користь дитини незалежно від того, хто звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів. Отже, аліменти на утримання [PERSON] слід стягнути на її користь, а не на користь її матері [PERSON] . Відповідно до норми ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позовна заява подана [PERSON] 17 жовтня 2025 року, а тому аліменти присуджується з цього дня. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір у сумі 3028,00 грн в дохід держави. За приписами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial