Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] 19.11.2025 звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу між ним та відповідачем [PERSON] , який був укладений між сторонами 23.02.2019 року та у якому дітей у сторін не має. Підставою для розірвання шлюбу позивач вказав: часті конфлікти між сторонами, різні інтереси, відсутнє взаєморозуміння та підтримка, спільного господарства сторони не ведуть, не підтримують подружніх стосунків, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що шлюб між ними існує формально, а тому просить його розірвати. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 листопада 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач відзиву на позов не подавав. Позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Худа І.Р. в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подала суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі із 23 лютого 2019 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 09.09.2022 Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). У даному шлюбі неповнолітніх дітей немає. Судом із змісту поданого позову з`ясовано, що сторони не проживають разом, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, втратили почуття взаєморозуміння та любові один до одного. Позивач не бажає перебувати у шлюбі із відповідачем, терміну на примирення з метою збереження сім`ї просить не надавати. Сумісне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Шлюб існує лише формально. Відповідно до вимог ст. ст. 111, 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями частини третьої та четвертої статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. За таких обставин, суд вважає, що шлюб слід розірвати так, як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки порушує його особисті права та законні інтереси. [PERSON] має статус учасника бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] , виданого 22.09.2025 Кадровим центром сухопутних військ ЗС України, а тому на підставі п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому, із відповідача слід стягнути в користь держави судовий збір в розмірі 1 331,20 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved