Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позов мотивований тим, що сторони перебували у шлюбі. Рішенням Старовижівського районного суду від 31 серпня 2022 року шлюб між сторонами було розірвано. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON] . Дитина повністю перебуває на у триманні в позивачки. Відповідач добровільно дитину не утримує. Тому, позивачка просила стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно на дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач відзиву на позов не подав. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] будь-яких заяв та клопотань суду не подавав. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду 17 грудня 2025 року відкрито провадження у справі. Прийнято рішення про розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Запропоновано відповідачеві надати відзив на позовну заяву. Копію ухвали про відкриття провадження з додатками відповідач отримав 24 грудня 2025 року. Що підтверджується даними сервісу відстеження поштових відправлень АТ "Укрпошта". Ухвалою суду від 22 січня 2026 року закрито підготовче провадження у справі. Призначено справу до судового розгляду на 09.30 год. 16 лютого 2026 року. Відповідача про розгляд справи в суді повідомлено, шляхом оголошення через офіційний вебсайт судової влади. Перешкод для вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами, судом не встановлено. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фактичні обставини встановлені Судом. Сторони перебували у шлюбі. Рішенням Старовижівського районного суду від 31 серпня 2022 року шлюб між сторонами було розірвано. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Старовижівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, дослідженим в судовому засіданні. Дитина проживає разом з матір`ю в [ADDRESS] та повністю перебуває на утриманні в позивачки. Відповідач добровільно дитину не утримує. Відповідач є фізично здоровим та працездатним, має можливості для отримання стабільного і достатнього доходу для забезпечення належного утримання дитини. Інших непрацюючих чи непрацездатних осію відповідач не має. Підставою даного позову є фактичні обставини, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги, а також правові норми, на які вона посилається в підтвердження своїх вимог, а саме ненадання відповідачем належної матеріальної допомоги на утримання дитини. Предметом позову є матеріально-правові вимоги позивачки до відповідача про стягнення аліментів. Оцінка Суду Згідно з частиною 1 статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1, 3 статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, обрання способу стягнення аліментів у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі здійснюється саме за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог статті 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, суд оцінивши всі наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вважає встановленими наступні обставини, що відповідач є фізично здоровим та працездатним, а тому має можливість для забезпечення належного утримання дитини. В свою чергу відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б спростовували позовні вимоги взагалі. Крім того, суд враховує, що у відповідності до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років установлено а розмірі - 3512 гривень. З огляду на викладене, враховуючи вік дитини, суд приходить до висновку, що заявлений позивачкою розмір аліментів в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно на дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, відповідає вимогам закону щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину. А тому з відповідача слід стягувати аліменти у визначеному розмірі, починаючи з дати звернення з позовом до суду та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до пункту 1.1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи, що позивачка при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, то відповідно до вимог зазначеного Закону, статті 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 1211,20 грн. судового збору.

Outcome: approved