Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» звернулось до Богунського районного суду м. Житомира із вказаною позовною заявою, відповідно до змісту якої просить: - стягнути із [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором №7796659 від 16.04.2024 у розмірі 103 500,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 25 000,00 грн; заборгованість за відсотками становить 66 000,00 грн; заборгованість за пенею становить 12 500,00 грн; - у порядку розподілу судових витрат стягнути із відповідача на користь ТОВ «Діджи Фінанс» судовий збір у розмірі 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок); - стягнути із відповідача на користь ТОВ «Діджи Фінанс» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн (шість тисяч гривень 00 копійок). В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 16 квітня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір №7796659, який підписано відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в сумі 25 000,00 грн і зобов`язався повернути його, а також сплатити проценти за його користування. Також вказує, що 27 листопада 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" було укладено договір факторингу №27.11/24-Ф, відповідно до умов якого ТОВ "Авентус Україна» відступило на користь ТОВ «Діджи Фінанс» право грошової вимоги за кредитним договором №7796659 від 16.04.2024. Оскільки відповідач в повному обсязі не повернув грошові кошти для погашення заборгованості за зобов`язаннями, у нього виникла заборгованість, яка становить 103 500,00 грн та складається з наступного: 25 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 66 000,00 грн - заборгованість за відсотками; 12 500,00 грн заборгованість за пенею. Ухвалою судді Богунського районного суду м.Житомира Перекупки І.Г. від 18 серпня 2025 року цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, - передано на розгляд до Корольовського районного суду м. Житомира. Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву не подавав. Ухвала про відкриття провадження у справі, двічі направлялась на адресу відповідача за зареєстрованим місцем його проживання, у відповідності до приписів ЦПК України, однак поштові відправлення повернулись на адресу суду не врученими, з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Також відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. Постановою Верховного Суду від 19 грудня 2022 року в справі № 910/1730/22 визначено, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 16 квітня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Авентус Україна (далі - Товариство) та [PERSON] (далі - Споживач) за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено електронний договір №7796659 про надання споживчого кредиту. Положеннями розділу 1 вказаного вище договору передбачено наступне: - укладення договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або Мобільний застосунок «CreditPlus» (за вибором споживача). Ідентифікація споживача в ІКС Товариства здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет/Мобільний застосунок «CreditPlus», в порядку передбаченому Договором та/або Законом України Про електронну комерцію, в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний Споживачем при вході (в т.ч. через месенджери), та/або шляхом перевірки правильності введення відповідного Пароля входу до Особистого кабінету/Мобільний застосунок «CreditPlus». При цьому, Споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/Мобільного застосунку «CreditPlus» (п.1.1); - сума кредиту (загальний розмір) складає 25 000,00 гривень. Тип кредиту - кредит (п.1.3); - строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів (п.1.4); - стандартна процентна ставка становить 2,20 % в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 договору (п.п.1.5.1 п.1.5); - знижена процентна ставка 0,33 % в день та застосовується відповідно до наступних умов: якщо споживач до 16.05.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою ( пп.1.5.2 п.1.5); - орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 47541,10 % річних, за заниженою ставкою 11412,29 % річних (п.1.9); - орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 223 000,00 грн, за зниженою ставкою 208 975,00 грн (п.1.8). Відповідно до умов п.2.1 розділу 2 договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Згідно п.3.1 розділу 3 вказаного вище договору, нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод факт/факт. У випадку невиконання та/або неналежного виконання щодо повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф: 750 грн на 4-ий день такого невиконання та/або неналежного виконання; 250 грн, починаючи з 5-го дня за кожен день невиконання та/або неналежного виконання (п.6.4). Договір підписано [PERSON] електронним підписом С1159 16.04.2024. 16 квітня 2024 року, [PERSON] , за допомогою одноразового ідентифікатора HQ7428, було підписано паспорт споживчого кредиту, виданого Товариством з обмеженою відповідальністю Авентус Україна. Згідно додатку № 1 до договору № 7796659, [PERSON] мав внести на погашення кредиту останній платіж до 11.04.2025. Загальна вартість кредиту складає 208 975,00 грн, з якої 25 000 грн - тіло кредиту та 183 975,00 грн - проценти за користування кредитом. У разі, якщо клієнтом не будуть виконані умови договору щодо зниженої процентної ставки, загальна вартість кредиту складе 223 000,00 грн, з якої 25 000 грн - тіло кредиту та 198 000,00 грн - проценти за користування кредитом. У відповідності до наявного в матеріалах справи підтвердження Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Контрактовий дім» від 08.08.2025 № 7/13785, 16.04.2024 ТОВ Авентус Україна на номер картки [NUMBER] були перераховані грошові кошти в розмірі 25 000 грн. Факт належності [PERSON] картки з номером [NUMBER] та здійснення переказу у розмірі 25 000,00 грн кредитних коштів підтверджується відповіддю АТ «Перший український міжнародний банк» №КНО-07.8.5/13235БТ від 02 жовтня 2025 року. 27 листопада 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальності «Авентус Україна» (далі - Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі Фактор) укладено договір факторингу №27.11/24-Ф, відповідно до умов п.1.1 та 1.2 розділу 1 якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому - передачі реєстру боржників згідно додатку №3, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. У відповідності до п.3.3 розділу 3 договору ціна продажу за договором становить 1 730 342,08 грн. За відступлення прав вимоги Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" було сплачено грошові кошти в сумі 1 730 342,80 грн згідно платіжної інструкції №10772 від 27.11.2024. Згідно витягу до додатку №1 до договору факторингу №27.11/24-Ф від 27 листопада 2024 року, Товариство з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №7796659 в загальному розмірі 103 500,00 грн (25 200,00 грн - сума заборгованості за тілом; 66 000,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 12 500,00 грн сума заборгованості за пенею). Товариство з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №7796659 в загальному розмірі 103 500,00 грн (25 000,00 грн - сума заборгованості за тілом; 66 000,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 12 500,00 грн сума заборгованості за пенею). Згідно розрахунку заборгованості, сформованого ТОВ "Авентус Україна", заборгованість [PERSON] за кредитним договором №7796659 від 16.04.2024 станом на 26.11.2024 (фактично станом на 14.08.2024) становить 103 500,00 грн, з якої: 25 000,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 66 000,00 грн - сума заборгованості за процентами; 12 500,00 грн сума заборгованості за штрафом. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Положеннями частин 1, 3 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (ч.1 ст.633 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст.599 ЦК України). Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язані в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що при укладенні договору про споживчий кредит №7796659 від 16 квітня 2024 року [PERSON] погоджено всі істотні умови кредитування. При цьому, При цьому, факт отримання [PERSON] кредитних коштів підтверджується листом від 08.08.2025 № 7/13785, відповіддю АТ «Перший український міжнародний банк» №КНО-07.8.5/13235БТ від 02 жовтня 2025 року. Відомості щодо погашення [PERSON] заборгованості в матеріалах справи відсутні. Дослідженими матеріалами справи підтверджено відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит №7796659 від 16 квітня 2024 року на користь ТОВ «Діджи Фінанс». Враховуючи вищевикладене, оскільки отримані за договором про споживчий кредит №7796659 від 16 квітня 2024 року кошти в добровільному порядку відповідачем [PERSON] не повернуті, а також беручи до уваги те, що заборгованість по тілу кредиту та процентам за користування кредитними коштами нараховані в межах строку дії договору, тому, суд погоджується, що позивач, якому відступлено право вимоги, вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та процентів за користування кредитом, що становить 91 000,00 грн. Щодо стягнення штрафу в сумі 12 500,00 грн, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Положення п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України визначають, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). На підставі викладеного відсутні підстави для стягнення з відповідача 12 500,00 грн штрафу, оскільки такий нараховано позивачем у період дії в Україні воєнного стану, у зв`язку з чим позов не підлягає задоволенню в цій частині. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 129,84 грн (91 000,00 грн/103 500,00 грн * 2 422,40 грн) підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.. Щодо витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. На підтвердження витрат на правову допомогу під час розгляду даної справи, позивачем до суду договір про надання правової допомоги №42649746 від 01.01.2025, акт №7796659 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 31.03.2025, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Білецьким Б.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості від 31.03.2025, додаткову угоду №7796659 до договору №42649746 про надання правової допомоги від 01 січня 2025 року від 02.04.2025, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю. Згідно п.1.1 договору, клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу (правничу допомогу) в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Деталі предмету договору встановлюються додатковими угодами. Відповідно до п.4.1. вказаного договору, загальна вартість послуг складається з вартості наданих юридичних послуг (поточне супроводження), згідно тарифної сітки, вказаної у п. 4.8 даного договору, а також гонорар, який зазначений у п.4.9 даного договору. У п.4.8 Договору сторони погодили послуги та їх вартість. Згідно з п.4.9 Договору у разі прийняття судом по матеріалах позовної заяви позитивного рішення клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар у розмірі 6 000 грн. Відповідно до Акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 31 березня 2025 року та детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Білецьким Б.М., необхідний для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості від 31 березня 2025 року, вбачається, що правова допомога полягала у правовому аналізі обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Діджи Фінанс» (2 години) вартість 3 000 грн.; складення позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (2 години) вартість 2 000 грн.; формування додатків до позовної заяви (0,5 годин) вартість 500 грн; консультація щодо документів та доказів надання юридичних консультацій щодо правильності оформлення і подачі документів, оцінка їх сили у судовому процесі (0,5 годин) вартість 500 грн. Так, за надання правових послуг щодо кредитного договору №7796659 згідно акту та детального опису, вартість послуг становить 6 000,00 грн. У відповідності до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) від 5 липня 2012 року, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно статті 19 Закону № 5076-VI, видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч.4 ст.137ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи наведені приписи, категорію справи, яка є нескладною та розгляд якої проведено в порядку спрощеного позовного провадження без фіксації судового/судових засідань за допомогою технічних засобів, обсягу наданих позивачем доказів, сталої судової практики щодо розгляду справ даної категорії, часткового задоволення позовних вимог, cуд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000 грн, що на думку суду, є достатнім та справедливим.

Outcome: partial