Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

До Самбірського міськрайонного суду Львівської області із Старосамбірського районного суду Львівської за підсудністю 10 вересня 2025 року надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 65887 грн. 52 коп. та понесених судових витрат. Позов мотивовано тим, що 14 червня 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою веб-сайту (creditka.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1408-7445. Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Укр Кредит Фінанс» взяв на себе зобов`язання надати відповідачці кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 14200 грн.; строк кредитування - 365 днів; базовий період - 14 днів; знижена відсоткова ставка 0,01 % в день; стандартна відсоткова ставка 1,45 % в день, дата повернення кредиту - 13 червня 2025 року; комісія за видачу кредиту 15 % від суми кредиту. Позичальниці було надано одноразовий ідентифікатор А1273, для підписання кредитного договору № 1408-7445 від 14 червня 2024 року, інших супутніх документів та для підтвердження ознайомлення з Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів). Позивач через партнера - АТ КБ «Приватбанк», з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року, перерахував відповідачці кредитні кошти на картковий рахунок, вказаний нею в особистому кабінеті, чим виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі. Відповідачка здійснила часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору у відповідача станом на 14 липня 2025 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 82497 грн. 68 коп., що включає: прострочену заборгованість за кредитом - 13994 грн. 10 коп., прострочену заборгованість за нарахованими процентами - 68503 грн. 58 коп. Разом з тим, позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг, а саме часткового списання заборгованості позивальнику за нарахованими процентами у сумі 16610 грн. 16 коп. за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 65887 грн. 52 коп. Враховуючи зазначене ТОВ «Укр Кредит Фінанс» просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 1408-7445 від 14 червня 2024 року в розмірі 65887 грн. 52 коп., що включає: прострочену заборгованість за кредитом - 13994 грн. 10 коп., прострочену заборгованість за нарахованими процентами - 51893 грн. 42 коп. та понесені судові витрати (а.с.1-17). Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1651426 від 8 серпня 2025 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.92). Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17 вересня 2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву (а.с.99). Через систему «Електронний суд» 12 листопада 2025 року представником відповідача адвокатом Сікорською І.С. наданий відзив на позовну заяву, в якій представник просить відмовити у задоволенні позовних вимог повінстю. Зазначає, що у разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання, в даному випадку доказів підписання відповідачкою договору матеріали справи не містять, оскільки одноразовий ідентифікатор не є електронним цифровим підписом. Паспорт споживчого кредиту та Правила кредитування також не підписані відповідачкою. Також позивачем не надано доказів щодо перерахування грошових коштів на рахунок відповідачки. Крім того, позивачем неправомірно нараховано проценти за договором, оскільки відповідно до ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1%. Вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищеними, не відповідає, передбаченим цивільним законодавством засадам справедливості, добросовісності та розумності, покладає на споживача, який вважається слабкою стороною у договорі, непомірний тягар. Посилалася на постанову ВП ВС від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 в якій зазначено, що суд за певних умов може зменшити загальний розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних, як відповідальності за прострочення грошового зобов`язання (а.с.109-120). Представник позивача ТОВ «Укр Кредит Фінанс», будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, просив справу розглянути без його участі. Відповідач [PERSON] та її представник Сікорська І.С., які належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Представник відповідачки адвокат Сікорська І.С. наддала клопотання про розгляд справи без участі сторонни відповідача (а.с.141) Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавиться провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За вказаних обставин, судом здійснено судовий розгляд без участі належним чином повідомлених учасників справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У пункті 1) частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до положень ст. ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» є юридичною особою, фінансовою установою, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи ІК № 116 від 01.08.2013 року, яке видане Національною комісією, що здійснює Державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. Між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] 14 червня 2024 року укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1408-7445 (далі Договір) у письмовій формі у вигляді електронного документа за допомогою веб-сайту (creditka.com.ua). Відповідно до п. 3.1 Договору цей Договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію». Умовами Договору передбачено: -розмір кредитного ліміту 14200 грн. (п. 4.1); -кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1. цього Договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних Позичальником реквізитів електронного платіжного засобу (п.4.6); -плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування Кредитом та комісії за видачу кредиту, тип процентної ставки за користуванням кредитом фіксована; процентна ставка за користуванням кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом, однак позичальнику на умовах, вказаних у цьому Договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися кредитом за зниженою процентною ставкою, тип комісії одноразова комісія (нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі Кредиту (п. 4.7); -базовий період складає 14 (чотирнадцять) календарних днів (п.4.8); -нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 1,45 % за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за зниженою ставкою) (п.4.10); -комісія за видачу кредиту становить 15,00 % від суми виданого кредиту (п.4.11); -строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику: 365 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику, дата повернення (виплати) кредиту 13 червня 2025 року (п.4.13); -реальна річна процентна ставка на дату укладення цього Договору складає 24554.29 процентів (п. 4.14); -орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього договору (за весь строк кредитування) складає: 91483 грн. 50 коп. та включає в себе: суму кредиту, комісію за видачу Кредиту та проценти за користування Кредитом (п.4.15); -позичальник зобов`язується повертати кредитодавцю отриманий кредит та нараховану кредитодавцем неустойку (якщо неустойка буде нарахована кредитодавцем) в останній день строку кредитування, вказаного у п. 4.13 цього договору, , шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця у порядку, визначеному у Правилах. Кредит вважається повернутим кредитодавцю з моменту зарахування необхідної суми грошових коштів на банківський рахунок кредитодавця (п. 5.1); -позичальник має право у будь-який час повністю або частково достроково повернути отриманий кредит (п.5.2). У п. 12.1 Договору зазначено, що цей договір та Правила разом складають єдиний Договір та визначають усі істотні умови Договору та надання Кредиту. Укладаючи цей Договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті кредитодавця, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись договору, а тому добровільно та свідомо укладає Договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним. В пункті 13 Договору містяться персональні дані [PERSON] , в тому числі дані паспорта, РОНКПП, і-mail, номер банківської картки. Для підписання договору [PERSON] було використано електронний підпис одноразовим ідентифікатором одноразовим паролем (номер пароля А1273). Також відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором одноразовим паролем (номер пароля А1273) підписані Правила відкриття кредитної лінії. Відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 14200 грн. 14 червня 2024 року шляхом безготівкового переказу грошової суми на її банківський рахунок [NUMBER] , що підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту та листом АТ КБ «Приватбанк» про перерахування кошів від позивача ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LiqPay (а.с.59-64). Таким чином, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачці кредит, відповідно до умов укладеного Договору. За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. За правилами статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. За приписами частин 1, 2 статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Із прийняттям Закону України від 3 вересня 2015 року № 675-VIII «Про електронну комерцію» (далі - Закон № 675-VIII) на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів у мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Відповідно до п. 5, 6, 7 ч. 1 ст. 3 Закону № 675-VIII, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем. Згідно ч. 3, 4, 6, 8, 12 ст. 11 Закону № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону № 675-VIII передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його слід електронним підписом. Частина 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним у письмовій формі. Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 524/5556/19 від 12 січня 2021 року дійшов такого висновку: «Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами». Подібна правова позиція міститься і у постанові Верховного Суду у справі № 127/33824/19 від 07 жовтня 2020 року проте у цій справі мова йшла про відсутність відображення електронного підпису на договорі та відсутність доказів отримання такого підпису позичальником: «Без отримання листа на адресу електронної пошти і смс-повідомлення, без здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачкою не був би укладений. Укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача, цей правочин, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі». Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений в письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Як встановлено судом [PERSON] шляхом власноручного введення одноразового ідентифікатора «А1273», отриманого від ТОВ «Укр Кредит Фінанс», прийняла публічну пропозицію (оферту) та підписала кредитний договір (здійснила акцепт пропозиції товариства), тобто електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1408-7445 від 14 червня 2024 року між сторонами є укладеним, та сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов. Аналізуючи в сукупності докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що факт укладання Договору є доведеним, натомість відповідачкою будь-яких доказів на спростування останнього до суду подано не було. Зазначений договір відповідачкою не оспорювався, недійсними в судовому порядку не визнавався, а відтак є чинним і підлягає до виконання. Як зазначалося, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» свої зобов`язання перед відповідачкою за Договором виконало та надало кредит в сумі 14200 грн. шляхом зарахування кредитних коштів 14 червня 2024 року на її банківський рахунок [NUMBER] . Згідно з наданим позивачем розрахунком відповідачкою частково погашала кредит, що також свідчить і про укладення Договору і про отримання грошових коштів від позивача. Втім, доказів повернення відповідачкою кредиту та сплати процентів за користування кредитними грошима у повному обсязі матеріали справи не містять. Отже позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачці кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, а відповідач свої зобов`язання за договором у повному обсязі не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість за договором. Згідно з розрахунком наданим позивачем станом на 14 липня 2025 року заборгованість становить: основний борг - 13994 грн. 10 коп., залишок відсотків - 68503 грн. 58 коп., всього - 82497 грн. 68 коп. Разом з тим, позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг, а саме часткового списання заборгованості позивальнику за нарахованими процентами у сумі 16610 грн. 16 коп. за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 65887 грн. 52 коп. що відповідає критеріям розумності і справедливості. Враховуючи зазначене ТОВ «Укр Кредит Фінанс» просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 1408-7445 від 14 червня 2024 року в розмірі 65887 грн. 52 коп., що включає: прострочену заборгованість за кредитом - 13994 грн. 10 коп., прострочену заборгованість за нарахованими процентами - 51893 грн. 42 коп. Підставою звернення ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до суду є порушення зобов`язання зі сторони відповідача договору, а саме несплата заборгованості за кредитом та відсотками за його користування. Відповідачка [PERSON] не погодилася із розрахунком боргу, з посиланням на ті обставини, що вважає неправомірним застосування позивачем процентної ставки у розмірі 1,45 % в день, як такої що суперечить вимогам ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування», разом з тим контрозрахунку заборгованості суду не надано. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 02 жовтня 2020 року у справі № 911/19/19 зазначив, що суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Щодо нарахованих позивачем процентів за користування кредитом, суд виходить з такого. 22 листопада 2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (далі по тексту Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (п. п. 6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (п.п. 13 п. 5 Розділу І Закону № 3498-ІХ). Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції Закону № 3498-ІХ) максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Згідно із ч. 5 ст. 94 Конституції України закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування. Відповідно до розділу IІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» визначено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування. Згідно із карткою документа Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (за посиланням https://zakon.rada.gov.ua/laws/card/3498-20) визначено, що дата публікації є 23.12.2023, дата набрання законної сили - 24.12.2023. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Як встановлено судом договір № 1408-7445 укладений між сторонами 14 червня 2024 року, тобто вже після набрання чинності Законом № 3498-ІХ України. Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Отже, застосування за договором № 1408-7445 від 14 червня 2024 рокуденної процентної ставки в розмірі 1,45 % суперечить ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції Закону № 3498-ІХ), у зв`язку з чим дана умова договору є нікчемною. З огляду на вказане, суд вважає за необхідне здійснити перерахунок нарахованих процентів, виходячи із максимально допустимого розміру денної процентної ставки, визначеного Законом України «Про споживче кредитування» за період із 14 червня 2024 року до 13 червня 2025 року (строк кредитування), що становить 51830 грн. (14200 грн. х 365 днів х 1% = 51830 грн.). Відтак, доводи сторони відповідача щодо невірного обрахунку стягуваних позивачем процентів знайшли своє часткове підтвердження під час розгляду справи. Щодо посилання представника відповідача на постанову Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18, то слід зазначити, що у даній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що,

Outcome: partial