Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку/доходу/щомісячно, за період її навчання, але не довше ніж до досягнення 23 років, починаючи з дня звернення до суду. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що з 23.09.2005 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У шлюбі народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . 07.04.2025 Індустріальним районним судом м. Харкова від 07.04.2025 ухвалено рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від його заробітку до досягнення дітьми повноліття. Рішенням Індустріального районного суду м. Харкова від 04.06.2025 шлюб з відповідачем розірвано. На даний час [PERSON] досягла повноліття і стягнення аліментів припинено, але остання навчається в Харківському машинобудівному фаховому коледжі на третьому курсі, спеціальність 274 «Автомобільний транспорт». Термін навчання з 01.09.2023 по 30.06.2027, форма навчання: денна, бюджетна, дистанційна. Враховуючи, що [PERSON] є повнолітньою, продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, а відповідач зобов`язаний надавати матеріальну допомогу, стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу вважає достатнім для належного утримання дочки. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Єна Л.А. надала заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності відповідача, в якій зазначила, що позовні вимоги відповідач визнає частково і не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дочки у розмірі 1/6 частини його заробітку. Відповідачем самостійно в грудні 2025 подана заява до СКП Харківзеленбуд ХМР про утримання з його заробітної плати на користь позивачки [PERSON] аліментів на двох дітей у розмірі 33,3% фактично з грудня 2025 року. Відповідач самостійно і добровільно шляхом подачі заяви про утримання аліментів на двох дітей до бухгалтерії підприємства, де працює, сплачує аліменти в розмірі 1/3 частини отримуваних доходів. Зважаючи на той факт, що наразі аліменти в примусовому порядку не утримуються із відповідача, проте ним самостійно сплачується законодавчо визначений розмір аліментів на утримання двох дітей, відповідач не заперечує проти стягнення з нього судовим рішенням аліментів на утримання повнолітньої дочки в розмірі 1/6 частини. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Згідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] . Згідно довідки № 995 від 06.10.2025 Харківського машинобудівного фахового коледжу [PERSON] на підставі наказу про зарахування від 31.07.2023 № 49к є студенткою третього курсу вказаного навчального закладу спеціальності 274 «Автомобільний транспорт». Термін навчання з 01.09.2023 по 30.06.2027, форма навчання денна, бюджетна, дистанційна. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з ким вони проживають. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу, а саме стану здоров`я та матеріального становища дитини; стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В силу ч. 1 ст. 191 СК України, ч. 1 ст. 430 ЦПК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 2 ст.13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Під час розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] . Остання є повнолітньою, однак продовжує навчання в Харківському машинобудівному фаховому коледжі, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Як вбачається із змісту поданої заяви від 12.01.2026, відповідач не заперечував, що дочка потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання та не заперечував свого обов`язку надавати їй матеріальну допомогу, проте визнав позовні вимоги в частині стягнення аліментів в розмірі 1/6 частки усіх видів його доходу. Позивачкою не доведено, що відповідач як платник аліментів, з огляду на розмір його доходу, має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки у визначеному нею розмірі 1/4 частки від усіх його доходів щомісячно. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач також має неповнолітню дочку [PERSON] , 20.08.2011, на утримання якої також сплачує аліменти згідно судового наказу, виданого Індустріальним районним судом м. Харкова 07.04.2025. Відповідно до відомостей, які містяться у судовому наказі № 644/3000/25 від 07.04.2025 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, та не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 04.04.2025 року, тобто з дня подачі заяви, та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Враховуючи викладене, наявність на утриманні відповідача неповнолітньої дочки, суд вважає, що стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання [PERSON] в зв`язку з продовженням нею навчання у розмірі 1/4 частини від усіх доходів може призвести до надмірного фінансового навантаження на відповідача та неможливості ним забезпечити свої базові потреби. Враховуючи вищенаведені обставини, обов`язок обох батьків утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги, а також реальну можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно від дня пред`явлення позову до закінчення [PERSON] , [INFO] , навчання, але не більш ніж до досягнення нею 23 років, оскільки в цій частині позов визнаний відповідачем, а позивачкою не доведено спроможності відповідача сплачувати аліменти у більшому розмірі. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн. На підставі ст.ст. 182, 199, 200 СК України,

Outcome: partial