Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Позивач, через представника адвоката Малика О.В., звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 1998 року. Спільних неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. Подружні відносини фактично припинені, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, на примирення не згоден, а тому просив шлюб із [PERSON] розірвати. За ухвалою суду від 04 грудня 2025 року було відкрито провадження у даній справі та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] і його представник адвокат Малик О.В. у судове засідання не з`явилися, позивач просив розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відзив на позов не надала. Згідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки відповідач не повідомила про причини своєї неявки, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили, у суду наявні відомості про належне повідомлення відповідача про дату, час і місце цього засідання, тому причин для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд не вбачає і вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 20 вересня 1998 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького міськвиконкому місто Чернівці Чернівецької області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 7). Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Пунктом 9 статті 7 Сімейного Кодексу України передбачено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості та розумності, відповідно до моральних засад суспільства Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Як зазначено у статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. За змістом ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як убачається з позовної заяви, і відповідач заперечень щодо цього суду не надала, сімейне життя у сторін не склалося, вони проживають окремо один від одного та не підтримують сімейних відносин, бажання до примирення відсутнє. За таких обставин, суд вважає, що сім`я сторін фактично розпалась і шлюб між ними існує лише формально, подальше спільне проживання і збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, у зв`язку з чим, шлюб між ними повинен бути розірваний.

Outcome: approved