Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її утримання аліментів на період навчання у розмірі 1/5 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позову і до закінчення навчання, але не довше, як до досягнення позивачем 23 років. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач є її батьком, на даний час позивач досягла повноліття, продовжує навчання у Національному університеті «Львівська політехніка» та потребує матеріальної допомоги від батька. 21 січня 2026 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому зазначено, що відповідач не ухиляється від участі в утриманні дочки, намагається надавати фінансову допомогу та забезпечувати продуктами харчування у добровільному порядку, виходячи зі своїх можливостей. Враховуючи, що ним фактично здійснювалась добровільна матеріальна підтримка, а доказів його ухилення від утримання дочки позивачкою не надано, відповідач вважає вимогу про покладення витрат на правничу допомогу відповідача необґрунтованою та такою, що не відповідає принципу розумності. Позовні вимоги відповідач визнає частково, та не заперечує проти покладення на нього обов`язку з надання матеріальної допомоги повнолітній дочці, яка продовжує навчання, проте вважає, що розмір аліментів має бути визначений судом з урахуванням його сімейного та матеріального стану, а також обов`язку утримувати інших членів сім`ї. Відповідач вказує, що на його утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відповідач є єдиним годувальником сім`ї, що суттєво обмежує його фінансові можливості, навчання позивача за державним замовленням стало можливим, зокрема, завдяки пільгам, пов`язаним із статусом відповідача, що свідчить про його участь у забезпеченні умов навчання дочки вже на даний час, сплата аліментів у розмірі 1/5 частки всього заробітку (доходу) відповідача призведе до порушення балансу інтересів дітей та поставить у скрутне матеріальне становище його сім`ю. З урахуванням матеріального стану відповідача, наявності на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацюючої дружини, принципу розумності та справедливості, відповідач просить суд визначити розмір аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, у частці 1/12 від усіх видів його доходу та не покладати на нього обов`язок зі сплати витрат на професійну правничу допомогу позивача. Ухвалою суду від 07 січня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 09 лютого 2026 року. Позивач у судове засідання не з`явилась, у позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, у відзиві міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.268 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 24 грудня 2007 року, актовий запис №598. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 31 березня 2011 року у справі №2-219/11 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , неповнолітню [PERSON] , [INFO] , залишено на вихованні та проживанні з матір`ю до досягнення повноліття. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 20 лютого 2023 року у справі 565/54/22 відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Згідно з довідкою Національного університету «Львівська політехніка» №119 від 18 грудня 2025 року [PERSON] є студенткою першого курсу денної форми навчання, рівня вищої освіти бакалавр інституту ІГДГ, закінчує навчання 30 червня 2029 року; зарахована на 1 курс в 2025 році наказом №2575-4-10 від 11 серпня 2025 року. В матеріалах справи наявні посадковий документу від 15 листопада 2025 року на ім`я « [PERSON] » з якого убачається, що вартість проїзду із пункту відправлення «Львів» до пункту призначення «Рафалівка» становить 230,28 грн, та видаткова накладна №522194256 від 15 серпня 2025 року згідно з якою [PERSON] придбала мобільний телефон Apple [NUMBER] вартістю 24 899,00 грн. 22 травня 2012 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області. [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] , виданого 21 вересня 2016 року, [PERSON] має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. З довідки про доходи №2495/9/200 від 16 січня 2026 року убачається, що [PERSON] проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] , займає посаду командир військової частини, загальна сума доходу з 01 липня 2025 року по 31 грудня 2025 року без урахування аліментів становить 230 655,06 грн. За період з 01 липня 2025 року по 31 грудня 2025 року відповідачем сплачено 41 530,29 грн аліментів. Долученими до відзиву квитанціями підтверджується перерахування [PERSON] на рахунок одержувача « [PERSON] » 04, 16 та [INFO] коштів у загальній сумі 6 500,00 грн. [PERSON] досягла повноліття, продовжує навчання, доказів наявності у неї власних доходів суду не надано. У зв`язку з навчанням вона потребує матеріальної допомоги батьків. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України. Згідно з ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка або син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані їх утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, але не більше терміну навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Відповідно до ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених в ст.182 цього Кодексу. За змістом ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. У ч.2 ст.200 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Обов`язок утримувати свою повнолітню дочку, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, покладається на обох батьків. Під час розгляду справи встановлено, що повнолітня дочка відповідача, вік якої перевищує 18 років, але є меншим 23 років, навчається у Національному університеті «Львівська політехніка» та потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням. Згідно із ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належних доказів на підтвердження вартості витрат, пов`язаних з навчанням, про які зазначено у позовній заяві (витрати на харчування, придбання одягу, взуття, придбання товарів для навчання, тощо), позивачкою до суду не надано. Також у позовній заяві не обґрунтовано розмір стягуваних аліментів. Доказів на підтвердження того, що дружина відповідача не працює і він є єдиним годувальником сім`ї відповідачем суду не надано. Враховуючи викладене, аналізуючи наявні у матеріалах справи докази, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи обов`язок обох батьків утримувати дітей, суд вважає, що наявні підстави для стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] , аліментів на її у розмірі 1/7 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до закінчення нею навчання. Такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення належного утримання повнолітньої дочки відповідача, яка продовжує навчання, та забезпечить баланс інтересів як одержувача, так і платника аліментів. Оскільки [PERSON] закінчує навчання до досягнення 23-річного віку, з урахуванням вимог ст.199 СК України, аліменти слід стягнути до закінчення нею навчання. Стосовно зазначеного у відзиві прохання відповідача не покладати на нього обов`язок зі сплати витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що у позовній заяви не зазначено про понесення позивачем витрат пов`язаних з правничою допомогою адвоката. Відтак, за результатами розгляду справи, суд не здійснює розподіл витрат на правничу допомогу. За правилами ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в дохід держави судові витрати на оплату судового збору.

Outcome: partial