Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив скасувати заборону відчуження житлового будинку та господарських будівель і споруд, що розташовані по [ADDRESS] , обтяження №61732009, зареєстроване 24.09.2007 року на підставі повідомлення 391, виданого 05.04.1988 року Хотінським ремонтно-транспортним підприємством, де накладена заборона 07.04.1988 року за зареєстрованим №9 Сумською районною державною нотаріальною конторою, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:81140991 від 02.10.2025, відомості про реєстрацію до поновлення/перенесення: єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 5714954, 24.09.2007 року, архівний запис №55613-972. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті батька - [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом набув право власності на житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] . З травня 2025 року, у зв`язку із військовими діями на території громади, був вимушений виїхати у безпечне місце, село Лучки Роменського району Сумської області, та став на облік як внутрішньо переміщена особа. В процесі оформлення документів для отримання компенсації за пошкоджене та зруйноване майно було виявлено, що згідно відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, зареєстровано заборону на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 5714954, 24.09.2007 року, архівний запис №55613-972, реєстратор: Прилєпа Л.Ю., Хотінська селищна рада Сумського району Сумської області. 15.10.2025 року, за результатами звернення до Сумської районної державної нотаріальної контори про зняття заборони відчуження з житлового будинку отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1074/02-31, в якій зазначено, що заборону відчуження житлового будинку було накладено 07.04.1988 року на підставі «Повідомлення про надання позики» від 05.04.1988 року Хотінським ремонтно-транспортним підприємством і оскільки це підприємство є Кредитором, то саме воно має звертатись до нотаріуса та подати необхідні документи, для вчинення такої нотаріальної дії. Оскільки, позика на яку посилається нотаріус у постанові була виплачена позивачем до 1991 року під час трудових відносин із зазначеним підприємством, а на даний час це підприємство визнано банкрутом і не може здійснювати жодних процесуальних дій, позивач звернувся до суду з позовом про зняття арешту, шляхом вилучення з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, зареєстровану заборону на вказаний житловий будинок. Позивач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач у судове засідання не з`явився, до суду надіслав письмову заяву про розгляд справи без участі представника відповідача. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.10.1984 року [PERSON] набув право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними спорудами розташований по [ADDRESS] , який належав померлому [PERSON] (а.с.9). Згідно довідки ДП «БТІ регіональна агенція технічної інвентаризації» КП «Ініціатива» Миколаївської сільської ради право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.10.1984 року (а.с.13). З відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається наявність реєстраційного запису про заборону на нерухоме майно за номером 61732009 від 24.09.2007 року реєстратором: Прилєпа Л.Ю., Хотінська селищна рада Сумського району, Сумська область; документи подані для державної реєстрації: повідомлення, серія та номер:391, виданий 05.04.1988 року, видавник: Хотінське ремонтно-транспортне підприємство, накладена заборона в реєстрі накладення заборон 07.04.1988 №9; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 81140991 від 02.10.2025, Прилєпа Л.Ю., Хотінська селищна рада Сумського району, Сумська область; вид обтяження: заборона на нерухоме майно; відомості про субєктів обтяження: [PERSON] ; відомості про реєстрацію до поновлення/перенесення: Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження:5714954, 24.09.2007; додаткові відомості: архівний запис №55613-972 (а.с.14) Згідно постанови нотаріуса Сумської районної державної нотаріальної контори від 15.10.2025 року, [PERSON] було відмовлено у знятті заборони з житлового будинку під номером [ADDRESS] , накладену 07.04.1988 року за реєстровим №9 державним нотаріусом Сумської районної державної нотаріальної контори Коноваленко К.М. За інформацію та документами, що знаходяться на зберіганні в Сумській районній державній нотаріальній конторі, а також відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було встановлено, що заборону відчуження житлового будинку за адресою: « [ADDRESS] », було накладено 07.04.1988 року за реєстровим №9 державним нотаріусом Сумської районної державної нотаріальної контори Коноваленко К.М. на підставі статті 54 Закону УРСР «Про державний нотаріат» (що діяв на час вчинення нотаріальної дії) на підставі «Повідомлення про надання позики» від 05.04.1988 року Хотінського ремонтно-транспортного підприємства про видачу позики [PERSON] в сумі дві тисячі рублів строком на десять років на будівництво/добудову житлового будинку: « [ADDRESS] , довідка №229 від 15.10.1987р. за рішенням членів колгоспу» (а.с.16-17) Правилами ст. 74 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що одержавши повідомлення кредитора (позикодавця) про погашення позики (кредиту) нотаріус знімає заборону відчуження нерухомого майна. Відповідно до підпункту 4.1 пункту 4 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус у випадках, встановлених законодавством, знімає заборону відчуження нерухомого майна. Кредитором за наявними документами було Хотінське ремонтно-транспортне підприємство, яке було Позичальником. Таким чином, законодавством визначено, що суб`єктом, який має звертатися до нотаріуса та подавати необхідні документи, для вчинення такої нотаріальної дії, як зняття заборони відчуження житлового будинку, - є кредитор. В конкретному випадку - це Хотінське ремонтно-транспортне підприємство. Кредитор Хотінське ремонтно-транспортне підприємство (або його правонаступники) до нотаріуса не звертався, повідомлень та документів від нього, що підтверджували б виконання, припинення, розірвання, визнання недійсним договору купівлі-продажу з умовами розстрочення платежу не було надано. За інформацією Головного управління статистики у Сумській області від 16.10.2025 року №02.3-18/1214-25 станом на 16.10.2025 року відкрите акціонерне товариство «Хотінське ремонтно-транспортне підприємство» вилучено з ЄДРПОУ, дата державної реєстрації припинення 29.07.2008: № запису 16231170011000047. (а.с.20) Аналогічна інформація міститься у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно якого 29.07.2008 державну реєстрацію Хотінського ремонтно-транспортного підприємства як юридичної особи було припинено на підставі судового рішення про припинення юридичної особи у зв`язку з визнанням її банкрутом від 05.05.2008 №8/352-07. (а.с.21) Отже, на даний час підприємство - Кредитор «Хотінське ремонтно-транспортне підприємство» припинило своє існування як юридична особа. За інформацією Хотінської селищної ради Сумського району Сумської області, в Хотінському трудовому архіві дані про видачу позик в Хотінській міжрайсільгосптехніки не зберігаються, наявні лише дані про нарахування заробітної плати та накази про роботу. (а.с.19) Таким чином, на сьогоднішній день позивач позбавлений можливості вільно користуватися та розпоряджатися своїм нерухомим майном на власний розсуд та зняти заборону на відчуження належного йому нерухомого майна в установленому законом порядку. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відновлення порушеного конституційного права на вільне користування своєю власністю є покладення на відповідача обов`язку усунути перешкоди у користуванні майном. Відповідно до приписів ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідносин, припинення правовідносин та інше. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною першою ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Також, відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Враховуючи правові підстави позову, те, що предметом позову є скасування арешту з майна власника майна, який не може вільно розпоряджатися своїм майном, вбачається наявність спору про захист права власності, який підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставами для відмови в державній реєстрації прав: наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, крім випадків, визначених цим Законом. Відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме ст. 27, визначені підстави для державної реєстрації прав. Зокрема, серед таких підстав виокремлюють: судове рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості; судове рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, що набрало законної сили. Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст. 56 ЗУ «При виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 Про судову практику в справах про зняття арешту з майна позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). А, відповідно до ч.ч.1,2 ст.59 та ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить саме їй, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. В разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника, арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. В разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Відповідно до п. 1.1 Глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012, нотаріус накладає заборону щодо відчуження житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна, майнових прав на нерухоме майно і транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації, за місцезнаходженням (місцем реєстрації) цього майна або за місцезнаходженням (місцем реєстрації) однієї із сторін правочину, в зв`язку з яким накладається заборона. Згідно п.5.1 Глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012, нотаріус знімає заборону відчуження майна, зокрема, за рішенням суду. В судовому засіданні встановлено, що наявність заборони відчуження нерухомого майна порушує право позивача на розпорядження майном, право на спадкування якого він має, на власний розсуд та дає підстави, відповідно до правил ст. 391 ЦК України, вимагати усунення будь-яких порушень здійснення ним права користування і розпорядження своїм майном. При цьому, доказів на спростування обставин, викладених у позові, відповідачем суду не надано. За вказаних обставин, суд вважає, що право позивача необхідно захистити, його позовні вимоги є правомірними, не порушує права та інтереси інших осіб, а тому позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved