Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

У грудні 2025 року до суду звернулася представниця позивача ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» Сотник І.Л. із вищезазначеним позовом, посилаючись на ті обставини, що позивач є виконавцем послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води. Взаємовідносини між позивачем та відповідачем врегульовано індивідуальними договорами про надання послуг, що є публічними договорами приєднання. Розмір плати за надані послуги становить: за послуги постачання теплової енергії: умовно змінна частина плати по двоставковому тарифу 1248,25 грн/Гкал (протягом опалювального періоду) умовно постійна частина плати 334,12 грн (щомісячно протягом року); плата за абонентське обслуговування 29,38 грн. Позивачем надавалися послуги з централізованого теплопостачання за адресою: [ADDRESS] . Однак відповідачка [PERSON] належним чином не виконує свій обов`язок по оплаті послуг за теплопостачання, у зв`язку з чим за період з 01 грудня 2020 року по 01 червня 2025 року утворилась заборгованість в сумі 25871,34 грн. Посилаючись на вищезазначені обставини, представниця позивача звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість по оплаті послуг за теплопостачання з урахуванням інфляційних втрат та трьох процентів річних в сумі 30814,24 грн та сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Ухвалою судді від 24 грудня 2025 року у справі відкрите спрощене позовне провадження та призначене судове засідання на 22 січня 2026 року. У зв`язку з перебуванням головуючого судді в нарадчій кімнаті по справі №546/69/24 судове засідання було відкладено на 20 лютого 2026 року. У судове засідання 20 лютого 2026 рокупредставник позивача не з`явився, 04.02.2026 до суду від представниці позивача Борути Е.В. надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а. с. 88). Відповідачка у судове засідання 20 лютого 2026 року не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомляла (а. с. 91 ). 20 січня 2026 року до суду від відповідачки [PERSON] надійшло клопотання про проведення справи за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі (а. с. 81). У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення частини другої статті 247 ЦПК України. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що місце проживання відповідачки [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а. с. 75). Позивачем до позову було додано Індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії від 01 грудня 2021 року (а. с. 6 - 7). Вказаний договір не містить підпису відповідачки. Згідно з інформаційною довідкою №435934731 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а. с. 8). За вказаною адресою позивачем було надано послуги з теплопостачання, які [PERSON] прийняла, частково здійснювала за них оплату та від їх отримання не відмовлялася. Зворотного відповідачкою доведено не було. З розрахунків заборгованості за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] встановлено, що за період з 12.2020 по 05.2025 включно відповідачка має заборгованість в сумі 25871,34 грн (а. с. 4). Також суду було подано розрахунки заборгованості 3% річних від простроченої суми боргу за послуги теплопостачання на суму 996,90 грн за період з 21.01.2021 по 31.05.2025 та інфляційних втрат з лютого 2021 року по травень 2025 року включно 3946,00 грн (а. с. 11, 12). Суд приймає до уваги вказані розрахунки, оскільки жодних заперечень від відповідачки не надходило, також нею не було надано власних розрахунків. Відповідно до письмових пояснень щодо обсягів теплової енергії на потреби опалення приміщення за адресою: [ADDRESS] (опалювальна площа квартири 34,60 кв.м.) по указаній квартирі за розрахунковий період з 01.01.2024 по 31.01.2024 нараховано: - по виду нарахування «Теплова енергія на загальнобудинкові потреби опалення»: 16,37995 Гкал ? 3708,64 м2 х 34,60 м2 = 0,15282 Гкал х 1248,25 грн/ Гкал =190,76 грн - по виду нарахування «Теплова енергія на опалення приміщення»: 64,14105 Гкал ? 3645,14 м2 х 34,60 м2 = 0,60883 Гкал х 1248,25 грн/Гкал = 759,97 грн. Також з 01.12.20221 щомісяця проводиться нарахування плати за абонентське обслуговування за кожною комунальною послугою окремо (постачання теплової енергії та/або постачання гарячої води). Розмір плати визначається з розрахунку на 1 абонента/міс. Плата за абонентське обслуговування по особовому рахунку [NUMBER] , відкритому за адресою: [ADDRESS] , складає: за послугу з постачання теплової енергії 29,38 грн/міс; за послугу з постачання гарячої води 20,20 грн/міс (а. с. 13 15). Згідно письмових пояснень щодо теплового навантаження на опалення житлового будинку по [ADDRESS] технічного директора ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» В. Пасічко максимальне теплове навантаження на опалення житлового будинку складає 197 472 ккал / год (а. с. 19). Відповідно до акта прийняття на абонентський облік вузла обліку теплової енергії №002Ж після проведення повірки 08 жовтня 2019 року було проведено технічний огляд вузла обліку за адресою: [ADDRESS] та прийнято на абонентський облік після повірки з 08 жовтня 2018 року по 26 липня 2023 року (а. с. 39). Відповідно до акта прийняття на абонентський облік вузла обліку теплової енергії №002Ж після заміни теплообчислювача у грудні 2021 року було проведено державну повірку вузла обліку за адресою: [ADDRESS] та прийнято на абонентський облік після заміни теплообчислювача з 14 грудня 2021 року по 26 липня 2023 року (звор. а. с. 40). З архівних даних (показників кількості спожитої теплової енергії) вузла комерційного обліку теплової енергії житлового будинку по [ADDRESS] за період з 16.12.2021 по 31.03.2025 вбачається, що вузол обліку теплової енергії за указаний період обраховував температуру в подавальному та зворотньому напрямках, містяться показники енергії MWh та об`єм у м3 (а. с. 42 - 55). Відповідно до актів перевірки системи теплопостачання ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» перевірками було встановлено припинення подачі теплоносія у зв`язку із закінченням опалювального періоду та подачу теплоносія у зв`язку із початком опалювального періоду на системи опалень будівель: [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] у період з 2021 року по 2025 рік (а. с. 56 64). Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 цього Закону, до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. У свою чергу, відповідно до частини 1 статті 1 зазначеного Закону, індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. За приписами пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до частин 1, 5 статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Тарифи на послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, що надавались в період з 01 лютого 2019 року по 01 грудня 2021 року, затверджено постановою НКРЕКП від 10 грудня 2018 року №1769 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго», яке є виконавцем цих послуг», згідно якої тариф на послуги централізованого опалення для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 1596,93 грн/Гкал, з урахуванням податку на додану вартість, для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 35,78 грн за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення, з урахуванням податку на додану вартість; з централізованого постачання гарячої води: за умови підключення рушникосушильників до систем централізованого постачання гарячої води - 96,71 грн за 1 куб. м, з урахуванням податку на додану вартість, за відсутності рушникосушильників - 89,54 грн за 1 куб. м, з урахуванням податку на додану вартість. Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктами 35, 36 та 37 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830, визначено, що розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Тобто відповідачка, діючи в даних правовідносинах належним чином, мала оплачувати одержані нею послуги згідно затверджених тарифів. При цьому факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вищевказане повністю узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду Україні від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. Однак отримані послуги за період з 01.12.2020 по 01.06.2025відповідачка оплатила не у повному обсязі. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц. У разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України (висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 712/8916/17). Тобто на дані правовідносини також поширюється норма статті 625 ЦК України, а тому позивач має законне право на стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних. При цьому суд звертає увагу, що інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як і інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. Про це неодноразово зазначав Верховний Суд, зокрема у постанові від 22 лютого 2023 року у справі № 127/6494/21. Таким, чином, відповідачка має заборгованість по оплаті послуги за теплопостачання в сумі 25871,34 грн, заборгованість у виді трьох процентів річних від простроченої суми боргу за послуги теплопостачання 996,90 грн, та інфляційних втрат - 3946,00. Щодо судових витрат Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжними інструкціями № 2122606702 від 14.02.2025 та №1765935334 позивачем сплачений судовий збір в розмірі 2725,20 грн та 302,80 грн, що у сумі становить 3028, 00 грн (а. с. 1, 2). Приписами частини першої статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Заяву про визнання позову [PERSON] подала до початку розгляду справи по суті. У зв`язку із визнанням відповідачкою позову до початку розгляду справи по суті, ураховуючи положення статті 142 ЦПК України, позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову за ставками, передбаченими статтею 4 Закону України «Про судовий збір». З огляду на зазначене та у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача у справі в розмірі п`ятдесяти відсотків, що становить 1514,00 грн (3028,00 грн х 50%) на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved