Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 11.09.2025 звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем [PERSON] , який було укладено [INFO] та у якому у сторін [INFO] народився син [PERSON] . Позивач вказала, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинились, у них різні погляди на життя, втрачено почуття любові та поваги, відсутнє взаєморозуміння, спільного господарства сторони не ведуть. Вважає, що шлюб між сторонами існує формально, збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить інтересам позивача, а тому просить його розірвати. Відповідач [PERSON] надіслав суду відзив на позовну заяву, де вказує на те, що з початком повномасштабного вторгнення рф на територію України, ними спільно з [PERSON] було прийнято рішення щодо тимчасового переселення у більш безпечне місто, а саме в Тернопільську область, де мешкають його родичі, у зв`язку з тим, що м. Миколаїв тривалий час було зоною проведення активних бойових дій. Він змушений був повернутись до м. Миколаєва на роботу, відтак подружні стосунки між сторонами припинились, однак він не переставав утримувати [PERSON] та їх неповнолітнього сина. Щодо позову про розірвання шлюбу не заперечує. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 вересня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, зазначивши у позові про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає та погоджується на розірвання шлюбу. Строк на примирення подружжя просить не надавати. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі із 17 вересня 2016 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 17 вересня 2016 року Центральним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. У даному шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Судом із змісту позову та відзиву з`ясовано, що сторони тривалий час не проживають разом, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, вони втратили почуття взаєморозуміння та любові один до одного. У даному шлюбі позивач та відповідач перебувати не бажають та просять його розірвати, оскільки перебування у ньому суперечить їх інтересам. Сумісне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Шлюб існує лише формально. Відповідно до вимог ст. ст. 111, 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями частини третьої та четвертої статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. За таких обставин, суд вважає, що шлюб слід розірвати так, як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки порушує її особисті права та законні інтереси. На підставі наведеного та

Outcome: approved