Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

25 грудня 2025 року до суду надійшла позовна заява ТОВ "Юніт Капітал" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач ТОВ "Юніт Капітал" посилається в обґрунтування своїх позовних вимог на те, що відповідно до умов Договору про споживчий кредит № 179588 від 17 квітня 2025 року ТОВ "ФК "Кредіплюс" надало відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 6945,00 грн., строком на 84 дні - до 10 липня 2025 року, з сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 360,00 % річних протягом строку кредитування та з одноразовою сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 28,00 % від суми кредиту. Відповідач [PERSON] не виконав свої договірні зобов`язання, внаслідок чого в нього виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 11171,70 грн., в тому числі: кредит - 6945,00 грн., проценти за користування кредитом - 3725,70 грн., комісія за надання кредиту - 501,00 грн. 16 квітня 2025 року між ТОВ "ФК "Кредіплюс" та ТОВ "Юніт Капітал" укладено договір факторингу № 16042025, за умовами якого ТОВ "ФК "Кредіплюс" передало (відступило) право вимоги відносно боржників ТОВ "ФК "Кредіплюс", в тому числі відносно боржника - відповідача [PERSON] за кредитним договором № 179588 від 17 квітня 2025 року. Внаслідок цього ТОВ "Юніт Капітал" набуло право вимоги до відповідача [PERSON] за вказаним кредитним договором. На підставі викладеного позивач ТОВ "Юніт Капітал" просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за вказаним вище кредитним договором в сумі 11171,70 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. 30 грудня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання, учасникам справи встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень. 30 грудня 2025 року задоволено клопотання позивача ТОВ "Юніт Капітал" про витребування доказів: зобов`язано АТ "Ощадбанк" надати суду наступні докази: 1) інформацію про те, чи емітувалась на ім`я [PERSON] платіжна картка [NUMBER] ; 2) інформацію про те, чи емітувалась будь-яка інша платіжна картка на ім`я [PERSON] ; 3) інформацію про факт зарахування коштів на картковий рахунок [NUMBER] в період часу з 17 квітня 2025 року по 22 квітня 2025 року в сумі 5000,40 грн.; 4) інформацію про те, чи є/був номер телефону [NUMBER] фінансовим номером телефону за картковим рахунком [NUMBER] та чи знаходиться/знаходився вказаний номер телефону в анкетних даних [PERSON] ; 5) у випадку, якщо номер телефону [NUMBER] не знаходиться в анкетних даних [PERSON] за платіжною карткою [NUMBER], надати номери телефонів, що знаходяться/знаходились в анкетних даних клієнта банку [PERSON] за платіжною карткою [NUMBER]; 6) у разі підтвердження зарахування коштів на картковий рахунок [NUMBER] , що належить [PERSON] , в період часу з 17 квітня 2025 року по 22 квітня 2025 року в сумі 5000,40 грн., надати: первинні документи бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення), що підтверджують дану інформацію. У випадку неможливості надати вищезгадані первинні документи, надати інші, прирівняні до них (довідки/листи, що підтверджують факт зарахування коштів на рахунок боржника); повний номер рахунку [NUMBER] , що належить [PERSON] ; 7) у випадку, якщо картковий рахунок [NUMBER] не належить [PERSON] , надати інформацію щодо особи, якій належить картковий рахунок [NUMBER] . 02 лютого 2026 року від АТ "Ощадбанк" надійшла до суду витребувана інформація. Інформація приєднана до матеріалів цивільної справи. 19 лютого 2026 року від відповідача [PERSON] надійшла заява, якою відповідач повідомив, що визнає позов та не заперечує проти його задоволення. В судове засідання представник позивача ТОВ "Юніт Капітал" не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - позивач просить суд розглядати справу за відсутності їхнього представника, позовні вимоги підтримує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача, на підставі наявних у справі доказів. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - просить суд розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до умов Договору про споживчий кредит № 179588 від 17 квітня 2025 року ТОВ "ФК "Кредіплюс" надало відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 6945,00 грн., строком на 84 дні - до 10 липня 2025 року, з сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 360,00 % річних протягом строку кредитування та з одноразовою сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 28,00 % від суми кредиту. Відповідач [PERSON] не виконав свої договірні зобов`язання, внаслідок чого в нього виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 11171,70 грн., в тому числі: кредит - 6945,00 грн., проценти за користування кредитом - 3725,70 грн., комісія за надання кредиту - 501,00 грн. 16 квітня 2025 року між ТОВ "ФК "Кредіплюс" та ТОВ "Юніт Капітал" укладено договір факторингу № 16042025, за умовами якого ТОВ "ФК "Кредіплюс" передало (відступило) право вимоги відносно боржників ТОВ "ФК "Кредіплюс", в тому числі відносно боржника - відповідача [PERSON] за кредитним договором № 179588 від 17 квітня 2025 року. Внаслідок цього ТОВ "Юніт Капітал" набуло право вимоги до відповідача [PERSON] за вказаним кредитним договором. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1054, ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст.512 ЦК України к редитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Згідно ч.2 ст.512 ЦК України к редитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Згідно ч.1 ст.513 ЦК України п равочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно ч.1 ст.514 ЦК України д о нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.516 ЦК України з аміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ч.2 ст.1078 ЦК України м айбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно ч.1 ст.1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Згідно ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно ч.2 ст.1082 ЦК України б оржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Згідно ч.3 ст.1082 ЦК України в иконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач ТОВ "Юніт Капітал", як кредитодавець, має право вимагати від відповідача [PERSON] , як позичальника, який прострочив виконання зобов`язань, повернення суми заборгованості за кредитним договором № 179588 від 17 квітня 2025 року, укладеним між ТОВ "ФК "Кредіплюс" та відповідачем [PERSON] . Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ "Юніт Капітал" заборгованість за кредитним договором № 179588 від 17 квітня 2025 року, укладеним між ТОВ "ФК "Кредіплюс" та відповідачем [PERSON] , в сумі 11171,70 грн., в тому числі: кредит - 6945,00 грн., проценти за користування кредитом - 3725,70 грн., комісія за надання кредиту - 501,00 грн. Про відшкодування судових витрат. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно ч.4 ст.141 ЦПК України я кщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Згідно ч.5 ст.141 ЦПК України я кщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Про відшкодування витрат по сплаті судового збору. Згідно ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно ч.1 ст.1 Закону України "Про судовий збір" с удовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Згідно пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, розмір ставки судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Згідно ч.1 ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" установлено з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3028 грн. На підставі викладеного, враховуючи, що за подання до суду позовної заяви позивач сплатив судовий збір в сумі 2422,40 грн., суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ "Юніт Капітал" витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. Про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Згідно ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч.5 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно ч.6 ст.137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. 10 вересня 2025 року між позивачем ТОВ "Юніт Капітал" (Клієнт) та адвокатським бюро "Соломко та Партнери" (Адвокатське бюро, Адвокат) укладено Договір про надання правничої допомоги № 10/09/25-02. Відповідно до п.1.1 Договору про надання правничої допомоги - Клієнт доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбаченим цим Договором. Відповідно до п.1.2 Договору про надання правничої допомоги - метою представництва є захист прав та законних інтересів Клієнта, проведення необхідних процесуальних дій для досягнення найбільш сприятливого результату у справі на користь Клієнта. Відповідно до п.2.1 Договору про надання правничої допомоги - Клієнт зобов`язується: своєчасно забезпечувати Адвокатське бюро документами та матеріалами, необхідними для виконання даного Договору; своєчасно сплачувати Адвокатському бюро гонорар; негайно інформувати Адвокатське бюро про виникнення обставин, які можуть позначитися на визначенні наявності правової позиції у справі; надати Адвокатському бюро, для здійснення ним своїх обов`язків, всю необхідну інформацію, яка йому відома у справі, та яка відноситься до провадження у справі, а також надавати Адвокату необхідні документи, речі та інші матеріали, які можуть бути в розпорядженні Клієнта; інформувати Адвокатське бюро, чи є Клієнт стороною нерозірваної угоди з іншим Адвокатом з приводу надання ним правничої допомоги. Відповідно до п.2.2 Договору про надання правничої допомоги - Адвокатське бюро наділяється: усіма правами, в тому числі процесуальними, які надано законом позивачу, третій особі, заявнику, скаржнику, заінтересованій особі, стягувачу, відповідачу, боржнику; правом представляти права та інтереси Клієнта (бути представником Клієнта) в усіх судових установах України, а також в органах державної влади та місцевого самоврядування, на підприємствах, установах та організаціях, органах МВС України, прокуратури, у органах державної виконавчої служби та приватних виконавців; правом на подання та підписання усіх документів, необхідних для виконання доручень Клієнта, в тому числі й від імені Клієнта. Відповідно до п.2.3 Договору про надання правничої допомоги - конкретне доручення Клієнта визначається в окремій Додатковій угоді до Договору, в якій Сторони визначають зміст конкретного доручення / доручень. Відповідно до п.2.4 Договору про надання правничої допомоги - Адвокатське бюро має право залучати інших адвокатів (адвокатські бюро, об`єднання) для виконання Договору та надання правничої допомоги Клієнту. Відповідно до п.3.1 Договору про надання правничої допомоги - отримання винагороди Адвокатським бюро за надання правничої допомоги відбувається у формі гонорару. Відповідно до п.3.2 Договору про надання правничої допомоги - при визначенні розміру гонорару враховується: обсяг і час роботи, що потрібний для належного виконання доручення; ступінь складності правових питань, що стосується доручення; вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю Адвокатським бюро інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання; необхідність виїзду у відрядження; важливість доручення з точки зору інтересів Клієнта; особливі та додаткові вимоги Клієнта стосовно строків виконання доручення; характер і тривалість професійних відносин Адвокатського бюро з Клієнтом; професійний досвід, науково-теоретична підготовка та репутація Адвокатського бюро. Відповідно до п.3.3 Договору про надання правничої допомоги - гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені Сторонами в Протоколі погодження вартості послуг до Договору (Додаток № 1 до Договору). Відповідно до п.3.4 Договору про надання правничої допомоги - після належного виконання доручення Адвокатське бюро надає Клієнту Акт прийому-передачі наданих послуг. Відповідно до п.3.5 Договору про надання правничої допомоги - сума гонорару подвоюється у разі надання Адвокатським бюро послуг Клієнту у неробочий час, вихідні та святкові дні. Відповідно до п.3.6 Договору про надання правничої допомоги № - сума гонорару, якщо вона буде стягнута на користь Клієнта сплачується на користь Адвоката не пізніше 10 числа місяця наступного за місяцем фактичного отримання коштів на рахунок Клієнта. Відповідно до п.3.7 Договору про надання правничої допомоги - гонорар сплачується шляхом перерахуванням коштів у безготівковій формі на рахунок Адвокатського бюро. Відповідно до п.3.8 Договору про надання правничої допомоги - у тому випадку, якщо рішення суду ухвалено не на користь Клієнта, Клієнт звільняється від обов`язку сплати гонорару. Відповідно до п.3.9 Договору про надання правничої допомоги - у випадку дострокового розірвання даного Договору з ініціативи Клієнта, Адвокатське бюро не повертає раніше отриманий від Клієнта гонорар та відшкодовані фактичні витрати, необхідні для виконання Договору. Відповідно до п.5.1 Договору про надання правничої допомоги - даний Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами. Договір діє до моменту фактичного виконання доручення або до моменту розірвання Договору. Відповідно до п.5.2 Договору про надання правничої допомоги - Сторони можуть змінювати та доповнювати даний Договір шляхом укладення Додаткових угод до Договору. Відповідно до п.5.3 Договору про надання правничої допомоги - Договір може бути розірваний кожною із Сторін достроково, про що ініціююча Сторона зобов`язана попередити про це у письмовому вигляді іншу Сторону за 10 календарних днів до дати розірвання Договору. Відповідно до п.5.4 Договору про надання правничої допомоги - Договір укладений українською мовою у двох примірниках, по одному для кожної із Сторін. Всі примірники мають однакову юридичну силу. Відповідно до п.5.5 Договору про надання правничої допомоги - правовідносини Сторін за Договором регулюються Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Суду надано Протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10 вересня 2025 року, складений між позивачем ТОВ "Юніт Капітал" (Клієнт) та адвокатським бюро "Соломко та Партнери" (Адвокатське бюро, Адвокат), з якого вбачається, що вартість послуг Адвокатського бюро становить: за 1 годину усної консультації - 500 грн., за 1 годину підготовки адвокатського запиту - 500 грн., за 1 годину вивчення матеріалів справи - 500 грн., за 1 годину аналізу судової справи - 500 грн., за 1 годину складання позовної заяви - 2500 грн., за 1 годину участі в судовому засіданні - 1200 грн., за 1 годину участі у відеоконференції - 700 грн., за 1 годину підготовки клопотань / заяв та інших процесуальних документів до суду - 500 грн., за 1 годину складання апеляційної скарги - 3000 грн., за 1 годину складання касаційної скарги - 4000 грн., за 1 годину підготовки та укладення мирової угоди - 3000 грн., за 1 годину відзиву на позовну заяву / відповіді на відзив на позовну заяву - 700 грн., за 1 годину заперечень / додаткових пояснень у справі - 700 грн., за 1 годину відзиву на апеляційну скаргу / відповіді на відзив на апеляційну скаргу - 1000 грн. 11 вересня 2025 року між позивачем ТОВ "Юніт Капітал" (Клієнт) та адвокатським бюро "Соломко та Партнери" (Адвокатське бюро, Адвокат) складено Додаткову угоду № 25771371674 до Договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10 вересня 2025 року. Відповідно до п.1 Додаткової угоди - Клієнт доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по захисту прав та інтересів Клієнта з питань, що відносяться до юрисдикції судів всіх інстанцій судів загальної юрисдикції, господарських судів та адміністративних судів по справах про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 179588 від 17 квітня 2025 року. Відповідно до п.2 Додаткової угоди - положення Договору, до яких не внесено змін або доповнень згідно цієї Додаткової угоди залишаються чинними та є обов`язковими для Сторін. Відповідно до п.3 Додаткової угоди - дана Додаткова угода є невід`ємною частиною Договору, набуває чинності з моменту її підписання і діє протягом строку дії Договору. Суду надано Акт прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10 вересня 2025 року, складений 25 листопада 2025 року між позивачем ТОВ "Юніт Капітал" (Клієнт) та адвокатським бюро "Соломко та Партнери" (Адвокатське бюро, Адвокат), з якого вбачається, що Адвокатське бюро надало Клієнту наступну правову допомогу під час підготовки та направлення позову про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 179588 від 17 квітня 2025 року: 1) складання позовної заяви - 2 години за ціною по 2500 грн. на суму 5000 грн.; 2) вивчення матеріалів справи - 2 години за ціною по 500 грн. на суму 1000 грн.; 3) підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором - 1 година вартістю 500 грн.; 4) підготовка клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором - 1 година вартістю 500 грн., всього - 7000 грн. Згідно п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно п.6 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. Згідно п.9 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Згідно ч.1 ст.19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Згідно ч.2 ст.19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом. Згідно ч.1 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Згідно ч.2 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Згідно ч.3 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно ч.3 ст.27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги за своєю природою відноситься до договорів про надання послуг. Згідно ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч.2 ст.901 ЦК України положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно ч.1 ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у рішенні ЄСПЛ в справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ в справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У своїй практиці ЄСПЛ керується трьома ключовими принципами під час вирішення питань про відшкодування судових витрат. Звернення про відшкодування таких витрат задовольняються тоді, коли судові витрати, що підтверджено доказами: фактично понесені; необхідні, щоб запобігти порушенню або отримати відшкодування за нього; визначені у розумному розмірі. Слід зазначити, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved