Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Човганин Михайло Іванович, звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] в якому просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, укладений 06 вересня 2008 року, зареєстрований виконавчим комітетом Волосянківської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №07, видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що сторони втратили одне до одного почуття поваги та любові, мають різні характери і несумісні погляди на життя. Ухвалою суду від 28.04.2025 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, які були усунуті заявою від 06.05.2025 року. Ухвалою суду від 25.09.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 22.10.2025 року відповідачкою було подано заяву, в якій вона просила суд надати строк на примирення з позивачем строком на 6 місяців. Ухвалою суду від 22.10.2025 року заяву відповідачки задоволено та надано строк на примирення тривалістю 3 місяці. 22.01.2026 року ухвалою суду поновлено провадження у справі та призначено судове засідання. В судове засідання позивач та його представник не з`явились, подали через підсистему «Електронний суд» заяву, в якій просять розглядати справу без їх участі. Відповідачка до суду не з`явилась. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. 06 вересня 2008 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Волосянківської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №07, видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Прізвища після одруження: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Від даного шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.10.2009 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.02.2015 року. Згідно зі ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що між сторонами існує непорозуміння та суперечки, спільне проживання стало неможливим, обоє втратили почуття взаємної любові, поваги один до одного та дружби між ними. Відносини між подружжям зіпсовані, проживають кожен своїм особистим життям, спільне господарство не ведуть, внаслідок чого спільне життя і збереження шлюбу є неможливими. Сторони не підтримують шлюбних відносин, такі фактично припинились. Отже, причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, а після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved