Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просив суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Криворізької філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» заборгованість за розподіл природного газу за період з 01.08.2023 по 30.09.2025 року в розмірі 1755,43 грн, а також інфляційні втрати в сумі 253,90 грн та 3 % річних від простроченої суми 72,07 грн. Позивач просив вирішити питання про розподіл судових витрат. В обґрунтування позовних вимог представник вказала, що послуг з постачання та розподілу природного газу, відноситься до житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Законом України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2494 затверджено Кодекс газорозподільних систем (Кодекс ГРМ), який розроблений відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» та визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем. Дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників. Постановою НКРЕКП № 1839 від 26.12.2022 ТОВ «Газорозподільні мережі України» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, в межах території міста Кривий Ріг (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району) та Криворізького району Дніпропетровської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України». Відтак, з 01.01.2023 року ТОВ «Газорозподільні мережі України» є Оператором ГРМ, та виконує функції визначені Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем. Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за N 1384/27829, затверджено Типовий договір розподілу природного газу. Пунктом 1.1 Типового договору зазначено, що він є публічним і регламентує порядок та умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Відповідно до пункту 1.2 Типового договору умови цього договору однакові для всіх споживачів України. Пунктом 1.4 Типового договору розподілу природного газу визначено, що послуга з розподілу природного газу - це послуга Оператора ГРМ, яка надається споживачу і включає в себе забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи та розподіл (переміщення) належного споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача. Пунктом 2 глави 1 Розділу 6 Кодексу ГРМ, передбачено, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до газорозподільної мережі для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2498. В пункті 7 глави 3 Розділу 6 Кодексу ГРМ, зазначено, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність (п.5 правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496 та п.4 глави 1 Розділу 1 Кодексу газорозподільних систем). [PERSON] є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується споживанням природного газу. Відповідно п. 1 глави 6 Розділу 6 Кодексу ГРМ, рахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи із річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача відповідно до цього Кодексу, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу. Пунктом 2 глави 6 розділу 6 Кодексу ГРМ визначено, що річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою. Відповідно п. 4 глави 1 розділу 1 Кодексу ГРМ, газовий рік - період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року. Згідно п. 6 глави 6 розділу 6 Кодексу ГРМ, періодом для здійснення розрахунків за договором розподілу природного газу є календарний місяць. Пунктом 7 глави 6 розділу 6 Кодексу ГРМ передбачено, що оплата вартості послуг за договором розподілу природного газу здійснюється споживачем на підставі відповідного рахунка Оператора ГРМ на умовах договору розподілу природного газу. Відповідно п. 6.6. Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Згідно п. 6.1. Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Замовлена потужність по об`єкту Відповідача на 2023 рік визначена з фактичного обсягу споживання природного газу за газовий рік з 01.10.2021 року по 30.09.2022 року та складає 1944,34 м.куб. Замовлена потужність по об`єкту Відповідача на 2024 рік визначена з фактичного обсягу споживання природного газу за газовий рік з 01.10.2022 року по 30.09.2023 року та складає 1505,22 м.куб. Замовлена потужність по об`єкту Відповідача на 2025 рік визначена з фактичного обсягу споживання природного газу за газовий рік з 01.10.2023 року по 30.09.2024 року та складає 593,00 м.куб. Місячна вартість за послугу з розподілу природного газу з 01.01.2023 року визначається 1944,34 м3 розділено на 12 місяців, помножено на тариф 0,636 грн. (з 01.01.2023, затверджений постановою НКРЕКП від 30.12.2022 року №1944), та складає 103,05 грн., яку необхідно сплачувати до 20 числа (включно) місяця, в якому надається послуга з розподілу природного газу. Місячна вартість за послугу з розподілу природного газу з 01.01.2024 року визначається 1505,22 м3 розділено на 12 місяців, помножено на тариф 0,636 грн. (з 01.01.2023, затверджений постановою НКРЕКП від 30.12.2022 року №1944), та складає 79,78 грн., яку необхідно сплачувати до 20 числа (включно) місяця, в якому надається послуга з розподілу природного газу. Місячна вартість за послугу з розподілу природного газу з 01.01.2025 року визначається 593,00 м3 розділено на 12 місяців, помножено на тариф 0,636 грн. (з 01.01.2023, затверджений постановою НКРЕКП від 30.12.2022 року №1944), та складає 31,43 грн., яку необхідно сплачувати до 20 числа (включно) місяця, в якому надається послуга з розподілу природного газу. Станом на день подачі позовної заяви заборгованість Відповідача за послугу розподілу природного газу складає 1755,43 грн, але будучи повідомленим про існування боргу, відповідач сплату боргу не здійснює, договір про реструктуризацію існуючого боргу не укладено. З метою стягнення заборгованості за послугу з розподілу природного газу з Відповідача, Позивач звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу, який 19.09.2024 було видано Криворізьким районним судом Дніпропетровської області. Однак, ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 27.01.2025 року судовий наказ у справі № 177/2174/24 скасовано, за заявою [PERSON] , роз`яснено право позивачу звернутися до суду з позовом. Відповідач позов не визнав, надав суду відзив та ряд письмових пояснень. Заперечуючи позов вказав, що позовні вимоги є вигаданими, між ним та позивачем не існує договірних відносин, договір з позивачем він не підписував, пропозиції про укладення договору не отримував. АТ «Криворіжгаз» 25 років обслуговує газові мережі, транспортує газ населенню у населеному пункті Нова Надія і не повідомляло про відмову від надання послуги, припинення обслуговування чи реорганізацію, а позивач не довів передання йому у володіння чи управління ГРС вказаного населеного пункту. Заперечував визначення на законодавчому рівні одиниці вимірювання розподілу природного газу, що впливає на правильне нарахування оплати за розподіл газу. Вказував про відсутність доказів відбору, споживання ним природного азу з газорозподільної системи, оскільки показники лічильника представниками позивача не знімалися. Відповідно, вважав відсутніми дані про обсяги розподіленого газу за спірний період. Вказав про невизнання даних власної CRM-системи, вважаючи їх надуманими, просив виключити з числа доказів (а.с. 73). У зв`язку з чим, просив відмовити в задоволенні позовних у повному обсязі (а.с. 41-42). Представник позивача не реалізував право на подання відповіді на відзив, але надав суду письмові пояснення (а.с. 48-51), в яких вказав, що постановою НКРЕКП № 1839 від 26.2.2022 ТОВ «Газорозподільні мережі України» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, а постановою № 1389 від 28.07.2023 розширено територію господарської діяльності з розподілу природного газ на територію провадження господарської діяльності АТ «Криворіжгаз». Відтак, з 01.08.2023 ТОВ «Газорозподільні мережі України» виконує функції Оператора ГРМ в межах території м. Кривий Ріг (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району) та Криворізького району Дніпропетровської області. Відповідач є споживачем природного газу, що транспортується позивачем, про що надано докази щодо фактичного споживання, зокрема передання ним 01.11.2023 показників лічильника газу 5577. Згідно п. 1 гл. 3 розділу 6 Кодексу ГРС, здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. Згідно п. 5 гл. 3 р. 6 Кодексу ГРС, споживач не подав Оператору письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Відсутність письмового договору з позивачем, не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані послуги. Зобов`язання фіксувати показники лічильника газу покладено на споживача, в той час як формування об`ємів розподілу та споживання природного газу на Оператора ГРМ. [PERSON] неналежно виконує обов`язки споживача природного газу пов`язані з фіксуванням показань лічильника газу та передання їх Оператору ГРМ, у зв`язку з чим фактичним об`єм розподілу природного газу по об`єкту споживача Оператором визначався на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період. Відповідач надав письмові пояснення щодо доводів позивача (а.с. 52-53). Вказав, що постанова НКРЕКП не є законодавчим актом. Він не передавав показників лічильника газу, оскільки «не мав інформації що дана компанія має на балансі», займається розподілом газу в с. Нова Надія. Вказав, що має альтернативне електричне опалення, а наявні у позивача дані лічильника «ймовірно були присутні ще до 01.08.2023», а за вказаний позивачем період споживання газу «вірогідно було відсутнє і не відповідає даним позивача», він не є споживачем послуг позивача. Вказав про зазначення в розрахунку фальсифікованих паспортних даних. У поясненнях від 09.02.2026 представник позивача додатково вказала про те, що складовими газорозподільної системи, що використовується позивачем для провадження ліцензійної діяльності є газопроводи, що розташовані на території Криворізького району, в тому числі с. Нова Надія. Новопільська сільська рада передала у користування позивачу за договором на користування складовими газорозподільної системи газопровід н/т по [ADDRESS] . Відповідач заперечуючи позов, не навів жодних доказів на спростування обставин викладених стороною позивача, висловлюючи фактично свою незгоду з позовом, що не є належним доказуванням (а.с. 67-68). [PERSON] в поясненнях 11.02.2026 вказав, що на його переконання позивач не мав право нараховувати вартість витрат за розподіл газу, оскільки не мав у користуванні газопроводу, що переданий йому сільською радою за договором 15.11.2023 (а.с. 70). Просив виключити з числа доказів розрахунок заборгованості поданий позивачем (а.с. 74). Представник позивача заперечила щодо долучення як доказу тексту договору наданого відповідачем, з посиланням порушення порядку його отримання, адже інформація в ньому стосується об`єкту критичної інфраструктури, доступ до якої в умовах воєнного стану обмежений (а.с. 82). Натомість відповідач розкрив джерело отримання вказаного доказу, повідомивши, що останній наданий йому стороною договору Новопільською сільською радою, у зв`язку з чим, суд приймає доказ до розгляду, з подальшою його оцінкою, не розкриваючи ідентифікуючі дані. Ухвалою суду від 12.02.2026 року задоволено клопотання відповідача про витребування доказів у позивача. Витребувані докази, в обсязі наявності у позивача, надані суду. Інших клопотань від учасників не надходило. Представник позивача правом на участь в судовому засіданні не скористався, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, просив розглядати справу за його відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до преамбули Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі з текстом Закон), положення закону регулюють відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг. Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач, а індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до ст. 2 Закону, предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Відповідно до ст. 5 Закону, до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, серед яких послуги з постачання та розподілу природного газу. Згідно ч. 2 ст. 6 Закону, виконавцями комунальних послуг з постачання та розподілу природного газу - постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача. Відповідно до змісту ст. 7 Закону, споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг Разом з тим, індивідуальний споживач зобов`язаний, серед іншого, укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, а також надавати виконавцю комунальних послуг або іншій особі, що здійснює розподіл обсягів спожитих послуг, показання наявних приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в квартирі (приміщенні) багатоквартирного будинку, в порядку та строки, визначені договором. Згідно ст. 9 Закону, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. При цьому, одиниця виміру обсягу спожитого споживачем природного газу визначається правилами постачання природного газу, що затверджуються уповноваженим законом органом. Постачання та розподіл природного газу мають забезпечуватися безперервно, з гарантованим рівнем безпеки та якості (ст. 19 Закону). Відповідно до ч. 1 ст. 40 Законом України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494 затверджено Кодекс газорозподільних систем (далі Кодекс ГРМ), який розроблений відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» та визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем. Дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників. Постановою НКРЕКП № 1839 від 26.12.2022 Товариству з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, що постановою НКРЕКП № 1389 від 28.07.2023 розширена на територію провадження господарської діяльності з розподілу природного газу АТ «Криворіжгаз». Згідно останньої постанови, до 31.12.2023 року мали бути прийняті на баланс позивача вузли обліку, що перебували на балансі АТ «Криворіжгаз», ліцензія якого зупнена згідно постанови НКРЕКП № 1388 від 28.07.2023. Отже, з 01.01.2023 року ТОВ «Газорозподільні мережі України» є Оператором ГРМ, та з 01.08.2023 виконує функції визначені Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, в межах м. Кривий Ріг (крім житлового масиву Інгулець) та Криворізького району Дніпропетровської області, в тому числі в межах с. Нова Надія Криворізького району Дніпропетровської області. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відокремленим підрозділом Заявника є Криворізька філія Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», яка згідно з Положенням про Криворізьку філію діє від імені ТОВ «Газорозподільні мережі України» та здійснює діяльність з забезпечення розподілу природного газу від місць його надходження до споживачів природного газу. Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за N 1384/27829, затверджено Типовий договір розподілу природного газу. Пунктом 1.1 Типового договору зазначено, що він є публічним і регламентує порядок та умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Відповідно до пункту 1.2 Типового договору умови цього договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494. Пунктом 1.4 Типового договору розподілу природного газу визначено, що послуга з розподілу природного газу - це послуга Оператора ГРМ, яка надається споживачу і включає в себе забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи та розподіл (переміщення) належного споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача. В Кодексі ГРМ, зазначено, що оператор газорозподільної системи це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Пунктом 2 глави 1 Розділу 6 Кодексу ГРМ, передбачено, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до газорозподільної мережі для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу. В пункті 7 глави 3 Розділу 6 Кодексу ГРМ, зазначено, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність (п. 5 правил постачання природного газу та п. 4 глави 1 Розділу 1 Кодексу газорозподільних систем). Відповідно до п. 1 гл.3 розділу 6 Кодексу ГРС, споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. Згідно п. 5 гл. 3 розділу 6 Кодексу ГТС, у разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Згідно з вимогами цього пункту здійснюється приєднання до договору розподілу природного газу споживачів-замовників, які отримують технічний доступ до ГРМ. Як встановлено судом, [PERSON] є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить документальне підтвердження споживання ним природного газу. Так, позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надано інформацію про відкриття на ім`я [PERSON] особового рахунку [NUMBER] (а.с. 32, 33), за вказаною адресою: [ADDRESS] 13.06.2020 встановлено газовий лічильник Самгаз - 6 17.02.2020 року випуску заводський номер 6837889, що подтверждено актом приймання газового лічильника, з початковими показаннями 00006,200 (а.с. 92). Як слідує з фіксації показів даного лічильника (а.с. 32 зворот, а.с. 93), наданих суду позивачем, покази лічильника змінилися та становили станом на 01.11.2023 - 5577, а станом на 06.11.2025 8596, попередні покази 6087 (а.с. 93). Вище вказані покази лічильника газу, відповідач у змагальному процесі не спростував. Заперечуючи позов відповідач вказував суперечливі обставини, зокрема про наявність у нього альтернативних джерел опалення, доказів чому не надав, заперечував надані позивачем дані щодо показів газового лічильника встановленого за його адресою та обсягів поставленого газу, але доказів на обґрунтування існування інших показів його лічильника, відповідно обсягів поставленого газу до його домоволодіння не надав. Зазначав, що не є споживачем наданих полуг, при цьому вказував, що показання оператору не передавав, оскільки не знав, що в нього на балансі. Не надано відповідачем суду й доказів того, що він припинив споживання природного газу в порядку визначеному законом після встановлення йому вузла обліку в 2020 році, зокрема письмової відмови від отримання послуг ТОВ «Газорозподільні мережі України» з мережі, до якої він технічно був підключений. Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач є споживачем послуги з розподілу природного газу, надання якої забезпечує позивач. Відповідно до інформації про зареєстрованих осіб, за адресою відповідача зареєстровано двох дорослих осіб (в тому числі [PERSON] ) та дитина (а.с. 33). Відповідно п. 1 глави 6 Розділу 6 Кодексу ГРМ, розрахунки за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи із річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача відповідно до цього Кодексу, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу. Пунктом 2 глави 6 розділу 6 Кодексу ГРМ визначено, що річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою. Пунктом 7 глави 6 розділу 6 Кодексу ГРМ передбачено, що оплата вартості послуг за договором розподілу природного газу здійснюється споживачем на підставі відповідного рахунка Оператора ГРМ на умовах договору розподілу природного газу. Відповідно п. 6.6. Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Як слідує з розрахунку суми заборгованості за послуги розподілу природного газу наданого позивачем, замовлена потужність по об`єкту відповідача [PERSON] на 2023 рік склала 1944,34 м.куб. Замовлена потужність по об`єкту відповідача на 2024 рік визначена з фактичного обсягу споживання природного газу за газовий рік з 01.10.2022 року по 30.09.2023 року та складала 1505,22 м.куб. Замовлена потужність по об`єкту Відповідача на 2025 рік визначена з фактичного обсягу споживання природного газу за газовий рік з 01.10.2023 року по 30.09.2024 року та складала 593,00 м.куб. Місячна вартість за послугу з розподілу природного газу з 01.01.2023 року визначається 1944,34 м3 розділено на 12 місяців, помножено на тариф 0,636 грн. (з 01.01.2023, затверджений постановою НКРЕКП від 30.12.2022 року №1944), та складає 103,05 грн., яку необхідно сплачувати до 20 числа (включно) місяця, в якому надається послуга з розподілу природного газу. Місячна вартість за послугу з розподілу природного газу з 01.01.2024 року визначається 1505,22 м3 розділено на 12 місяців, помножено на тариф 0,636 грн. (з 01.01.2023, затверджений постановою НКРЕКП від 30.12.2022 року № 1944), та складає 79,78 грн., яку необхідно сплачувати до 20 числа (включно) місяця, в якому надається послуга з розподілу природного газу. Місячна вартість за послугу з розподілу природного газу з 01.01.2025 року визначається 593,00 м3 розділено на 12 місяців, помножено на тариф 0,636 грн. (з 01.01.2023, затверджений постановою НКРЕКП від 30.12.2022 року №1944), та складає 31,43 грн., яку необхідно сплачувати до 20 числа (включно) місяця, в якому надається послуга з розподілу природного газу. Суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 1, 4 гл 4 розділ IX Кодексу ГТС, визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу. У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу. Як вказав позивач та підтвердив у своїх письмових поясненнях відповідач, він [PERSON] не здійснює передання показань лічильника газу Оператору відповідно до вимог законодавства, у зв`язку з чим фактичний об`єм та споживання природного газу по об`єкту споживача Оператором ГРМ визначався на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період. Відповідач у змагальному цивільному процесі не спростував розрахунок об`ємів споживання природного газу за його адресою, відповідно і розрахунку заборгованості, зокрема покази встановленого в його будинку газового лічильника не надав ні Оператору, у порядку визначеному законодавством, ні суду при розгляді справи. Згідно розрахунку заборгованості наданого позивачем, який відповідач не спростував та який ґрунтується на вищевказаних нормах чинного законодавства, заборгованість [PERSON] за розподіл газу за період з 01.08.2023 по 30.09.2025 року складає 1755,43 грн (а.с. 32, 94). З вказаним розрахунком суд погоджується, адже його зміст відповідачем не спростовано. Доводи відповідача про необхідність виключення вказаного розрахунку з числа доказів, суд розцінює критично, адже розрахунок містить вірні анкетні дані відповідача, в тому числі його адресу, РНОКПП, серію та номер паспорта, а допущена помилка з написанні органу, що видав паспорт відповідачу, жодним чином не впливає на дійсність розрахунку, який суд визнає належним та допустимим доказом по справі. Доводи відповідача про те, що позивач не мав права нараховувати вартість послуг за розподіл газу за період з серпня по жовтень 2023 року, з посиланням на текст договору про заміну сторони в зобов`язанні за договором господарського відання складовими газорозподільної системи від 15.11.2023 (а.с. 72), то їх суд розцінює критично, адже право здійснення діяльності як Оператора ГРМ позивач набув з 01.01.2023, в межах території обслуговування відповідача з 01.08.2023, відповідно до вищевказаних постанов НКРЕКП № 1839 від 26.12.2022 та 1389 від 28.07.2023, що серед іншого дозволяли до 31.12.2023 року прийняті на баланс позивача вузли обліку, що перебували на балансі АТ «Криворіжгаз». Сам договір, на який посилався відповідач, в п. 8 зафіксував, що договір набрав чинності з момент початку дії ліцензії на розподіл природного газу Новому користувачу ТОВ «Газорозподільні мережі України». Відповідно доводи відповідача щодо відсутності у позивача права нараховувати плату за вищевказаний період, безпідставні, а факт надання позивачем послуг з розподілу газу до його домоволодіння, у вказаний період, відповідачем не спростовано. Отже, станом на день подачі позовної заяви заборгованість [PERSON] за послугу розподілу природного газу складає 1755,43 грн. Про вказану заборгованість відповідач достеменно знав, але її не сплатив, хоча отримував досудову вимогу (а.с. 33-34), отримував та оскаржував судовий наказ з приводу даних нарахувань (а.с. 35-38). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем здійснення нарахування на суму боргу інфляційних втрат та 3 % річних за період 01.01.2024 01.11.2025, розрахунок яких додано до позову (а.с. 38). З вказаним розрахунком суд погоджується, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за розподіл природного газу 1755,43 грн, а також сума інфляційного збільшення 253,90 грн та 3% річних 72,07 грн. Всього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2081,40 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи задоволення позовних вимог, розмір понесених позивачем судових витрат пов`язаних з розглядом справи,

Outcome: approved