Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Андрієнко І.В., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що 28.02.2017 [PERSON] зареєстрував шлюб з відповідачкою у Луцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, про що складено відповідний актовий запис №234. Спільних дітей у сторін не має. Представник позивачки просить розірвати шлюб посилаючись на те, що станом на сьогодні між сторонами остаточно втрачено почуття любові та взаєморозуміння. Останніх два роки кожен з подружжя проживає окремо, спільного господарства не ведуть. Сторони живуть окремим життям та своїми інтересами, моральними принципами та устоями, оскільки у них різні погляди на життя, сім`я фактично розпалась. Позивач переконаний, що подальше спільне життя, збереження шлюбу та примирення між ними неможливе і суперечитиме його інтересам. Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторони про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін повідомлені належним чином. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від останніх не надійшло. 16.01.2026 на адресу суду надійшла заява відповідачки [PERSON] , у якій вона зазначила, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для справи, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 28.02.2017 у Луцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, про що складено актовий запис №234, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим повторно 23.01.2026. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.104, ч.1 ст.110 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений один із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з позовом, в якому наполягає на розірванні шлюбу, оскільки він та відповідачка фактично припинили подружні стосунки, а їх шлюб існує формально. Відповідачка подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає. Відповідно ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сім`я сторін фактично розпалася, існує лише формально і зберегти її неможливо, оскільки вони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство. Позивач наполягає на розлученні, а відповідачка не заперечує щодо розірвання шлюбу, що свідчить про небажання сторін зберігати шлюб. Беручи до уваги взаємовідносини, що склалися між подружжям, а також те, що подальше сумісне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву повністю та розірвати шлюб між ними. Згідно ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1064,96 гривень, що був сплачений останнім при зверненні до суду. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved