Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

представник позивача звернувся до суд із вказаним позовом який мотивує тим, що 18 травня 2025 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] укладено договір про надання коштів у позику № 8223790525, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 7 000 грн, строком на 360 днів зі сплатою 1 % - стандартна процентна ставка в порядку та строки визначені договором. На виконання взятих на себе зобов`язань позивач надав відповідачу кредитні кошти в розмірі та на умовах визначених договором. Натомість відповідач не виконував взяті на себе зобов`язання з порушеннями умов договору, що спричинило виникнення заборгованості, розмір якої становить: 35 319,90 грн і складається із 7 000 грн заборгованість по тілу кредиту; 13 269 грн заборгованість за процентами, 14 000 грн - сума пені, нарахована за порушення зобов`язань; 1 050 грн - комісія за надання кредиту. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у вказаному розмірі та понесені судові витрати, розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Суд, враховуючи, що ст. 211 ЦПК ч. 3 України передбачено право учасника справи заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, розглянув справу за відсутності представника позивача. Відповідачка в судове засідання також повторно не з`явився, про розгляд справи належно повідомлявся судовими повістками, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи в його відсутності не подала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 18 травня 2025 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] укладено договір про надання грошових у позику № 8223790525 (а.с. 29-40). Договір укладено в письмовій формі у вигляді електронного документа створеного та підписаного згідно з вимогами визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» та з урахуванням особливостей передбачених ст.ст. 3, 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Позивачем відправлено на номер відповідача [NUMBER] однлразовий ідентифікатор для підпису договору позики та паспорту споживчого кредиту. Відповідно до умов кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 7 000 грн на строк 360 днів. Згідно п.2.6.1 Договору стандартна процента становить 1% в день та застосовується у межах строку кредиту, 0.87 % за кожен день користування кредитом, яка застосовуєтьсчя у період починаючи з 181 календарного дня з дати укладення договору і до закінчення строку дії цього договору вбо до дати фактичного повернення всієї суми кредиту. Згідно п.2.7. Договору комісія за надання кредиту становить 15 % від суми наданого кредиту та нараховується на суму виданого за цим договором кредиту у день надання кредиту. Згідно пж 2.9.1 орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 3195,29% річних. Згідно п. 2.10.1 загальна орієнтована вартість кредиту за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом 36612 грн. Позичальник свої зобов`язання виконав та 18 травня 2025 року надав [PERSON] позику в розмірі 7 000 грн шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позичальника. Отримання коштів відповідачем підтверджується відповіддю з АТ "Акцент-Банк" (а.с. 60-64). Однак, у зв`язку із порушеннями умов договору, у відповідача, виникла заборгованість, розмір якої, за розрахунокм наданим позивачем, становить: 35 319,90 грн і складається із 7 000 грн заборгованість по тілу кредиту; 13 269 грн заборгованість за процентами, 14 000 грн - сума пені, нарахованої за порушення зобов`язань; 1 050 грн - комісія за надання кредиту. Судом перевірено правильність нарахування позивачем заборгованості за кредитним договором, процентів та комісії. Отже, зазначені умови цілком відповідають законодавчому визначенню кредитного договору, передбаченому ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Щодо розміру процентів, то такий розмір, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Тлумачення змісту вказаних пунктів кредитного договору дає підстави для висновку, що сторонами погоджено два види відсоткової ставки, базову та знижену, в залежності від періоду користування кредитними коштами, а не відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. В силу ч. 1, ч. 3 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині, а саме стягнення з відповідача заборгованість за договором про надання грошових коштів у кредит № 8223790525 від 18 травня 2025 року в розмірі 21 319,90 грн, що складається із 7 000 грн заборгованість по тілу кредиту; 13 269,90 грн заборгованість за процентами, 1 050 грн - комісія за надання кредиту. Щодо стягнення пені, нарахованої за порушення зобов`язань суд зазначає наступне. Відповідно п. 18 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеноїстаттею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Також відповідно до п. 6-1 розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Таким чином, позивачу в стягненні пені в сумі 14 000 грн слід відмовити. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивача 1 462,22 грн судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного та статей 525, 536, 610, 1046, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial