Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Костянецький А.Г., повноваження якого підтверджені ордером на надання правничої (правової) допомоги та не обмежені договором, звернувся до суду із позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 2688, вчинений 29.12.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. про стягнення з боржника, яким є [PERSON] , на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості в загальній сумі 26555 грн. 54 коп. Також просить стягнути з відповідача судові витрати. На обґрунтування позову зазначив, що 29.12.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотараільного округу Григорян Д.Г. було вчинено виконавчий напис № 2688 про стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором № 002-16529-300114 від 30.01.2014, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло на підставі договору № 143-К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 26.01.2018 до ТОВ «Росвен Інвсет Україна», заборгованості за кредитним договором № 002-16529-300114 від 30.01.2014 у загальному розмірі 26555 грн 54 коп. У жовтні 2025 року [PERSON] дізнався, що відносно нього приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Мельником Р.І. було вчинено виконавчі дії при примусовому виконанні вищевказаного виконавчого напису нотаріуса. Вказав, що [PERSON] не визнає суми заборгованості, жодних вимог від ТОВ «Росвен Інвест Україна» не отримував, заборгованість та її розмір є спірними,. Вказав, що 29.12.2020 у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису, оскільки кредитний договір не був посвідчений нотаріально, а отже виконавчий напис вчинений з порушенням вимог ст.. 88 Закону України «Про нотаріат». Нотаріусом не встановлено безспірності заборгованості, крім того, з дня виникнення права вимоги минуло три роки. З урахуванням викладеного просив позовні вимоги задовольнити. Представник позивача [PERSON] адвокат Костянецький А.Г. у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив розгляд справи проводити у його відсутність. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача ТОВ «Росвен Інвест Україна» повторно у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. Відзиву на позову заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч.8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г, та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Р.І. - у судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином. Згідно з ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, проводити заочно. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 19.12.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2688, про стягнення з [PERSON] , як боржника за кредитним договором № 002-16529-300114 від 30.01.2014, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло на підставі договору № 143/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 26.08.2018 до ТОВ «Росвен Інвест Україна», заборгованості за кредитним договором № 002-16529-300114 від 30.01.2014. Загальна сума стягнення становить 26555 грн 54 коп. Згідно з виконавчим написом стягнення проводитися за період заборгованості з 27.01.2018 по 06.11.2018. На підставі вищевказаного виконавчого напису 11.02.2021 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Мельником Р.І. було відкрито виконавче провадження № 664406867. Судом встановлено, що спірний виконавчий напис виданий на підставі пункту 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Суд вважає, що характер правовідносин, що склались між позивачем [PERSON] та ТОВ «Росвен Інвест Україна», жодним чином не свідчить про безспірність виниклої у боржника заборгованості. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон) нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів здійснюється згідно глави 14 Закону та глави 16 розділу ІІ Порядку. Згідно з статтею 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 зробила такий висновок про застосування вказаної норми права: «Строк для звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, передбачений статтею 88 Закону України «Про нотаріат», безпосередньо пов`язаний з позовною давністю, встановленою ЦК України. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Отже, загальний строк для звернення стягувача до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису становить не більше трьох років з дня виникнення у стягувача права вимоги до боржника незалежно від суб`єктного складу сторін у правовідносинах, тобто цей строк підлягає застосуванню й у відносинах між юридичними особами. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено іншу позовну давність, виконавчий напис видається у межах цього строку» (пункт 80 вказаної постанови). Відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №622, Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин» та включені до переліку кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, при цьому для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Водночас, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року, Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Отже на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису приватний нотаріус не мав права керуватись розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку та вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору, що не посвідчений нотаріально, та виписки з рахунку боржника. З наданих суду документів не вбачається, що виконавчий напис вчинявся на підставі нотаріально посвідченого кредитного договору та на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник [PERSON] мав безспірну заборгованість перед стягувачем у розмірі заборгованості, як зазначено у виконавчому написі. ТОВ «Росвен Інвест Україна», як відповідач у справі, не надав суду переліку документів, які подавалися ним для вчинення виконавчого напису приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. та не довів, що ним надавався нотаріально засвідчений кредитний договір та документи, які підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Матеріали справи не містять жодного розрахунку заборгованості [PERSON] за період, що зазначений у виконавчому написі, чи інших доказів на підтвердження безспірності заборгованості. Крім цього, ТОВ «Росвен Інвест Україна» не було надано доказів отримання [PERSON] письмової вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором № 6002-16529-300114 від 30.01.2014. З викладеного суд дійшов висновку, що оспорюваний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із чим позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. за звернення до суду з позовною заявою, які підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Outcome: approved