Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

27 жовтня 2025 року до Корольовського районного суду міста Житомира надійшла позовна заява АТ «Акцент Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 16 липня 2024 року відповідач [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А- Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг А- Банку відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та Правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://а-bаnk.соm.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Представник позивача вказує, що А-Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі і на умовах, встановлених Договором. У порушення умов кредитного договору відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. В зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 27 жовтня 2025 року має заборгованість у розмірі 45 725,39 гривень, яка складається з: 29 262,73 гривень - заборгованість за кредитом; 15 812,66 гривень - заборгованість по відсоткам; 650 гривень пеня. Наразі відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань, заборгованість за договором не погашає, що, на думку представника позивача, є порушенням законних прав АТ «Акцент-банк». Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з [PERSON] в свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 16 липня 2024 року у розмірі 45 725,39 гривень та судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою судді від 29 жовтня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Станом на день розгляду справи відзив на позов від відповідача до Корольовського районного суду міста Житомира не надійшов. Представник позивача АТ «Акцент-Банк» у судове засідання не з`явився, попередньо заявив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та надає згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Згідно з наявною в Єдиному державному демографічному реєстрі інформацією [PERSON] має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Матеріали справи містять відомості про те, що позивачем належно виконано вимоги ч. 7 ст. 43 ЦПК України та надіслано відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання копію позовної заяви з додатками. Крім того, відповідачу копія ухвали про відкриття провадження, а також судова повістка надіслані рекомендованим листом на адресу зареєстрованого місця проживання, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України. Однак, відповідне поштове відправлення повернулось на адресу суду неврученим відповідачу з відміткою пошти про причину повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». А тому, відповідно до змісту п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається таким, що отримав судову повістку. Враховуючи, що належним чином повідомлений відповідач не з`явився у судове засідання та не повідомив про причини своєї неявки, а також, беручи до уваги строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення. Враховуючи наявність всіх умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про здійснення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд установив, що 16 липня 2024 року [PERSON] з метою отримання банківських послуг приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку шляхом підписання відповідної анкети-заяви. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг складає договір про надання банківських послуг. Також, 16 липня2024 року [PERSON] підписав заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком. Вказаною заявою були передбачені, зокрема, наступні умови кредитування: - вид кредиту кредитний ліміт на поточний рахунок; - тип кредиту кредитування рахунку; - мета отримання кредиту споживчі цілі; - сума кредиту (ліміту) від 1 000 гривень до 200 000 гривень; - пільговий період користування кредитним лімітом становить до 62 днів за ставкою 0,000001%. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,4% на місяць; - строк кредитування (строк дії кредитного договору) 240 місяців; - штраф за несвоєчасне погашення кредиту та / або відсотків. Штраф списується в день списання відсотків: 50 грн кожен раз, коли виникає прострочення по сплаті обов`язкового щомісячного платежу повністю бо частково на суму від 100 грн; 100 грн кожен раз, коли виникає прострочення по сплаті обов`язкового щомісячного платежу на суму д 100 грн другий місяць поспіль і більше; 500 грн + 5% від суми загальної заборгованості, у разі непогашення протягом 60 календарних днів простроченого по сплаті обов`язкового щомісячного платежу за карткою із порушеним строком більше ніж на 30 днів. Відповідно до розрахунку позивача заборгованість [PERSON] за кредитним договором б/н від 16 липня 2024 року станом на 27 жовтня 2025 року становить 45 725,39 гривень, яка складається з: 29 262,73 гривень - заборгованість за кредитом; 15 812,66 гривень - заборгованість по відсоткам, 650 гривень штраф. Згідно з відомостями виписки по картці відповідача [PERSON] за період з 16 липня 2024 року по 27 жовтня 2025 року сума витрат складає 61 375,69 гривень, сума зарахувань 17 220,41 гривень; сума комісій 785,24 гривень. Суд ураховує, що відповідач відзиву на позовну заяву не подав, наявності заборгованості не спростував. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У даному випадку умови договору приєднання розроблені позивачем по справі АТ «Акцент-Банк», тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України (в редакції закону на час виникнення спірних правовідносин) розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права суд дійшов таких висновків. Суд ураховує, що відповідач отримані та використані кредитні кошти в добровільному порядку банку не повертає, а тому позов в частині вимог про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 29 262,73 гривень, а також заборгованості за відсотками у розмірі 15 812, 66 гривень, є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Разом з тим, не підлягає до задоволення вимога про стягнення штрафу з огляду на таке. У позовній заяві АТ «Акцент-Банк» просить стягнути з [PERSON] 650 гривень пені. В обґрунтування підстав для стягнення пені позивач покликається на Закон України «Про споживче кредитування». У відповідності до п. 6 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (набирав чинності 24.12.2023 +30 днів = 23.01.2024), у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Позивач вказує, що на договори споживчого кредиту, які будуть укладатися після спливу тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом №3498- IX (набрав чинності 24.12.2023+30 днів = 23.01.2024) вимога пункту 6 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону не поширюється, та нарахування пені не забороняється. Суд ураховує, що відповідно до положень п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеноїстаттею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє до теперішнього часу. Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (постанова від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (пункт 69). Відповідно до частини першої статті 14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Суд ураховує, що пеня за Кредитним договором нарахована кредитором за період з 16 липня 2024 року по 27 жовтня 2025 року, тобто під час дії воєнного стану, а тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. А тому, вимоги позову про стягнення штрафу до задоволення не підлягають. З наведених мотивів суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь АТ «Акцент-Банк» 45 075,39 гривень. Розподіл судових витрат. Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем у цій справі сплачено судовий збір в розмірі 2 422,40 гривень та заявлено позовні вимоги про стягнення 45 725,39 гривень Суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення заборгованості на загальну суму 45 075,39 гривень, що становить 98,60 % від ціни позову, отже судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача становить 2 388,48 гривень.

Outcome: partial