Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

10 липня 2025 року до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла позовна заява АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг у розмірі 51315,73 грн, посилаючись на те, що 15 листопада 2013 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір шляхом підписання заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, відповідач отримав платіжну картку із встановленим кредитним лімітом, яким він користувався, однак через порушення зобов`язань та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, у відповідача станом на 09 червня 2025 року утворилася заборгованість у розмірі 51315,73 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 47732,42 грн та заборгованості за простроченими процентами за користування кредитом 3583,31 грн, яку позивач просить стягнути на його користь разом з понесеними судовими витратами. 11 липня 2025 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони в судове засідання 11 лютого 2026 року не з`явилися, були повідомлені про розгляд справи належним чином. У матеріалах справи є клопотання позивача про розгляд справи за відсутності його представника, в якому він також не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач про слухання справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток за зареєстрованою адресою місця проживання, проте поштова кореспонденція повернулася до суду без вручення адресату з довідками АТ «Укрпошта» - «Адресат відсутній за вказаною адресою». Судом також враховується судова повістка, надіслана на номер телефону відповідача, зазначений ним під час оформлення заяви-анкети. Отже, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України він вважається таким, що повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, із клопотаннями не звертався. Оскільки відповідач в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Ураховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За змістом норми ч.6 ст.259 ЦПК України складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. За нормами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. З матеріалів справи встановлено, що 15 листопада 2013 року [PERSON] ознайомився з умовами кредитування та підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, за умовами якої банк відкрив картковий рахунок та видав кредитну картку з початковим кредитним лімітом, який в подальшому збільшився до 75000 грн. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав кредитну картку номер [NUMBER] зі строком дії 06/17, тип Універсальна GOLD. У свою чергу відповідач після отримання картки активував її та користувався кредитними коштами Після спливу строку дії вказаної картки відповідач отримав додаткові картки: кредитна картка № [NUMBER] , строк дії - 03/16, тип Універсальна WORLD; № [NUMBER] , строк дії - 09/18, тип - Універсальна; № 5168742356567895, строк дії - 05/20, тип - Універсальна GOLD; № 4149629391009529, строк дії - 03/21, тип - Універсальна GOLD; № 4149629391009511, строк дії - 03/21, тип - Універсальна GOLD; № 5168742229084250, строк дії - 09/22, тип - Універсальна GOLD; № 168742231428206, строк дії - 11/22, тип - Універсальна GOLD. У процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 40,8 % річних. Умови обслуговування кредитних карток були доступні для ознайомлення на сайті банку та у додатку Приват24. 30 червня 2022 року відповідач підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг , на підставі якої отримав додаткову кредитну картку № [NUMBER] зі строком дії - 03/24, тип - "Універсальна GOLD", а також сторони погодили інші суттєві умови користування кредитним рахунком. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідач підписав власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». При цьому, на момент підписання вказаної заяви заборгованість відповідача становила 77114,23 грн. Починаючи з 30 червня 2022 року відсотки нараховувалися відповідно до підписаної ним заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у розмірі 40,8 % річних (п. 1.3). У зв`язку із початком повномасштабного вторгнення та збройної агресії російської федерації банк скасував відсоткову ставку у березні 2022 року, а у подальшому із 01 квітня 2022 року відсоткова ставка поступово повернута до погодженого розміру. 05 квітня 2023 року [PERSON] підписав у системі самообслуговування Приват24 за допомогою OTP пароля додаткову угоду № SAMDN51000120070898_01 до кредитного договору від 05 квітня 2023 року, відповідно до якої сторони змінили умови кредитування на пільгові, а саме: тип кредиту - невідновлювана кредитна лінія; строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією, але не більше 5 років з дати укладення угоди (п.п. 1.1., 1.2.); процентна ставка 12,0 % річних (п.п. 1.2., 1.3.); мінімальний платіж зменшено до 1 % від заборгованості, але не менше ніж 100 грн щомісячно протягом перших шести календарних місяців з дати укладення цієї додаткової угоди, із збільшенням до 3%, починаючи із 7-го календарного місяця. Згідно з п. 2. додаткової угоди у разі порушення відповідачем зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту протягом 180-ти днів з моменту виникнення таких порушень, термін повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, на 180-й день з моменту порушення клієнт зобов`язаний повернути банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання за договором в повному обсязі. Як вбачається із виписки по особовому рахунку відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування грошима, але припинив своєчасно вносити мінімальний платіж для погашення заборгованості за кредитом відповідно до умов кредитного договору. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань щодо повернення грошових коштів для погашення заборгованості за кредитним договором та з урахуванням внесених ним коштів на погашення боргу, відповідно до розрахунку позивача станом на 09 червня 2025 року існує заборгованість у розмірі 51315,73 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 47732,42 грн та заборгованості за простроченими процентами за користування кредитом 3583,31 грн. Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). З виписки по картковому рахунку вбачається, що позичальник користувався кредитними коштами та частково виконував свої кредитні зобов`язання щодо повернення цих коштів. На підставі викладеного, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, приймаючи до уваги недопустимість односторонньої відмови від виконання договірного зобов`язання, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення боргу за кредитом в розмірі 51315,73 грн, підлягають задоволенню, так як фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, що є порушенням грошового зобов`язання. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача сплачений ним і документально підтверджений судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved