Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

В травні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про встановлення юридичного факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що в період з 13 липня 2011 року по [INFO] померли [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , після смерті яких відкрилась спадщина на 8/9 частки домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS] . Спадщину після смерті [PERSON] як спадкоємець по закону першої черги позивач прийняв своєчасно. Однак, оскільки в свідоцтві про народження батька позивача та свідоцтвах про смерть його батьків були допущені помилки в написанні анкетних даних та спадкодавці не отримали при житті правовстановлюючих документів на домоволодіння, він не може оформити на себе право власності на спадкове майно. Просив суд встановити юридичний факт родинних відносин, а саме, що померлі [PERSON] та [PERSON] були батьками [PERSON] , а також визнати за ним право власності на 8/9 частки домоволодіння в порядку спадкування. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак направив на адресу суду заяву, в якій позов підтримав, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та розглянути справу у його відсутності. Представник відповідача Магальської сільської ради Чернівецького району звернувся до суду із заявою, в якій позов визнав та просив розглянути справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, в судове засідання не з`явився без поважних для суду причин. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до виписки з погосподарської книги Мамалигівської сільської ради Дністровського району № 489 від 23 серпня 2024 року станом на 1990-1991 роки домоволодіння, яке розташовано по [ADDRESS] відносилося до дворів колгоспного типу, в якому були зареєстровані та проживали 3 осіб: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в силу чого виходячи з положень ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року кожен з них мав рівні долі у колгоспному дворі, тобто по 1/3 частці домоволодіння. Житловий будинок вказаного домоволодіння побудований в 1960 року на відведеній для вказаної мети земельній ділянці та зареєстрований в Балківецькій сільській раді в погосподарській книзі із наданням відповідної адресної частини, що підтверджується технічним паспортом домоволодіння. Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що домоволодіння побудоване відповідно до діючого на час його будівництва законодавства, належним чином було зареєстроване органом місцевого самоврядування і належало зареєстрованим та проживаючим в ньому станом на 1990-1991 роках особам на праві спільної сумісної власності. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на 1/3 частку вказаного домоволодіння. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадщину після смерті [PERSON] своєчасно прийняли її чоловік [PERSON] та двоє синів [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування по закону як спадкоємці 1 черги по 1/9 частці, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Мамалигівської сільської ради Дністровського району № 492 від 26 серпня 2024 року. [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на 4/9 частки вищевказаного домоволодіння, а саме на 1/9 частку, яку він успадкував після смерті своєї дружини [PERSON] та на 1/3 частину - його власної частки, яку він набув в майні колишнього колгоспного двору. Відповідно до заповіту, який був складений 03 червня 2016 року та посвідчений в.о. старости с. Балківці Мамалигівської сільської ради Дністровського району, спадкодавець [PERSON] заповів [PERSON] вказане спадкове майно. Спадщину після смерті [PERSON] своєчасно прийняв його син [PERSON] як спадкоємець за заповітом, звернувшись в межах шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини до нотаріуса із відповідною заявою, що підтверджується матеріалами спадкової справи. [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на 8/9 частки вказаного домоволодіння, а саме на 1/9 частку, яку він успадкував після смерті своєї матері [PERSON] , 4/9 частки, які він успадкував після смерті свого батька [PERSON] та на 1/3 частину - його власної частки, яку він набув в майні колишнього колгоспного двору. Спадщину після смерті [PERSON] своєчасно прийняв його син [PERSON] як спадкоємець за законом першої черги, звернувшись в межах шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини до нотаріуса із відповідною заявою, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Однак, у зв`язку із смертю спадкодавців та відсутністю за ними правовстановлюючих документів на домоволодіння, нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем по закону першої черги після смерті [PERSON] , спадщину прийняв своєчасно, інших спадкоємців не має, то право власності на спадщину слід визнати за ним в порядку спадкування. Крім цього, судом з`ясовано, що померлі [PERSON] та [PERSON] були батьками батька позивача [PERSON] , однак при оформленні свідоцтва про його народження в графі «Батьки» прізвище батьків було записано « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження батька позивача [PERSON] серії [NUMBER] від 01 липня 2016 року, довідкою Мамалигівської сільської ради Дністровського району Чернівецької області, свідоцтвами про смерть [PERSON] , [PERSON] та іншими матеріалами справи. Вирішуючи вимогу про встановлення даного юридичного факту, суд виходить з того, що відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. За змістом ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі належність правовстановлюючих документів. Враховуючи, що законом не визначено іншого порядку встановлення вказаного юридичного факту, він має бути встановлений в судовому порядку. Задоволення вимог про встановлення юридичного факту має юридичне значення для позивача. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених ним та підтверджених документами. На підставі ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, ст.ст. 328, 1223, 1261, 1262, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд

Outcome: approved