Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який представник підтримала у судовому засіданні, та вимоги мотивує тим, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. В Управлінні «Служба у справах дітей» Сумської міської ради діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , взяті на облік дітей, яка перебувають у складних життєвих обставинах (наказ від 07.08.2025р.). До Управління 04.08.2025 року звернувся неповнолітній [PERSON] , адреса проживання: [ADDRESS] , та повідомив про те, що він та його молодший брат, [PERSON] , залишились без батьківського піклування. Батько [PERSON] призваний 03.07.2025 року на службу ЗСУ. Мати [PERSON] тривалий час проживає окремо від дітей, не займається їх вихованням, фінансово не утримує, місце перебування її не відомо. Разом з дітьми проживала їх бабуся [PERSON] , [INFO] , яка за станом свого здоров`я не мала можливості повністю забезпечити потреби дітей. Зараз [PERSON] проживає у свого сина і потребує стороннього догляду. Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 07.08.2025 року, для дітей створені належні побутові умови. [PERSON] на даний час працює кухарем в кафе «Vertel to go», має дохід, також фінансово допомагає батько та бабуся. Батько категорично відмовився від влаштування дітей до державних закладів. [PERSON] самостійний, відповідальний взяв на себе зобов`язання доглядати молодшого брата. Діти потребують психологічної, юридичної підтримки, мають намір позбавити матір батьківських прав. Ураховуючи те, що мати не готова змінювати своє ставлення до виконання батьківських обов`язків та спосіб життя та те, що діти залишилися без батьківського піклування, що потребує кардинального вирішення подальшої долі дітей, Управління «Служба у справах дітей» СМР звернулося до суду із даним позовом, в якому просять позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а також стягнути аліменти на утримання дітей. Ухвалою суду від 12.11.2025 року відкрито загальне позовне провадження в даній цивільній справі та призначено по справі підготовче судове засідання з участю сторін. Відповідно до Розпорядження керівника апарату щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справ та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, замість судді [PERSON] , визначено суддю Фоменко І.М. За ухвалою суду від 18.12.2025 року справу прийнято до свого провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 28.01.2026 року закрито підготовче провадження по справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін. Представник Управління «Служби у справах дітей» СМР Максименко О.А. в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, висловила позицію щодо можливості позбавлення [PERSON] , батьківських прав відносно її дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Пояснила, що на час розгляду справи [PERSON] , є повнолітньою особою, однак, посилаючись на практику Верховного Суду, наполягає на позбавленні батьківських прав і щодо [PERSON] . Аліменти просила стягувати лише на неповнолітню дитину [PERSON] , 2015 р.н. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином про час і місце розгляду справи, відзиву на позовну заяву не подала. Від неї через канцелярію суду 12.12.2025 року надійшла заява, в якій вона зазначила, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно її дітей [PERSON] та [PERSON] ; вихованням та утриманням дітей займатися не бажає; судові засідання просила проводити без її участі. Суд, заслухавши думку учасників провадження, та вивчивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є матір`ю дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.01.2008 року (а.с.4), [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.08.2015 року (а.с.6). Батько дітей [PERSON] , [INFO] (а.с.7) призваний 03.07.2025 року на службу ЗСУ (а.с.51). На час розгляду справи встановлено, що [PERSON] зник безвісти 09.11.2025 року під час виконання бойового завдання поблизу н.п. Покровська Донецької області (а.с.54). Мати [PERSON] тривалий час проживає окремо від дітей, не займається їх вихованням, фінансово не утримує, місце перебування її не відомо. Разом з дітьми проживала їх бабуся [PERSON] , [INFO] , яка за станом свого здоров`я не мала можливості повністю забезпечити потреби дітей. Зараз [PERSON] проживає у свого сина і потребує стороннього догляду. До Управління 04.08.2025 року звернувся неповнолітній [PERSON] , [INFO] , адреса проживання: [ADDRESS] , повідомив про те, що він та його молодший брат, [PERSON] , [INFO] , залишились без батьківського піклування (а.с.18). В Управлінні «Служба у справах дітей» Сумської міської ради діти [PERSON] та [PERSON] взяті на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах (наказ № 60, № 61 від 07.08.2025р.) (а.с.10-11). Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 07.08.2025 року, для дітей створені належні побутові умови. [PERSON] на даний час працює кухарем в кафе «Vertel to go», має дохід, також фінансово допомагає батько та бабуся. Батько категорично відмовився від влаштування дітей до державних закладів. [PERSON] самостійний, відповідальний взяв на себе зобов`язання доглядати молодшого брата. Діти потребують психологічної, юридичної підтримки, мають намір позбавити матір батьківських прав (а.с.21). Попередньо факти неналежного виконання матір`ю своїх обов`язків з виховання дітей до Управління надійшли 21.09.2020 року. Мати з двома дітьми [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , проживала за адресою [ADDRESS] , з співмешканцем [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] . Батьки мають інвалідність III групи, мати глухоніма. Старша дитина [PERSON] на той час вже проживав з батьком [PERSON] . У зв`язку зі зловживанням батьками спиртними напоями, низьким батьківським потенціалом, неналежними санітарно-гігієнічними нормами помешкання та умовами догляду, виховання дітей, спеціалістами Управління «Служба у справах дітей» СМР діти 24.09.2020 року були вилучені з сім`ї та поміщені до Обласної дитячої клінічної лікарні на лікування та обстеження. Після лікарні [PERSON] з 26.10.2020 року по 04.01.2021 року перебував у Сумському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей області, переданий на виховання в сім`ю батька [PERSON] за заявою. [PERSON] з 18.11.2020 року по 24.03.2021 року перебував у КНП «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини», вибув із закладу в сім`ю [PERSON] та [PERSON] у зв`язку із мінімізацією складних життєвих обставин. За час перебування дітей [PERSON] та [PERSON] у батька [PERSON] , мати їх не провідувала, фінансово не підтримувала. Зі слів [PERSON] , місце проживання матері не відомо. Відповідно характеристики [PERSON] , учня КУ ССШ № 7, виховання та догляд за дитиною здійснює старший брат, оскільки батько дитини є військовослужбовцем Збройних Сил України. Брат [PERSON] забезпечує належні умови для навчання та розвитку малолітнього, підтримує зв`язок з класним керівником, контролює освітню діяльність молодшого брата. Дитина попри складні життєві обставини, зберігає позитивне ставлення до навчання та соціального оточення (а.с.13). За направленням від 31.10.2025 року № 1718/27.1 -24 [PERSON] відвідує Сумський центр соціально-психологічної реабілітації дітей області (а.с.12). В інформації Сумського міського центру соціальних служб від 30.10.2025 року зазначено, що мати мешкає окремо від дітей за межами Сумської міської територіальної громади. Тривалий час діти проживали з рідною бабусею [PERSON] , матір`ю батька. Зараз стан здоров`я бабусі погіршився, з вересня 2025 року вона проживає та перебуває під наглядом свого сина, дядька дітей. Діти залишилися без нагляду дорослих, під контролем фахівців Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради. Питання невиконання матір`ю батьківських обов`язків відносно дітей було розглянуто 20.08.2025 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Сумської міської ради, де членами комісії одноголосно ухвалено Управлінню «Служба у справах дітей» Сумської міської ради підготувати та подати позовну заяву до суду щодо позбавлення батьківських прав матері [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.17). Вказані обставини та факти, як кожен окремо, так і в сукупності, свідчать про свідоме нехтування відповідачем своїх обов`язків по відношенню до дітей, тому саме застосування до відповідача крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення матері батьківських прав, надасть змогу в подальшому змінити умови життя дітей на краще та забезпечити інтереси малолітніх. Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради вважає можливим позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Питання позбавлення батьківських прав належать до сімейних правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до вимог ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані поважати дитину, виховувати її в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 3 статті 11 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст.ст. 7, 155 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як зазначено в ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ч 1 ст. 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.05.2020 року по справі №753/2025/19, де також вказано, що оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. У судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] є біологічною матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , однак вона не бере ніякої участі у вихованні дітей. Не піклувалися про їх фізичний і духовний розвиток, коли діти жили в родині, не виявляла і тоді, і не виявила такого інтересу на стадії розгляду справи в суді щодо стану здоров`я дітей, їхніх потреб; не цікавились місцезнаходженням дітей, що суперечить забезпеченню їх інтересів. Поведінка матері [PERSON] свідчить про свідоме ухилення від своїх батьківських обов`язків. Всі вжиті заходи не дали позитивного результату, щоб змінити поведінку матері на краще. Управління «Служба у справах дітей» СМР вважає за можливе позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до вимог ст.182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1ст.183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів судом враховуються положення статті 182 СК України та те, що відповідач працездатна особа, не має виплат по іншим виконавчим документам. Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст.191 СК України, передбачено, аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд враховує практику Верховного Суду, викладену у Постанові від 29.01.2024 у справі № 185/9339/21, де зазначено, що при досягненні повноліття особа втрачає правовий статус дитини в розумінні закону, проте сімейні відносини між батьком/матір`ю та сином/дочкою після досягнення дитиною повноліття не припиняються, між ними зберігається правовий зв`язок як батьків та дитини. Це відповідно означає й існування між ними взаємних особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які є чинними впродовж усього життя, а окремі з них навіть після смерті одного з них. Тож і після досягнення дитиною повноліття батьки, які не позбавлені батьківських прав стосовно такої дитини, зберігають певні права та обов`язки відносно неї, які ґрунтуються на факті їх кровного споріднення. Із повноліттям дитини з`являються права батьків на утримання і піклування з боку повнолітніх сина/дочки та виникають відповідні кореспондуючі їм обов`язки. Батьки, не позбавлені батьківських прав, є спадкоємцями за законом своєї дитини. У разі подання позову про позбавлення батьківських прав щодо неповнолітньої дитини суд не може відмовити у такому позові з тієї підстави, що під час розгляду цивільної справи і вирішення спору по суті дитина досягла повноліття. Незважаючи на досягнення дитиною повноліття, суд має встановити обґрунтованість чи необґрунтованість передбачених статтею 164 СК України підстав позову про позбавлення відповідача батьківських прав та ухвалити відповідне судове рішення. Таким чином, враховуючи викладене та аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради, позбавивши [PERSON] батьківських прав щодо її дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідачка участі у вихованні дітей не приймала, матеріально не забезпечувала та не піклувались про них, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, що суперечить забезпеченню інтересів дитини. Тому, з відповідачки необхідно стягувати аліменти на особистий рахунок [PERSON] , [INFO] до досягнення ним повноліття у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду, з 05.11.2025 року. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2 422 грн 40 коп.

Outcome: approved