Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

У серпні 2023 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в сумі 5460,56 грн, з яких 4801,55 грн. основного боргу, 488,88 грн. індексу інфляції. 170,13 грн. 3% річних та судовий збір в розмірі 2684,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що квартира [ADDRESS] є однокімнатною, житловою площею 17,70 кв.м, яку займають відповідачі на підставі ордеру на жиле приміщення від 13.09.1990 року серії Б №68847 та розпорядження Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 06 грудня 2013 року №773. У газеті Київської міської ради «Хрещатик» №99 (4695) від 14 липня 2015 року опубліковано договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, підготовлений на підставі Потанови КМУ від 20 травня 2009 року №529, який є договором приєднання, отримання послуг мешканцями будинків є вольовим актом приєднання до договору. У зв`язку із порушенням зобов`язань, у відповідачів утворилась заборгованість за період з 01 березня 2019 року по 01 травня 2022 року у розмірі 4801,55 грн. Відповідачем у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань нараховані штрафні санкції за період з 01 березня 2019 року по 01 травня 2022 року, а саме інфляційні втрати 488,88 грн, 3% річних 170,13 грн. 31 серпня 2023 року автоматизованим розподілом судової справи між суддями головуючим у справі визначено суддю Усатову І.А. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 06 вересня 2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідач відзив у встановлені судом строки не подали. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, учасники справи не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] є однокімнатною, житловою площею 17,70 кв.м, яку займають відповідачі на підставі ордеру на жиле приміщення від 13.09.1990 серії Б №68847 та розпорядження Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 06 грудня 2013 року №773. У газеті Київської міської ради «Хрещатик» №99 (4695) від 14 липня 2015 року опубліковано договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, підготовлений на підставі Потанови КМУ від 20 травня 2009 року №529, який є договором приєднання. У зв`язку із порушенням зобов`язань, у відповідачів утворилась заборгованість за період з 01 березня 2019 року по 01 травня 2022 року у розмірі 4801, 55 грн. Відповідачем у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань нараховані штрафні санкції за період з 01 березня 2019 року по 01 травня 2022 року, а саме інфляційні втрати 488, 88 грн, 3% річних 170, 13 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною. Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (сплатила суму коштів), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Таким чином, наявність взаємовідносин між позивачем та відповідачами, а отже, і виникнення цивільних прав і обов`язків, підтверджується діями сторін: позивач здійснює надання житлово-комунальних послуг до помешкання відповідачів, а останні отримують/отримували та користуються/користувалися даними послугами та відповідно зобов`язані були здійснювати оплату наданих житлово-комунальних послуг. На підставі ст. ст. 66, 67, 162 ЖК України плата за користування житлом /квартирна плата/ обчислюється виходячи із загальної площі квартири, а плата за комунальні послуги /водопостачання, газ, та інші послуги/ береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами у відповідності до кількості проживаючих в квартирі осіб. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 р. «Про механізм впровадження Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ст. 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватизованого житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Згідно із п. 5) ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції, яка діяла до 09 червня 2018 року, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Законом України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції, яка діє з 09 червня 2018р., врегульовані відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання комунальних послуг, і фізичною особою, яка отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Згідно ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Крім того, вимогами ст. 322 ЦК України визначено, що тягар утримання майна покладається на власника, а саме: власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади (стаття 356 ЦК України). За змістом ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: - з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за період часу з 28.10.2021 по 01.05.2022 при цьому судом враховано, що зобов`язання відповідача [PERSON] щодо сплати вартості послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій виник у нього, з часу реєстрації, тобто з 28.10.2021, і він не повинен нести зобов`язання зі сплати послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за іншого відповідача по справі. - з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягнення сума заборгованості за період часу з 01.03.2019 по 01.05.2022 та солідарному стягненню з 01.11.2021 по 01.05.2022. Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням цього з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 283, 09 грн; з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2400,90 грн.

Outcome: partial