Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду та просить визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] , який вона набула на підставі рішення Червонокостянтинівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області від 10.04.2008 року №153-а/5 «Про розгляд заяви [PERSON] », однак право власності на даний житловий будинок не було зареєстровано, а звернувшись до державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області з метою реєстрації права власності, отримала відмову, мотивовану тим, що надані документи для реєстрації не відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", що унеможливлює здійснення державної реєстрації речового права на вищевказаний житловий будинок. Представник позивача Вацюк Г.Ю. в судове засідання не з`явилася, письмовою заявою просила справу слухати без її участі та участі позивача, позов підтримує, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, письмовою заявою просив справу розглядати без його участі, позов визнає повністю. Ухвалою судді Петрівського районного суду Кіровоградської області від 19 січня 2026 року вирішено розглядати справу у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву терміном 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. На виконання вимог ст.178 ЦПК України відповідач у встановлений судом строк відзиву не надав. Враховуючи те, що позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає повністю, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні за наявними матеріалами, в порядку ст.ст.200, 206 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що позивач набула право на житловий будинок по [ADDRESS] на підставі рішення Червонокостянтинівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області від 10.04.2008 року №153-а/5 «Про розгляд заяви [PERSON] »(а.с.6). Другим пунктом даного рішення було доручено Петрівській дільниці бюро технічної інвентаризації видати свідоцтво на право власності на даний житловий будинок та зареєструвати його. Позивач у законний спосіб набула право на даний житловий будинок, однак пункт другий вищезазначеного рішення сільської ради не було виконано, в результаті позивач не набула права власності на даний будинок. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до довідки Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 18.12.2025 року №12-21/221/10 зазначено, що згідно даних погосподарської книги №4, [PERSON] являється власником даного будинку, номер об`єкта по господарського обліку 0157-1(а.с.7). Згідно архівної довідки №233 від 27.11.2025 року виданої КП «Олександрійське МБТІ»(а.с.8), право власності на даний житловий будинок не було зареєстровано. На підставі вищезазначених документів, враховуючи, що житловий будинок переданий у власність позивачки на підставі рішення Червонокостянтинівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області від 10.04.2008 року №153-а/5 «Про розгляд заяви [PERSON] », позивачка виготовила технічну документацію на будинок(а.с.9-16) та вважала, що має всі підстави безперешкодно зареєструвати право власності на належний їй будинок. Однак, звернувшись до державного реєстратора з метою реєстрації права власності на зазначений житловий будинок, державним реєстратором прав на нерухоме майно їй було відмовлено у реєстрації права власності на будинок, що підтверджується інформаційним листом від 15.12.2025 року(а.с.17), мотивуючи тим, що надані нею документи для реєстрації не відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Даний Закон набув чинності у 2004 році та послідуючими змінами до нього, не було враховано дозвільний пакет документів виданих до набуття чинності змін до цього Закону, що на даний час унеможливлює реєстрацію прав власності на даний житловий будинок. Таким чином, в результаті вищезазначених обставин позивач позбавлена можливості оформити своє право власності на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] в позасудовому порядку та вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. У відповідності з пунктом 1 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року(зі змінами та доповненнями), державній реєстрації прав підлягають право власності на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на майбутній об`єкт нерухомості. Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Частина друга цієї ж статті встановлює, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершенного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості. На підставі викладеного, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . На підставі ст.ст.319, 321, 328, 392 ЦК України, та

Outcome: approved