Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

15 липня 2025 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «РІВ`ЄРА 921» (позивач) до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості з утримання будинку та прибудинкової території у сумі 23275,23 грн, 3% річних від простроченої суми заборгованості, що становить 698,25 грн, посилаючись на невиконання обов`язку по сплаті за надані послуги. Ухвалою суду від 22 липня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. 14 серпня 2025 року надійшли заперечення відповідачів в яких вони просять відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що до дати звернення позивача до суду відповідачами частково оплачено борг, тому сума боргу не відповідає дійсності. Також зазначає, що квартира не використовується, тому відповідачі послугами не користуються, показники лічильника опалення не враховано. 26 серпня 2025 року надійшла заява позивача про зменшення розміру позовних вимог на суму 11000,00 грн. та відповідь на відзив, яка мотивована тим, що розмір внеску на утримання будинку затверджений 15.01.2024 загальними зборами ОСББ «Рів`єра 921», а відповідачі як власники квартири є членами ОСББ та мають заборгованість за цим внеском у сумі 1113,68 грн. Нарахування внесків на опалення здійснені відповідно до ст. 20 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, з січня по березень включно 2025 р. Станом на 26 серпня 2025 р. відповідачі мають заборгованість за опалення у сумі 2578,27 грн. 19 вересня 2025 року надійшла заява позивача про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач, посилаючись на сплату відповідачами заборгованості у сумі 23275,23 грн, просить зменшити розмір позовних вимог на цю суму. Ухвалою суду від 05 листопада 2025 року прийняти заяву зменшення позовних вимог. Продовжено розгляд справи в частині позовних вимог про стягнення 3% річних від простроченої суми. Представник позивача у позовній заяві просив розглянути справу без його участі. Відповідачі в судове засідання повторно не прибули, причину не повідомили. Враховуючи повторну неявку відповідачів, заяву представника позивача про розгляд справи без його участі, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є власниками кв. [ADDRESS] , загальною площею 99,6 кв.м., що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23.06.2025. Відповідно до Протоколу №3 загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Рів`єра 921» та співвласників багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , від 12 квітня 2024 р., до членів ОСББ «Рів`єра 921» приєднано співвласників багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , затверджено розмір внеску на утримання багатоквартирного будинку у розмірі 8,20 грн/кв.м. 30 листопада 2024 року Протоколом №5 загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Рів`єра 921» затверджено тариф на послуги опалення багатоквартирного будинку та розміру внесків співвласників: для житлових приміщень 1670,0 грн/Гкал, для нежитлових приміщень 3986,0 грн/Гкал. Відповідно до взаєморозрахунків з приміщеннями, за період 01.01.2024 22.06.2025 відповідачі мають заборгованість за утримання будинку та опалення у сумі 232755,23 грн. У зв`язку з простроченням виконання зобов`язання, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України позивачем нараховано 3% річних з простроченої суми, що складає 698,25 грн. Відповідно до заяви позивача від 19.09.2025, відповідачі погашали заборгованість 25.06.2025, 17.09.2025 та станом на 18.09.2025 заборгованості за спожиті комунальні послуги не мають. Відповідно до положень ст.ст. 319, 322 ЦК України, власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», управління багатоквартирним будинком - це вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку. Управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (далі - ОСББ) (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку) (частина перша статті 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»). За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Відповідно до положень статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Згідно із статтею 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Положеннями статті 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, серед іншого, приймати рішення про надходження та витрати коштів об`єднання; укладати договори; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів. Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання таких послуг, регулюються як нормами Цивільного кодексу України, так і Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного, житлового законодавства та актів, що регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», До житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Колективний споживач має право укладати договір про надання комунальної послуги відповідно до статуту в інтересах споживачів, об`єднаних таким колективним споживачем. Колективний споживач зобов`язаний: забезпечувати розподіл між споживачами, об`єднаними таким колективним споживачем, обсягу спожитих комунальних послуг відповідно до законодавства (крім випадку, коли співвласниками визначено іншу особу, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги). Відповідно до статті 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до статті 10 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Відповідно до статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку. До компетенції загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку належить визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; використовувати приміщення за призначенням, дотримуватися правил користування приміщеннями; забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення; забезпечувати дотримання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; дотримуватися вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм;своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; відшкодовувати збитки, заподіяні майну інших співвласників; виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням; запобігати псуванню спільного майна, інформувати органи управління об`єднання про пошкодження та вихід з ладу технічного обладнання; дотримуватися чистоти у місцях загального користування та тиші згідно з вимогами, встановленими законодавством. Статутом об`єднання можуть бути встановлені інші обов`язки співвласників. З матеріалів справи встановлено, ОСББ «Рів`єра 921» здійснює управління будинком за адресою: [ADDRESS] , а відповідачі є власниками кв. [ADDRESS] у цьому будинку. Отже, позивач надає відповідачам, послуги, які віднесено до комунальних в силу приписів Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до наведених вимог чинного законодавства, особа, яка є власником приміщення і, в свою чергу, співвласником будинку, в якому створено ОСББ, зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а ОСББ наділено правом у разі нездійснення цією особою таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих платежів по цим витратам. Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (належне виконання). З матеріалів справи встановлено, що відповідачі не виконували належним чином свого обов`язку щодо сплати житлово-комунальних послуг, у зв`язку із чим утворилась заборгованість за період з 01.01.2024 по 22.06.2025 у сумі 23275,23 грн. Проте станом на 18.09.2025 заборгованість відсутня, тому відповідач зменшив позовні вимогу на вказану суму заборгованості та залишив вимогу про стягнення 3% річних від простроченої суми. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на те, що відповідачі прострочили виконання грошового зобов`язання, вони на вимогу позивача повинні сплатити три проценти річних від простроченої суми. Позивач нарахував відповідачам 3% річних від простроченої суми шляхом множення простроченої суми 23275,23 грн на 3% річних. Однак, оскільки комунальні платежі є періодичними (нараховуються щомісяця), то розрахунок 3% річних від простроченої суми не може бути загальним на всю суму боргу, а має проводитися окремо за кожним місячним платежем, починаючи з першого дня прострочення конкретного платежу. Право на їх нарахування виникає з наступного дня після граничного строку оплати та розраховується за формулою: 3% річних від суми боргу за місячним платежем = сума боргу за один щомісячний платіж * 3 : 100 : кількість днів у році, коли мало місце прострочення * кількість днів прострочення цього щомісячного платежу у відповідному році. Таки висновок відповідає висновкам, викладеним у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17. Отже виконаний позивачем розрахунок 3% річних від простроченої суми не відповідає вимогам закону. Крім цього, суд враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» до 29 грудня 2023 року було визначено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань,процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Ця постанова набрала чинності з дня її опублікування 06.03.2022 і застосовується з 24.02.2022. Абзацем 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 5 березня 2022 року №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» (Із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ № 1405 від 29.12.2023, № 641 від 04.06.2025), визначено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285) Таким чином, основні зміни в п. 1 полягають в тому, що з 30 грудня 2023 року заборона на нарахування штрафних санкцій, інфляційних нарахувань, процентів річних, припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг та стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, у зв`язку з несплатою їх, стосується виключно територій, де ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси). Відповідно до Наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» Миколаївська міська територіальна громада віднесена до території можливих бойових дій з 11.11.2022 по теперішній час. Отже, нарахування відповідачам та стягнення з них 3 % річних відповідно до ст. 625 ЦК України на заборгованість за житлово-комунальні послуги в м. Миколаєві заборонено, а тому суд не здійснює перерахунок цієї заборгованості, який здійснений позивачем неправильно, та відмовляє в задоволенні цих вимог через наявність заборони їх нарахування. Здійснюючи розподіл судових витрат суді виходить з такого. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Outcome: dismissed