Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Позивач Акціонерне Товариство «Сенс Банк» звернулося до суду з указаним позовом. Зазначивши, що 16.03.2021 року [PERSON] уклав з АТ «Альфа Банк» угоду про надання споживчого кредиту № 501303385, відповідно до умов якої банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. У випадку невиконання позичальником умов договору останній зобов`язаний достроково виконати усі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від банку інформації. 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань 30.11.2022. Так як АТ «Сенс Банк» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, тому позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 53371,24 грн. та судові витрати. Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 11.09.2025 року відкрито провадження в указаній справі. Вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву. Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 25.11.2025 року здійснено перехід у справі з розгляду в порядку спрощеного провадження на розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 14.01.2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.01.2026 року. 29.01.2026 року відкладено судове засідання до 19.02.2026 року у зв`язку з неявкою відповідача. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, про розгляд справи повідомлена (ч. 11 ст. 128 ЦПК України) через оголошення на сайті Лугинського районного суду Житомирської області, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на зазначене справа розглядається без здійснення фіксування судового засідання на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм об`єктивну та неупереджену оцінку, суд приходить наступного висновку. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Стаття 610 ЦК України, передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Частинами 3, 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі. Так, 16.03.2021 року між [PERSON] та ПАТ «АЛЬФА-БАНК» укладено кредитний договір шляхом акцептування відповідачем оферти на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 501303385, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. В цей же день підписана анкета-заява про акцепт публічної пропозиції ПАТ «АЛЬФА-БАНК» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «АЛЬФА-БАНК» (а. с. 6-9). АТ «АЛЬФА-БАНК» змінило своє найменування на АТ «СЕНС БАНК», що підтверджується інформацією з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. АТ «СЕНС БАНК» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало [PERSON] кредит в сумі 19700,00 грн. (призначення платежу: надання кредиту за кредитним договором №501303385 від 16.03.2021 року), що підтверджується меморіальним ордером № 130236291 від 16.03.2021 року (а. с. 13). Відповідачем порушено умови вказаного договору, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку заборгованості за період з 16.03.2021 по 16.06.2025 становить 53371,24 грн., з яких: 17952,94 грн. - заборгованість за кредитом; 20702,40 грн. - заборгованість по відсоткам та 14715,90 грн. заборгованість по комісії (а.с. 11-12). Згідно із випискою по рахунку за кредитною картою за період з 16.03.2021 по 15.07.2025 року по особовому рахунку, відповідач [PERSON] користувався картковим рахунком та кредитними коштами та йому було перераховано на рахунок 16.03.2021 року кошти в сумі 19700,00 грн.(а.с. 14-38). Позивач звертався до відповідача з досудовою вимогою про погашення заборгованості, яка залишилася без відповіді (а.с. 39). [PERSON] не виконав грошове зобов`язання за кредитним договором, порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом стягнення з відповідача на користь АТ «СЕНС БАНК» заборгованості за тілом кредиту та процентами в розмірі 38655,34 грн. Щодо стягнення заборгованості за комісією за обслуговування кредиту, суд зазначає наступне. За доводами позивача, [PERSON] має заборгованість за комісією за обслуговування кредиту за кредитним договором у загальному розмірі 14715,90 грн. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку чи іншої фінансової установи встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту і, відповідно, така умова не є нікчемною. Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду, наведеними у постанові від 20.09.2024 у справі № 331/2974/23 (провадження № 61-7620св24). Відповідач жодним чином заявлені до нього позовні вимоги не спростував, відзиву на позов не надав, тому суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при подачі позову сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Таким чином, відповідачу належить сплатити Банку зазначену суму на відшкодування понесених ними судових витрат. На підставі ст. 509, 526, 530, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved