Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

04 листопада 2025 року представник позивача звернулася до Кременчуцького районного суду Полтавської області з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 10 листопада 2025 року матеріали позовної заяви передано за територіальною підсудністю до Глобинського районного суду Полтавської області. 01 грудня 2025 року від Кременчуцького районного суду Полтавської області до Глобинського районного суду Полтавської області надійшла зазначена позовна заява, 01 грудня 2025 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями було визначено головуючого суддю Олефір А.О. В обґрунтування позову представник позивача зазначила, що між позивачем та [PERSON] 15.10.2019 укладено кредитний договір № 1001428675301 на підставі якого позичальнику надано кредит у сумі 30000,00 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 03.07.2025 складає: 31122,75 грн, з яких 13881,28 грн заборгованість за кредитом; 4,67 грн заборгованість процентами; 17236,80 грн заборгованість за комісією. Відповідно до умов кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем, зокрема, заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 1001428675301 від 15.10.2019, сторони погодили, що позичальник зобов`язується сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості. Ці умови були узгоджені позичальником шляхом підписання відповідних документів. Підписавши вказану заяву позичальник беззастережно підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» pumb.ua. Тому позовні вимоги до відповідача по стягненню комісії є законним і відповідає чинному законодавству. Посилаючись на викладене, представник позивача просила суд, стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість у загальному розмірі у сумі 31122,75 грн, а також судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просила проводити розгляд справи у відсутність представника банку та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, судові повістки про виклик до суду направлялися за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Як вбачається з Трегінгу відстеження поштового відправлення судова повістка на 09:00 год 15.01.2026 не вручена відповідачу та з Рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення про виклик [PERSON] до суду на 11:00 год 17.02.2026 судова повістка не вручена з відміткою «адресат відсутній». Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, повістка вважається такою, що вручена відповідачу. Відзиву відповідач не подала. Враховуючи наявність умов проведення заочного розгляду справи встановлених ст. 280 ЦПК, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 15.10.2019 [PERSON] підписала Заяву № 1001428675301 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Підписанням цієї заяви підтвердив, що прийняв публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Відповідно Заяви, відповідач просила надати їй кредит в розмірі 30000,00 грн (п.2), строк 36 місяців (п.3), розмір процентної ставки 0,01 % (п.5), розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості: 3,99 % (п.4) (а.с.15). 15.10.2019 [PERSON] підписала Паспорт споживчого кредиту, у якому викладено умови, які за своїм змістом є аналогічними викладеними у Заяві (а.с.16). Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як зазначено в ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Так, статтею 627 Цивільного кодексу Українипередбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З платіжної інструкції № TR.8258535.98215.8810 від 15 жовтня 2019 року вбачається, що позивачем було надано відповідачу кредитні кошти за договором № 1001428675301 від 15.10.2019 в сумі 30000,00 грн (а.с.27). Таким чином, судом встановлено, що АТ «ПУМБ» виконало зобов`язання за кредитними договорами та надало відповідачу кредитні кошти у розмірі встановленому договором. З розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 1001428675301 від 15.10.2019, станом на 03.07.2025 року вбачається, що заборгованість [PERSON] становить: 31122,75 грн, з яких 13881,28 грн заборгованість за кредитом; 4,67 грн заборгованість процентами; 17236,80 грн заборгованість за комісією (а.с.28-29). З Виписки по рахунку вбачається, що [PERSON] частково виконувала зобов`язання за кредитним договором, які було враховано під час розрахунку заборгованості (а.с.30-32). Вирішуючи позовну вимогу в частині стягнення з відповідача на користь позивача 13881,28 грн заборгованості за кредитом; 4,67 грн заборгованості за процентами, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як зазначено в ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Приймаючи до те, що відповідач отримавши кредитні кошти в сумі 30000,00 грн зобов`язання з їх повернення в повному обсязі не виконала, проценти у встановленому договором розмірі в повному обсязі не сплатила, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 13881,28 грн заборгованості за кредитом; 4,67 грн заборгованості за процентами є законними, обгрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи позовну вимогу в частині стягнення з відповідача на користь позивача 17236,80 грн - заборгованості за комісією, суд зазначає наступне. Згідно абз. 4 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Як встановлено судом, пунктом 4 кредитного договору визначено, що розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості становить 3,99 %. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду по справі №204/224/21 у постанові від 06 листопада 2023 року, дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Приймаючи до уваги те, що у кредитних договорах АТ «ПУМБ» не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця пов`язані з обслуговуванням кредитної заборгованості, суд дійшов висновку, що положення п. 4 кредитного договору № 1001428675301 від 15.10.2019 є нікчемними відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 17236,80 грн - заборгованості за комісією до задоволення не підлягає. Згідно з п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн та заявлено позовні вимоги в загальному розмірі про стягнення 31122,75 грн. Судом задоволено позовні вимоги на суму 13885,95 грн що становить 44,61 % від ціни позову, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1080,63 грн, що складає 44,61 % від 2422,40 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial