Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась адвокат Жученко Тетяна Павлівна, діючи в інтересах [PERSON] , з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 07 жовтня 2020 року позивач з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Адвокат позивача зазначила, що наразі шлюбні відносини між подружжям фактично припинені, а шлюб існує лише формально. Також адвокат позивача повідомила, що спільне господарство подружжя припинило вести задовго до звернення до суду з даним позовом, мають окремий бюджет, а спроби примирення не дали позитивних наслідків. Сторони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, несумісність поглядів на життя, а також характерів створюють неможливість подальшого проживання однією сім`єю. Вищевикладене й стало підставою для звернення адвоката позивача до суду із вимогою про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 26.11.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. На виконання вимог ч. 7 ст. 43 і абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України адвокатом позивача надано, докази надсилання відповідачці за адресою її місця проживання (перебування), зареєстрованою у встановленому законом порядку, листом з описом копії позовної заяви із доданими до неї документами (трекінг відправлення 2105000817884). (а.с. 21-22) За інформацією з офіційного вебсайту Укрпошти вбачається, що вищевказане поштове відправлення було вручено відповідачці 26.11.2025. З матеріалів справи вбачається, що поштові відправлення із ухвалою суду від 26.11.2025, направлені відповідачці неодноразово за адресою її місця проживання (перебування), зареєстрованою у встановленому законом порядку, повернулись до суду із відмітками «за закінченням терміну зберігання». (а.с. 28-33, 38-39) Суд вжив усіх можливих заходів для повідомлення відповідачки про розгляд справи. Враховуючи положення ст. 128 ЦПК України, вважається, що відповідачка була належним чином повідомлена про розгляд справи. У строк, визначений судом ухвалою від 26.11.2025, від відповідачки відзив на позов не надійшов. Будь-які докази по справі чи клопотання, крім поданих адвокатом позивачки разом із позовною заявою, від учасників справи на адресу суду не надходили. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 11.01.2023 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 07.10.2020, актовий запис № 1806. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . (а.с. 5) Також судом встановлено, що подружжя від шлюбу має неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження. (а.с. 6) Наведені адвокатом позивача у позові обставини, що стали підставою для звернення до суду, відповідачкою не спростовано. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя тощо. Суд вважає, що в період часу, з якого справа перебуває в провадженні суду, відповідач мав можливість вчинити необхідні заходи спрямовані на збереження сім`ї. При цьому судом враховано, що вчинення та/або не вчинення таких дій є суб`єктивним правом, реалізація якого залежить від розсуду, бажання і волі особи. Наразі ні позивачем, ні відповідачкою суду не повідомлено про те, що обставини у справі змінились, наявна можливість збереження шлюбу. Суд, дослідивши письмові пояснення викладені адвокатом позивача у позові та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено наступне. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1 211, 20 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією від 13.11.2025. (а.с. 23) Однак, судом встановлено переплату судового збору позивачем, виходячи з наступного. Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» визначено розмір ставок судового збору. Так, за подання до суду фізичною особою позовної заяви про розірвання шлюбу ставка судового збору становить - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 211, 20 гривень). Однак, враховуючи подання позову в електронній формі, у відповідності до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» підлягає застосуванню коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Таким чином, розмір судового збору, який підлягав позивачем до сплати, становить 968, 96 гривень. Згідно із п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається в розмірі переплаченої суми за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Тому, судовий збір в розмірі 242, 24 гривень може бути повернутий позивачу за його клопотанням за ухвалою суду на підставі п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 7 цього Закону. Судові витрати понесені позивачем суд вважає за можливе залишити за ним, враховуючи клопотання адвоката позивача викладене у позовній заяві. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат суду не надано. На підставі викладеного та

Outcome: approved