Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

У листопаді 2025 року до суду надійшла вищевказана позовна заява, вимоги якої обґрунтовані тим, що між відповідачкою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Центр фінансових рішень» 06 березня 2019 року було укладено кредитний договір № 2615841815. Договором були визначені наступні умови кредитування: розмір кредиту 40872,76 грн, строк кредитування 36 місяців, щомісячні проценти 3,00% від суми кредиту та річні проценти 0,01% від суми кредиту. 01 вересня 2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк» укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) АТ «Таскомбанк» належні йому права вимоги, а АТ «Таскомбанк» приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права вимоги боржників, зокрема до [PERSON] за кредитним договором № 2615841815. У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору у відповідачки виникла заборгованість в сумі 35460,74 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 15889,70 грн та відсотками 19571,02 грн. Посилаючись на вищезазначені обставини, представник позивача Попов Євген Васильович просить стягнути з відповідачки заборгованість, оскільки [PERSON] своє зобов`язання за договором не виконала. Ухвалою судді від 28 листопада 2025 року у справі відкрите спрощене позовне провадження та призначене судове засідання на 25 грудня 2025 року, яке було відкладене на 23 січня 2026 року у зв`язку з відсутністю відомостей щодо отримання відповідачкою судової повістки. 23 січня 2026 року судове засідання було відкладене на 19 лютого 2026 року, оскільки головуючий суддя перебував в нарадчій кімнаті по справі № 546/69/24. У судове засідання 19 лютого 2026 року учасники судового процесу не з`явилися. У позовній заяві представник позивача просив справу слухати без участі їх представника, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 2-5). Відповідачка у судове засідання 19 лютого 2026 рокуне з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином (а.с. 108). Відзиву, заяв чи клопотань до суду від відповідачки не надходило. Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже, за письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 ЦПК України. У зв`язку з вищевикладеним суд вирішив проводити судове засідання, ураховуючи положення частини другої статті 247 ЦПК України. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи та давши їм належну оцінку, доходить наступних висновків. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 18 січня 2022 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] укладений кредитний договір № 2615841815 (далі Договір), який відповідачка власноручно підписала. Договором передбачені наступні умови кредитування: розмір кредиту 40872,76 грн, строк кредитування 36 місяців, щомісячні проценти 3,00% від суми кредиту та річні проценти 0,01% від суми кредиту. Також умовами Договору передбачено, що кредитні кошти надаються безготівковим шляхом протягом трьох банківських днів від дня укладення договору (а.с. 6-7). Крім того, 18 січня 2022 року [PERSON] підписала паспорт кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 5841815, який також містить умови кредитування (а.с. 8). Також до позову додані Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» (а.с. 9-12), які не містять підпису [PERSON] 01 вересня 2021 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» укладений договір про відступлення права вимоги № 01/09/21 (а.с. 13-16). Згідно з пунктом 2.1. договору № 01/09/21 первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. Розмір заборгованостей позичальників, права вимоги до яких відступається згідно реєстру прав вимог, вказується у кожному окремому реєстрі до цього договору (пункт 2.2. договору № 01/09/21). Відповідно до копії витягу від 20 січня 2022 року з реєстру прав вимоги до договору № 01/09/21 АТ «ТАСКОМБАНК» отримало право грошової вимоги до [PERSON] за Договором (а.с. 20). Відповідно до виписки по рахунку [PERSON] останній були надані кредитні кошти в сумі 40872,76 грн за кредитним договором № 2615841815 (а.с. 25-76) Згідно з розрахунком заборгованості, складеним АТ «ТАСКОМБАНК», у [PERSON] за Договором виникла заборгованість в сумі 35460,74 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 15889,70 грн та відсотками 19571,02 грн (а.с. 22-24). Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (стаття 1077 ЦК України). Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з частиною першою статті 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (частини перша та друга статті 1046 ЦК України). Факт укладення Договору між первісним кредитором та [PERSON] належним чином підтверджено доказами, наявними у матеріалах справи. Доказів підписання договору від імені відповідачки іншими (третіми) особами, у тому числі через вчинення шахрайських дій, відповідачкою суду не надано, доказів звернення з даного факту до правоохоронних органів також не надано. Отже, суд вважає, що позивачем доведено належними та достатніми доказами факт укладення договору саме відповідачкою. Також суд вважає доведеним позивачем та не спростованим відповідачкою факт видачі первісним кредитором кредиту у сумі 40872,76 грн. Отже, відповідачка умови кредитного договору порушила та у строк, встановлений умовами кредитного договору, кредитні кошти не повернула. Позивачка здійснила часткове погашення заборгованості за тілом кредиту, тому позовні вимоги позивача щодо стягнення основної суми заборгованості за кредитним договором у сумі 15889,70 грн є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Також сторонами були узгодженні істотні умови договору, зокрема процентна ставка. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику. Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Проценти нараховувалися також після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» за ставками 0,01% річних та 3,00% місячних, що свідчить про правомірність нарахування процентів в сумі 19571,02 грн. З огляду на вищезазначене суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення процентів за користування кредитом також підлягають задоволенню. Таким чином позовні вимоги необхідно задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за Договором у сумі 35460,74 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 15889,70 грн та відсотками 19571,02 грн. Щодо судових витрат Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжної інструкції про сплату судового збору № 2162664021 від 12 серпня 2025 року встановлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн (а.с. 1). Вказані кошти зараховані до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с. 89). Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє у повному обсязі з відповідачки підлягають до стягнення судові витрати в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved