Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

29.10.2025 позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулось до суду з даною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 01.08.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем [PERSON] був укладений Договір про споживчий кредит №3431366 згідно якого остання отримала кредит в сумі 4000 грн. строком на 15 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом. Також 07.09.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем [PERSON] був укладений Договір про споживчий кредит №101750077 згідно якого остання отримала кредит в сумі 2000 грн. строком на 15 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, сплаті процентів та комісії належним чином не виконала, має заборгованість, яка станом на час звернення до суду з позовною заявою становить 47737,60 грн. з яких: 5078,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 40919,60 грн. заборгованість за процентами та 1740,00 грн. заборгованість за комісіями. Позивач на підставі ряду укладених договорів факторингу набув право грошової вимоги до відповідача, оскільки відповідач не здійснювала платежі на погашення існуючої заборгованості. У зв`язку з викладеним позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за вищевказаними договорами у загальному розмірі 47737,60 грн., а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила розгляд справи здійснювати за її відсутності та надала згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час і місце розгляду справи, поважну причину неявки не повідомила, відзив на позов не надала, у зв`язку з чим судом проведено заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 01.08.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем [PERSON] був укладений Договір про споживчий кредит №3431366 згідно якого остання отримала кредит в сумі 4000 грн. строком на 15 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом. Також 07.09.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем [PERSON] був укладений Договір про споживчий кредит №101750077 згідно якого остання отримала кредит в сумі 2000 грн. строком на 15 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом. 29.11.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу №29-11/102, згідно якого до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право грошової вимоги за Договором про споживчий кредит №3431366 від 01.08.2021. 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та позивачем ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено Договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, згідно якого до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» перейшло право грошової вимоги за Договором про споживчий кредит №3431366 від 01.08.2021. 30.11.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу №30-11/65, згідно якого до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право грошової вимоги за Договором про споживчий кредит №101750077 від 07.09.2021. 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та позивачем ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено Договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, згідно якого до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» перейшло право грошової вимоги за Договором про споживчий кредит №101750077 від 07.09.2021 . Заборгованість відповідача [PERSON] , станом на час звернення до суду з позовною заявою становить: за договором №3431366 від 01.08.2021 року в розмірі 29657,60 грн. з яких: 3078,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 25419,60 грн. заборгованість за процентами та 1160,00 грн. заборгованість за комісіями; за договором 101750077 від 07.09.2021 року розмірі 18080,00 грн. з яких: 2000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 15500,00 грн. заборгованість за процентами та 580,00 грн. заборгованість за комісіями, а всього: 47737,60 грн. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина 1ст.612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1ст.1048, ч.2 ст.1056-1 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором та визначається залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Оскільки, відповідач своєчасно та належним чином свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та комісіями не виконала, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки, позовну заяву задоволено, судові витрати в розмірі 2422,40 грн. сплаченого судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Позивач також просив суд стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16000,00 грн. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4ст. 263 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі 904/4507/18. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18). Отже, виходячи з конкретних обставин даної справи (справа є не дуже складною), а також з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також виходячи з критерію розумності їхнього розміру, суд погоджується із слушністю доводів позивача про наявність підстав для стягнення 5000,00 грн. на професійну правничу допомогу, та присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача до стягнення згадану суму.

Outcome: approved