Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

У грудні 2025 року Центральноукраїнський державний університет імені Володимира Винниченка звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за освітні послуги. Позов мотивовано тим, що між Центральноукраїнським державним університетом імені Володимира Винниченка та [PERSON] було укладено договір №100 від 10.10.2022 року про навчання у закладі вищої освіти. Відповідно до умов договору позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснювати підготовку здобувача першого (бакалаврського) рівня вищої освіти, за спеціальністю 014 Середня освіта (фізична культура), заочної форми навчання. Вартість освітньої послуги за один навчальний семестр становила 7000 грн. 29.06.2023 року відповідача було відраховано зі складу студентів університету, на підставі наказу ректора університету №39-ст за порушення умов договору. Станом на день подачі позову заборгованість по оплаті за навчання становить 6907 грн. - основний борг, індекс інфляції - 1498 грн. 82 коп., 3% річних від простроченої суми основного боргу - 552 грн. 37 коп., загальна сума боргу становить 8958 грн. 19 коп., які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також понесені судові витрати зі сплати судового збору. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 05.01.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.21-22). Позивач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник якого в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.29). Відповідач подав до суду заяву, згідно якої просив провести розгляд справи без його участі та без фіксації технічними засобами, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення (а.с.35). Частиною ч.ч. 1, 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач визнав позов, про що подав до суду окрему письмову заяву про визнання позову, і визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вбачає наявність законних підстав для визнання відповідачем позову. Суд, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази в їх сукупності приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між Центральноукраїнським державним педагогічним університетом імені Володимира Винниченка Міністерства освіти та науки України та [PERSON] було укладено договір №100 від 10.10.2022 року про навчання у закладі вищої освіти, що підтверджується його копією (а.с.5-6). Відповідно до умов договору заклад взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів вступника здійснювати підготовку здобувача першого (бакалаврського) рівня вищої освіти, за спеціальністю 014 Середня освіта (фізична культура), заочної форми навчання. Фінансування навчання здійснюється за рахунок коштів фізичних осіб. Термін навчання з 10.10.2022 року по 10.07.2026 року. Плата за один навчальний семестр 2022-2023 навчального року становила 7000 грн. Здобувач зобов`язаний своєчасно вносити плату за навчання в розмірах та в порядку, встановлених цим договором. У разі невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, передбачених договором, сторони несуть відповідальність відповідно до закону. Центральноукраїнський державний педагогічний університет імені Володимира Винниченка перейменовано на Центральноукраїнський державний університет імені Володимира Винниченка. 29.06.2023 року на підставі наказу ректора Центральноукраїнського державного університету імені Володимира Винниченка №39-ст від 29.06.2023 року, відраховано [PERSON] , студента І курсу, факультету фізичного виховання (014.11 Середня освіта (Фізична культура)) комерційна основа, зі складу студентів за порушення угоди про навчання у закладі вищої освіти. Борг по оплаті за навчання становить 6907 грн. (а.с.9). Центральноукраїнським державним університетом імені Володимира Винниченка було направлено на адресу відповідача претензію №54н/25 за вих. № 01-12/567 від 20.06.2025 року, згідно якої запропонував у місячний строк погасити заборгованість перед університетом у розмірі 6907 грн., шляхом перерахування на розрахунковий рахунок університету, повідомлено, що у разі не погашення заборгованості, ректорат університету змушений буде звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості (а.с.10-11). Відповідно до копії розрахунку, період заборгованості зазначено з 01.02.2023 року по 01.10.2025 року, при цьому основний борг відповідача складає 6907 грн. 00 коп., індекс інфляції складає 1498 грн. 82 коп., 3% річних від простроченої суми основного боргу складає 552 грн. 37 коп. (а.с.12). Відповідно до ч.6 ст.73 Закону України «Про вищу освіту» розмір плати за весь строк навчання для здобуття відповідного ступеня вищої освіти, підвищення кваліфікації, а також порядок оплати освітньої послуги (разово, щороку, щосеместрово, щомісяця) встановлюються у договорі (контракті), що укладається між закладом вищої освіти та фізичною (юридичною) особою, яка замовляє плату освітню послугу для себе або для іншої особи, беручи на себе фінансові зобов`язання щодо її оплати. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Частиною 1 статті 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Так, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом чи договором не встановлений інший розмір відсотків. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, тобто боржник сплачує борг з урахуванням рівня інфляції та три відсотки річних за прострочення зобов`язання. Як встановлено судом позивач відповідно до укладеного між сторонами договору про навчання у закладі вищої освіти заклад надавав відповідачу платні освітні послуги, а останній зобов`язався вчасно вносити плату за освітню послугу, яка надається здобувачу закладом, в розмірах, у терміни та в порядку, що встановлені договором. З огляду на викладене та враховуючи, що між сторонами існує грошове зобов`язання, яке виникло з договірного обов`язку відповідача оплачувати позивачу надані освітні послуги, проте відповідач в добровільному порядку умови договору не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 6907 грн. 00 коп., яка підлягає стягненню з відповідача. Також наявні підстави для стягнення з відповідача індексу інфляції в сумі 1498 грн. 82 коп. та 3% річних в сумі 552 грн. 37 коп. Отже, враховуючи викладені обставини справи та те, що відповідач повністю визнав позов і визнання відповідачем позову прийняте судом, а також те, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини викладені в позовній заяві щодо порушення відповідачем зобов`язання за договором про навчання у закладі вищої освіти перед позивачем та порушення ним вказаних вище норм законодавства, тому суд прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог та задоволення позову у повному обсязі. У відповідності до положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесений ним документально підтверджений судовий збір в сумі 3028 грн. 00 коп.

Outcome: approved