Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» (далі ТОВ «ФК «Сіті Фінанс») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи, що 12.09.2012 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0135/82/0091246, відповідно до якого кредитодавець встановив поточний ліміт, розмір якого на дату початку кредитування становив 5 400,00 грн. Максимальний розмір кредиту за договором складає 200 000,00 грн. Строк, протягом якого клієнт користується та здійснює погашення кредиту 48 місяців, що починається з 12.09.2012 та закінчується 12.09.2016. Без укладання додаткових угод до договору банк має право продовжити строк користування кредитом на той самий строк, за умови, що на останній робочий день строку користування кредитом банк не отримає від клієнта відмову від такого продовження. Процентна ставка за користування кредитом фіксована 36% річних. Позичальник припинив виконувати взяті на себе зобов`язання, а саме припинив здійснювати щомісячне погашення кредитної заборгованості, сплачувати проценти за користування кредитом. 20.02.2024 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги №114/2-67-F, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» набуло право вимоги до боржників, у тому числі за договором №010/0135/82/0091246 до відповідача. Відповідно до реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №114/2-67-F від 20.02.2024 ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача у розмірі 50 297,64 грн, з яких: 42 000 грн сума заборгованості за дозволеним овердрафтом, 8 297,64 грн сума заборгованості за недозволеним овердрафтом, які позивач просить стягнути на його користь з відповідача та понесені судові витрати. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 19.12.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи провести без участі представника позивача, позов задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.70). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України (а.с.78), про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 12.09.2012 між відповідачем та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» був укладений договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0135/82/0091246, згідно якого банк на підставі заяви клієнта, яка є невід`ємною частиною договору, відкриває на ім`я клієнта поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів. Розділом ІІІ визначені умови кредитування, ліміт кредиту, порядок погашення заборгованості та процентів за користування кредитом (а.с.5-8). Крім того, [PERSON] підписав Тарифи продукту «Кредитна картка-Прозора», які є додатком 1 до договору (а.с.9-10), заяву про відкриття поточного рахунку, операції за якими можуть здійснюватися з використанням платіжної картки, та встановлення кредитного ліміту (а.с.11), довідку про умови кредитування та орієнтовану сукупну вартість по продукту «Кредитна картка Прозора»/»Кредитна картка Базова» (а.с.12). З виписки по рахунку за період з 12.08.2012 по 19.07.2024 вбачається рух коштів по рахунку № [NUMBER] (а.с.15-25). Розмір заборгованості по кредитному зобов`язанню підтверджено розрахунком АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором № 010/0135/82/0091246 від 12.08.2012, згідно якого заборгованість відповідача [PERSON] становить 50 297,64 грн, з яких: 42 000 грн сума заборгованості за дозволеним овердрафтом, 8 297,64 грн сума заборгованості за недозволеним овердрафтом (а.с.26-29). 20.02.2024 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» (первісний кредитор) та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» (новий кредитор) укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-67F, згідно з яким первісний кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату належні права вимоги, а новий кредитор приймає ці права вимоги до боржників, що вказані в реєстрі боржників, серед яких вимоги до відповідача [PERSON] на загальну суму 50 297,64 грн (а.с.30-35, 39). Відповідно до копій платіжних інструкцій ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» здійснило оплату загальної вартості Портфеля заборгованості згідно Договору відступлення права вимоги № 114/2-67F (а.с.37, 38). Позивачем на адресу реєстрації [PERSON] направлялась досудова вимога про необхідність погашення заборгованості за кредитними зобов`язаннями (а.с.41). Доказів на спростування вказаних обставин відповідачем не надано. Згідно платіжної інструкції № 2480 від 15.10.2025, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 028, 00 грн (а.с.1). Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч.ч.1,2 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною, друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму згідно ст.625 цього Кодексу. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Згідно ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомлені визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] , 12.09.2012 відповідно до укладеного між ним та АТ «Райффайзен Банк Аваль» договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0135/82/0091246, згідно якого кредитодавець встановив відповідачу поточний ліміт з максимальним розміром кредиту 200 000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, не вносив платежі у строки і розмірах, встановлених договором, чим істотно порушив його умови, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість у сумі 50 297,64 грн, з яких: 42 000 грн сума заборгованості за дозволеним овердрафтом, 8 297,64 грн сума заборгованості за недозволеним овердрафтом, ці обставини відповідачем не спростовані, тому позов підлягає задоволенню, а вказана заборгованість - стягненню з відповідача на користь позивача - ТОВ «ФК «Сіті Фінанс», яке згідно Договору відступлення права вимоги № 114/2-67F, прийняло належні кредиторові права грошової вимоги до [PERSON] . Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Аналізуючи норми ЦПК України про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, Верховний Суд у справі 686/28627/18 від 27.07.2022 дійшов висновку, що до понесених стороною витрат на професійну правову допомогу відносяться як витрати, які оплачені стороною/третьою особою до моменту заявлення вимоги про їх відшкодування так і ті, які будуть оплачені нею в майбутньому, якщо це відповідає умовам договору. З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» та адвокатом Титаренком В.В. 14.06.2023 укладено договір про надання правничої допомоги №14/06/2023 (а.с.46-48), в Акті виконаних від 02.10.2025 зафіксовано обсяг робіт та послуг, наданих адвокатом та їх вартість (а.с.52,53). Вказані обставини дають суду підстави для висновку, що поза розумним сумнівом доведено факт понесення позивачем витрат на правову допомогу та їх розмір, який відповідає критеріям, як реальності наданих позивачу адвокатських послуг, так і розумної необхідності таких витрат, тобто вимогам ч.4 ст.137 ЦПК України, а відтак понесені позивачем витрати на правову допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 1 400,00 грн. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 3 028,00 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст.525, 526, 610-612, 615, 625, 651, 1049, 1050, 1054 ЦК України та ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»,

Outcome: approved