Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

16 жовтня 2025 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач, з урахуванням заяви про зміну підстави позову від 03 грудня 2025 року, посилаючись на статті 19, 20-21, 26 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» № 1875-ІV від 03.10.2014, статті № 7, 9, 12-14 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017, статті 22, 48 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», статті 11, 16, 257, 509, 526, 530, 610, 629, 642 ЦК України, просить стягнути солідарно з відповідачів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на його користь заборгованість за надані послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення станом на 01 вересня 2025 року в розмірі 42 150,02 гривень та понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 3 028 гривень. Позов обґрунтовується тим, що КП «Славутич-Водоканал» з 25.11.2016 відповідно до частини п`ятої статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004 та відповідно до частин п`ятої, шостої статті 6 Закону України № 2189-VIII від 09.11.2017 є виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення. Провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення позивачем здійснюється на підставі розпорядження Київської обласної державної адміністрації від 26.06.2017 № 342. Рішенням Славутицької міської ради № 430 від 28.07.2017 КП «Славутич-Водоканал» розпочало свою діяльність з 01.08.2017. Починаючи з 2017 року, послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення здійснюються на підставі договору, який був розроблений відповідно до пункту 3 частини другої статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV на основі типового договору. У травні 2021 року для співвласників багатоквартирного будинку, які не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір, на виконання вимог частини п`ятої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІІ і Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 року № 690, був розроблений публічний договір приєднання з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого відведення (без обслуговування внутрішньобудинкових систем). Пропозиція щодо укладення договору 2017 року та повідомлення про публічну пропозицію (оферту) про укладення публічного договору приєднання 2021 року були розміщені на офіційному сайті КП «Славутич-Водоканал» - https://alt.vodaslav.com.ua/spozhyvachu/meshkantsiam/uklasty-dohovir. У квітні 2022 року була розроблена оновлена пропозиція про укладення договору та спрямована всім споживачам у вигляді публічного розміщення тексту договору приєднання (оферта) на офіційному інтернет-ресурсі КП «Славутич-Водоканал» https://vodaslav.com.ua/spozhyvachu/meshkantsiam/uklasty-dohovir. Постановою КМУ від 29 грудня 2023 року № 1405 були внесені зміни до типового індивідуального договору про надання послуг централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. У зв`язку з цим, на офіційному інтернет-ресурсі КП «Славутич-Водоканал» https://vodaslav.com.ua/spozhyvachu/meshkantsiam/uklasty-dohovir 01 січня 2024 року було опубліковано повідомлення про публічну пропозицію щодо укладення індивідуального договору про надання послуг централізованого водопостачання та централізованого водовідведення із відповідними змінами. Відповідачі для укладення письмового договору про надання житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання холодної води та централізованого водовідведення на пропозицію позивача від 2017, 2021, 2022 та 2024 років до позивача не звертались, однак споживали надані послуги, тим самим здійснюючи дії, які відповідно до частини другої статті 642 ЦК України є прийняттям запропонованих договорів. Квартира [ADDRESS] , забезпечена технічною можливістю фактично отримувати/споживати комунальні послуги, оскільки будинок [ADDRESS] підключений до загальноміських систем водопостачання та водовідведення. За вказаною адресою проживають: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які є повнолітніми і належними відповідачами. Відповідачі від надання зазначених послуг не відмовлялися, будь-яких актів-претензій щодо неналежної якості послуг або відсутності послуг не надсилали. З аналізу платежів за надані послуги за особовим рахунком № [NUMBER] видно, що у зв`язку з невиконанням споживачами обов`язку по оплаті наданих житлово-комунальних послуг, з жовтня 2020 року накопичувалася заборгованість, яка станом на 01.09.2025 становить 42 150,02 гривень. В зв`язку з тим, що відповідачами зобов`язання порушуються, то у позивача виникло право вимоги і право на судовий захист у вигляді звернення до суду з позовною заявою про примусове стягнення з відповідачів заборгованості по оплаті наданих позивачем послуг (а. с. 3-7). Ухвалою судді від 13 листопада 2025 року після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 10 грудня 2025 року. Вказаною ухвалою судді за клопотанням позивача витребувано із Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області інформацію про зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] , за період з грудня 2017 року по серпень 2025 року включно (а. с. 61-63). 08 грудня 2025 року до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив в задоволенні позову відмовити, провадження по справі закрити, посилаючись на скрутне матеріальне становище, зумовлене невеликим розміром пенсії у нього та його дружини [PERSON] , а також наявністю у його дружини [PERSON] хронічного захворювання гіпертонічної хвороби. Крім цього, просив застосувати строк позовної давності (а. с. 86-87). 09 грудня 2025 року до суду від позивача, в особі директора Джалаляна К., надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначив, що доводи, викладені відповідачем [PERSON] у відзиві на позовну заяву, є необґрунтованими та такими, що не спростовують позовних вимог. Відповідач [PERSON] зазначає, що не погоджується з позовними вимогами, однак не наводить жодних документальних підтверджень, які б свідчили про несправедливість нарахувань чи відсутність боргу. КП «Славутич-Водоканал» надав до позовної заяви повний розрахунок наявної заборгованості, який сформований відповідно до діючих тарифів та фактичних показників обліку і не спростований відповідачем. Відповідач посилається на малу пенсію, складне матеріальне становище, свій стан здоров`я та стан здоров`я дружини. Матеріальний стан чи сімейні обставини не є підставою для звільнення від виконання грошових зобов`язань за надані комунальні послуги. Чинне законодавство України не передбачає можливості уникнення зобов`язання в частині оплати комунальних послуг через фінансові труднощі чи стан здоров`я. Військовий стан не звільняє споживачів від обов`язку оплачувати фактично спожиті комунальні послуги. Закрити провадження можливе лише з підстав, передбачених статтею 255 ЦПК України. Жодна з таких підстав у справі про стягнення заборгованості із відповідачів, відсутня. Посилання відповідача, не містять доказів оплати боргу, не спростовують нарахованих сум, не містять підстав для припинення або зміни зобов`язань (а. с. 88-89). Ухвалою суду від 10 грудня 2025 за клопотанням представника позивача залучено до участі у справі: [PERSON] , [PERSON] , як співвідповідачів, та відкладено підготовче засідання на 26 грудня 2025 року на підставі пункту 2 частини другої статті 198 ЦПК України. Вказаною ухвалою суду було приєднано до матеріалів справи: інформацію № 15-08/2113 від 27.11.2025 про зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] , яка надійшла до суду 02 грудня 2025 року від Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області на виконання ухвали судді від 13.11.2025; заяву директора Комунального підприємства «Славутич-Водоканал» Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області Джалаляна К. про зміну підстави позову від 03.12.2025, яка надійшла на адресу суду 03.12.2025; відзив на позовну заяву, який надійшов до суду 08 грудня 2025 року від відповідача [PERSON] ; відповідь на відзив з доказами його надіслання відповідачу [PERSON] , які надійшли до суду 09 грудня 2025 року від позивача Комунального підприємства «Славутич-Водоканал» Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області (а. с. 93-96). 23 грудня 2025 року до суду від відповідачів: [PERSON] , [PERSON] надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких вони просили в задоволенні позову відмовити, оскільки позивач пропустив термін звернення до суду. Крім цього зазначили, що [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] з 2009 року. Також при винесенні рішення просили врахувати їх з дружиною [PERSON] вік, стан здоров`я та скрутне матеріальне становище (а. с. 102-104). Ухвалою суду від 26 грудня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 12 лютого 2026 року. Вказаною ухвалою суду долучено до матеріалів справи: заперечення на відповідь на відзив з доказами їх надіслання позивачу, які надійшли до суду 23 грудня 2025 року від відповідачів: [PERSON] , [PERSON] (а. с. 112-115). Позивач свого представника у призначене судове засідання не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, до суду подано клопотання директора Комунального підприємства «Славутич-Водоканал» Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області Джалаляна К., в якому він просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в призначене судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися за адресою зареєстрованого місця проживання, але конверти із судовою повісткою повернулися до суду не врученими з поштовою відміткою причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». У такому випадку відповідачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яким адресовано судову повістку разом із доданими документами, вважається належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України. Заяву про розгляд справи за їх відсутності відповідачі до суду не направили, причини неявки суд не повідомили. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 вересня 2022 року у справі №1519/2-5034/11, та частин четвертої, п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до інформації Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області № 15-08/2113 від 27.11.2025, за даними Реєстру Славутицької територіальної громади за адресою: [ADDRESS] , за період з грудня 2017 року по серпень 2025 року, зареєстровані наступні особи: [PERSON] , [INFO] , з 20.06.1989 року по теперішній час; [PERSON] , [INFO] , з 20.06.1989 року по теперішній час; [PERSON] , [INFO] , з 20.06.1989 року по теперішній час (а. с. 77). Як вбачається з матеріалів справи, будинок [ADDRESS] підключений до загальноміських систем централізованого водопостачання та водовідведення. Реєстрація місця проживання відповідачів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтверджує факт користування квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] , та володіння нею. Виходячи з викладеного, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відповідачі у справі, які зареєстровані за вказаною адресою, є споживачами послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення з особовим рахунком № [NUMBER] . Комунальне підприємство «Славутич Водоканал» відповідно до частини 5 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», рішення Славутицької міської ради Київської області від 08.07.2016 № 278-15-VІІ, рішення Славутицької міської ради Київської області від 25.11.2016 № 429-18-VІІ, рішення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 430 від 28.07.2017, є єдиним постачальником послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення на території м. Славутича з 01.08.2017 (а. с. 10-12). Пунктом 2.1 Статуту КП «Славутич-Водоканал» в редакції, затвердженій рішенням Славутицької міської ради 28.01.2022 № 574-10-VІІІ, передбачено, що підприємство створене з метою забезпечення виконання міських та загальнодержавних заходів з реформування, розвитку та утримання житлово-комунального господарства, здійснення діяльності в сфері централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, іншої господарської діяльності (а. с. 15-17). Провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення позивачем здійснюється на підставі розпорядження Київської обласної державної адміністрації № 342 від 26 червня 2017 року «Про видачу ліцензій на провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення, виробництва, транспортування та постачання теплової енергії» (а. с. 14). Правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ, який введений в дію з 01 травня 2019 року, Правилами надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 року № 690 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2022 року № 85). Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (частина перша цієї статті). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини (пункт 1 частини другої цієї статті). За змістом частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з частиною першою статті 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Відповідно до частин першої і другої статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Отже, за змістом даних норм відповідь особи про прийняття пропозиції укласти договір - акцепт повинна бути повною і беззастережною. В такому випадку особа, яка зробила пропозицію укласти договір (оферту), у разі беззастережного акцепту цієї пропозиції його адресатом, автоматично стає стороною в договірному зобов`язанні. За загальним правилом мовчання не є акцептом, якщо інше не випливає із закону, звичаю ділового обороту або з колишніх ділових відносин сторін. Мовчання можна вважати акцептом лише тоді, коли це прямо передбачено договором або законом. Згідно із статтею 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Наведені приписи закону свідчать про обов`язковість договору про надання житлово-комунальних послуг для споживача та неможливість останнього відмовитись від укладання договору, а сам договір є укладеним з моменту, коли споживач акцептував пропозицію офертанта повністю та без застережень або у вигляді конклюдентних дій прийняв оферту, або за умови передбачення такого у договорі або законі не висловив заперечень проти договору у формі мовчання. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2019 року у справі № 646/834/17, де скасовуючи судові рішення про відмову у стягненні боргу за надані комунальні послуги та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, Верховний Суд зазначив, що надавач послуг опублікував в газеті у якості пропозиції (оферти) для підписання споживачами публічний договір про надання комунальних послуг, а тому з огляду на те, що відповідач протягом місяця з дня публікації не направив свою письмову відмову укласти договір, то він вважається таким, що прийняв пропозицію позивача про укладення договору. При цьому Верховний Суд керувався тим, що на фізичних осіб покладено законодавчий обов`язок укласти договір та вносити плату за користування послугами, а тому у випадку відсутності прийняття оферти шляхом погодження на укладання договору про надання послуг або конклюдентних дій, які свідчать про прийняття пропозиції, таке прийняття може бути також у вигляді мовчання. Пунктом 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, передбачено, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Як зазначено у пункті 18 вказаних Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Типовий договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 № 630 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2009 № 933), був розміщений на офіційному сайті КП «Славутич-Водоканал» https://vodaslav.com.ua/spozhyvachu/meshkantsiam/uklasty-dohovir в березні 2017 року (а. с. 27-28). Протягом місяця з дня розміщення позивачем на офіційному сайті КП «Славутич-Водоканал» https://vodaslav.com.ua/spozhyvachu/meshkantsiam/uklasty-dohovir договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) відповідачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , як споживачі вказаних послуг за адресою: [ADDRESS] , свою відмову укласти договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення у письмовому вигляді не направили, а тому вважаються такими, що прийняли пропозицію позивача щодо укладення вищевказаного договору. Вказаний договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання споживачів до умов цього договору. 01 травня 2019 року набув чинності та був ведений в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ (далі Закон № 2189-VІІІ). Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону № 2189-VІІІ до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення. Згідно з частиною першою статті 10 Закону № 2189-VІІІ ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Як зазначено у частині першій статті 12 Закону № 2189-VІІІ, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. За змістом частини другої вказаної статті договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Частиною першої статті 13 Закону № 2189-VІІІ передбачено, що договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до частини третьої цієї статті договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. За змістом частини п`ятої статті 13 Закону № 2189-VІІІ у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Відповідно до пункту 3 розділу VІ Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 2189-VІІІ договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. У разі якщо договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. 31 травня 2021 року було розміщено повідомлення на офіційному сайті КП «Славутич-Водоканал» https://vodaslav.com.ua/spozhyvachu/meshkantsiam/uklasty-dohovir про публічну пропозицію (оферту) про укладення публічного договору приєднання з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення та опубліковано публічний договір приєднання з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення (а. с. 29-31). Матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували, що співвласники багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в якому знаходиться квартира [ADDRESS] , де зареєстровані та проживають відповідачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , протягом 30 днів з дня опублікування тексту публічного договору приєднання з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення на офіційному сайті КП «Славутич-Водоканал» https://vodaslav.com.ua/spozhyvachu/meshkantsiam/uklasty-dohovir прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та уклали відповідний договір з іншим виконавцем комунальної послуги. Шляхом фактичного споживання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення відповідачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] приєдналися до умов зазначеного договору про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення, який діяв до 01 травня 2022 року. 01 квітня 2022 року КП «Славутич-Водоканал», як виконавцем послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, на офіційному веб-сайті підприємства https://vodaslav.com.ua/spozhyvachu/meshkantsiam/uklasty-dohovir було проінформовано споживачів про можливість обрання моделей договірних відносин та опубліковано типовий індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (а. с. 32-35). 01 січня 2024 року КП «Славутич-Водоканал» опублікувало на офіційному веб-сайті підприємства https://vodaslav.com.ua/spozhyvachu/meshkantsiam/uklasty-dohovir повідомлення про публічну пропозицію щодо укладення індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого відведення із змінами (а. с. 36-39). Відповідно до пункту 5 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2019 року № 690, послуги надаються споживачу згідно з умовами типового договору про надання послуг, що укладається з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - договір), та вимогами цих Правил. Відповідний договір може бути укладений в електронній формі з використанням цифрової інтегрованої інформаційно-аналітичної системи «Єдина платформа житлово-комунальних послуг» (далі - Єдина платформа) (за наявності електронних кабінетів у споживача та виконавця). Положеннями пункту 14 цих Правил передбачено, що надання послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Послуги надаються споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги») може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором, або шляхом надсилання через Єдину платформу електронного повідомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою) (за наявності електронних кабінетів у споживача та виконавця). Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуг або надсилання через Єдину платформу електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепт), наданої відповідно до вимог статей 10 та 11 Закону України «Про електронну комерцію» (за наявності електронних кабінетів у споживача та виконавця). З урахуванням наведених положень Закону № 2189-VІІІ, Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2019 року № 690, суд дійшов висновку, що з 01 травня 2022 року (із змінами від 01 січня 2024 року) вважається укладеним індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення між виконавцем послуг КП «Славутич-Водоканал» та споживачами: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , який розміщений на офіційному веб-сайті КП «Славутич-Водоканал», оскільки протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті виконавця послуг співвласники багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в якому знаходиться квартира [ADDRESS] , де зареєстровані та проживають відповідачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з іншим виконавцем. Відповідно до пункту 1 Типового індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення Комунального підприємства «Славутич-Водоканал», розміщеного на офіційному веб-сайті https://vodaslav.com.ua/spozhyvachu/meshkantsiam/uklasty-dohovir, цей договір є публічним договором приєднання, що укладається з метою надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. В пункті 2 Типового індивідуального договору зазначено, що даний договір вважається укладеним через 30 днів з моменту розміщення на https://vodaslav.com.ua/. Згідно з пунктом 5 Типового індивідуального договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема, надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток до договору), сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. Пунктом 6 Типового індивідуального договору передбачено, що виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, в строки і на умовах, визначених цим договором. Відповідно до пункту 33 Типового індивідуального договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитих послуг є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування та плата за послуги нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку розміру плати за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно. Як вбачається з пункту 35 Типового індивідуального договору, споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиті послуги. Фактом приєднання споживачів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до умов договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (акцептування договору) є вчинення споживачами дій, які свідчать про їх бажання укласти договір, зокрема, факт отримання послуг. Згідно з інформаційною довідкою директора КП «Славутич-Водоканал» за особовим рахунком № [NUMBER] в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , були встановлені лічильники холодного та гарячого водопостачання. Показники лічильників регулярно не передавались, тому нарахування за користування холодною та гарячою водою проводились не кожного місяця (за тарифами місяця споживання). З жовтня 2023 року нарахування за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення здійснюється за тарифами (нормами) з розрахунку на кількість зареєстрованих осіб, а саме на три особи (а. с. 43-46). Тарифи на послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, що надаються населенню суб`єктом господарювання, який є виконавцем цих послуг, встановлені рішеннями виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 224 від 10.05.2017, № 581 від 12.10.2017, № 109 від 22.02.2018, № 417 від 14.06.2018, № 12 від 24.01.2019, № 213 від 28.05.2021, № 377 від 18.11.2022, № 1827 від 25.11.2024 (а. с. 19-26). Обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, покладено на споживача пунктом 5 частини другої статті 7 Закону № 2189-VІІІ. Пунктом 1 частини другої статті 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» передбачено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання. Згідно із статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до положень частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною другою статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. За змістом статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною третьою статті 9 Закону № 2189-VІІІ дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Як видно з довідки про нарахування та оплату за послуги холодного водопостачання та водовідведення і розрахунку нарахування та оплати за послуги холодного водопостачання та водовідведення за вищевказаною адресою станом на 01 вересня 2025 року за період з 31 серпня 2019 року по 31 серпня 2025 року виникла заборгованість в розмірі 42 150 гривень 02 копійки (а. с. 40-42). 01 квітня 2024 року позивачем було направлено відповідачеві [PERSON] лист-претензію № 523 від 01.04.2024, яка ним виконана не була. 23 січня 2025 року позивачем було направлено відповідачу [PERSON] лист-претензію № 117 від 23.01.2025, яка ним виконана також не була (а. с. 49-50). Враховуючи наведене, суд погоджується з правомірністю нарахованої заборгованості відповідачам за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою: [ADDRESS] , за період з 31 серпня 2019 року по 31 серпня 2025 року в сумі 42 150 гривень 02 копійки. Доводи відповідача [PERSON] , наведені у відзиві на позовну заяву про те, що у нього не має можливості оплачувати заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення через скрутне матеріальне становище, зумовлене невеликим розміром пенсії у нього та його дружини [PERSON] , а також наявністю у його дружини [PERSON] хронічного захворювання гіпертонічної хвороби, не впливають на висновки суду та не є підставою для звільнення від сплати заборгованості за житлово-комунальні послуги. Введення воєнного стану не звільняє споживачів від оплати житлово-комунальних послуг. Аргументи відповідача [PERSON] про необхідність закриття провадження у справі, наведені у відзиві на позовну заяву, не заслуговують на увагу суду, оскільки судом не встановлено підстав для закриття провадження у справі, передбачених статтею 255 ЦПК України. Доводи відповідачів: [PERSON] , [PERSON] , наведені у запереченнях на відповідь на відзив про те, що відповідач [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] , до уваги судом не приймаються, оскільки відповідачі до Комунального підприємства «Славутич-Водоканал» Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області із заявою про відсутність споживача [PERSON] відповідно до підпункту 7 пункту 45 Правил № 690 не звертались до КП «Славутич-Водоконал» та доказів її проживання за іншою адресою не надали. Акт про не проживання [PERSON] за вищевказаною адресою, складений 22.12.2025 сусідами, та доданий до заперечень на відповідь на відзив, не є достатнім доказом не проживання відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Заява відповідачів: [PERSON] , [PERSON] , наведена у запереченнях на відповідь на відзив, про застосування строків позовної давності задоволенню не підлягає з наступних підстав. Статтею 256 ЦК України унормовано, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За приписами статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України). Установлення часових меж судового захисту порушеного права забезпечує правову стабільність та сприяє усуненню правової невизначеності. Позовна давність спонукає учасників правовідносин до вчинення дій, спрямованих на захист порушених прав, у чітко визначені строки, які мають бути розумними. За загальним правилом позовна давність триває безперервно з моменту усвідомлення учасником правовідносин порушення його права і до спливу цього строку звернення до суду. Законодавство може визначати певні обставини, які впливають на перебіг позовної давності і змінюють порядок її обчислення. До таких обставин відноситься зупинення перебігу позовної давності та її переривання, що передбачено статями 263 та 264 ЦК України. Згідно з частиною першою статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Відповідно до частини третьої статті 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Позивач звернувся до суду з позовними вимогами до відповідачів 16 жовтня 2025 року, де просить стягнути з відповідачів заборгованість за надані послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з 31 серпня 2019 року по 31 серпня 2025 року в розмірі 42 150,02 гривень (а. с. 3-7). З довідки про нарахування та оплату за послуги холодного водопостачання та водовідведення і розрахунку нарахування та оплати за послуги холодного водопостачання та водовідведення за вищевказаною адресою: [ADDRESS] , вбачається, що відповідачами вносились кошти на оплату вказаних послуг в розмірі, більшому, ніж здійснене було нарахування за місяць, зокрема, у серпні 2019 року, у лютому 2020 року, у серпні 2020 року, у листопаді 2020 року, у січні 2021 року, у лютому 2021 року, у жовтні 2021 року, що свідчить про визнання відповідачами існуючої заборгованості, у зв`язку з чим відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривався та за правилом частини третьої статті 264 ЦК України починався заново. Під час дії карантину та воєнного стану законодавець застосував нову конструкцію, якою тимчасово доповнив перелік обставин, які впливають на перебіг позовної давності, а саме продовження позовної давності. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року на всій території України було встановлено карантин. Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон № 540-IX) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 12, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Цей Закон набрав чинності 02 квітня 2020 року. Відтак початок продовження строку для звернення до суду потрібно пов`язувати саме з моментом набрання чинності 02 квітня 2020 року Законом № 540-IX. Подібний правовий висновок висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06 вересня 2023 року у справі № 910/18489/20 (провадження № 12-46гс22). Строк дії карантину неодноразово продовжувався, а відмінений він був з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Отже, під час дії карантину позовна давність була продовжена з 02 квітня 2020 року до 30 червня 2023 року. Поряд із цим, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» було введено воєнний стан в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Надалі строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України, цей стан триває до теперішнього часу. Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі - Закон № 2120-ІХ) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 19, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Закон № 2102-IX набрав чинності 17 березня 2022 року. Надалі Законом України від 08 листопада 2023 року № 3450-ІХ «Про внесення змін до ЦК України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» (далі Закон № 3450-ІХ) пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України викладено в новій редакції, відповідно до якої у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Закон № 3450-ІХ набрав чинності 30 січня 2024 року. Таким чином, в умовах дії воєнного стану строк звернення до суду (позовна давність) було продовжено від початку воєнного стану до 29 січня 2024 року, а після 30 січня 2024 року перебіг такого строку зупинився. Отже, в разі якщо позовна давність не спливла станом на 02 квітня 2020 року, то цей строк звернення до суду спочатку було продовжено (до 30 червня 2023 року - на строк дії карантину, а надалі до 29 січня 2024 року - на строк дії воєнного стану), а з 30 січня 2024 року перебіг строку звернення до суду зупинився на строк дії воєнного стану. Вказаний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2025 у справі № 903/602/24 (провадження № 12-19гс25). 4 вересня 2025 року набрав чинності Закон України «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України щодо поновлення перебігу позовної давності, згідно з яким пункт 19 розділу виключено. Набрання чинності Законом фактично скасувало призупинення строків, повернувши застосування загального та спеціальних строків позовної давності, встановлених ЦК України. Таким чином, звернення до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, нарахованої за період з 31 серпня 2019 року по 31 серпня 2025 року, тобто без обмеження останніми трьома роками, що передували подачі позову, є обґрунтованим. Інші доводи відповідачів: [PERSON] , [PERSON] , наведені у відзиві на позовну заяву, запереченнях на відповідь на відзив, не спростовують висновків суду. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі і стягнути солідарно із відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь позивача заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з 31 серпня 2019 року по 31 серпня 2025 року в розмірі 42 150 гривень 02 копійки. За змістом частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до платіжної інструкції № 3396 від 16 жовтня 2025 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 3028 гривень (а. с. 2). Вказана сума судового збору була зарахована до спеціального фонду державного бюджету України (а. с. 1). Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 3028 гривень, то з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 3 028 гривень в наступному порядку: з [PERSON] - 1 009 гривень, 34 копійки; з [PERSON] 1 009 гривень 33 копійки; з [PERSON] 1 009 гривень 33 копійки. На підставі викладеного,

Outcome: approved