Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

представник позивача [PERSON] адвокат Антонюк І.В. 02.05.2024 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що 18.07.2018 р. [PERSON] дала в борг своїй доньці [PERSON] , яка перебувала у шлюбі з [PERSON] грошові кошти в сумі 30 000,00 Євро для подальшої купівлі квартири по [ADDRESS] . У даній квартирі мала проживати донька позивачки зі своїм чоловіком [PERSON] .. 28.07.2018 р. між відповідачем [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Відповідач зобов`язалася повернути кошти позивачці протягом 30 днів від дня пред`явлення нею вимоги про повернення коштів, від так між ними було укладено договір позики. На підтвердження виникнення зобов`язань, відповідачкою було власноручно написано розписку. Відповідач відмовляється виконувати свої зобов`язання за договором позики не виконує і не повернула позивачці борг у розмірі 30000,00 Євро. Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 15.09.2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. [PERSON] звернувся до суду з позовом про поділ майна подружжя. Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 09.11.2023 р. в порядку поділу спільного майна подружжя визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину двокімнатної квартири [ADDRESS] загальною площею 39,8 кв.м., житлової з якої 27,1 кв.м., залишивши у власності [PERSON] 1/2 частину цієї двокімнатної квартири по вищевказаній адресі. Постановою Хмельницького апеляційного суду від 14.02.2024 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 09.11.2023 року залишено без змін. Борг по розписці не погашено, кошти були витрачені на купівлю квартири, договір купівлі-продажу був укладений на користь їхньої сім`ї і за [PERSON] було визнано право власності на квартири. На підставі викладеного, просить представник позивача просить суд стягнути: з [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу за договором позики у розмірі 15 000,00 грн. євро , що підлягає сплаті в гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день платежу, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу за договором позики у розмірі 15 000,00 грн. євро, що підлягає сплаті в гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день платежу, та стягнути з відповідачів судові витрати, судовий збір та витрати на професійну правову допомогу. Представник позивача в суді позов підтримав, просить його задовольнити. Суду представник позивача пояснив, що оригінал договору позики на який було посилання при розгляді справи про поділ майна між подружжям відповідачів по справі втрачено однак залишилася розписка видана відповідачкою на користь матері позивачки по справі, на час укладення розписки чоловік позивачки був живий, вважає заперечення відповідача та його представника такими, що підлягають відхиленню. Відповідач [PERSON] та його представник позов не визнали, просять відмовити в задоволенні вимог позивача до нього. Представник відповідача [PERSON] адвокат Кшевецька І.В. подала до суду письмовий відзив від 18.06.2026 року (а.с.57-69) в якому просила суд відмовити в задоволенні позову оскільки вперше її довіритель дізнався про позичені кошти в розмірі 30 000,00 євро від представника відповідача [PERSON] адвоката Ільчишена М.В. в 2022 році в судовому засіданні по справі №676/2438/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. [PERSON] під час провадження справи №676/2438/22 повідомив суду що жодних коштів у [PERSON] ні він , ні його дружина [PERSON] для купівлі квартири [ADDRESS] не брали, що жодних договорів з [PERSON] не укладали. Квартиру купувалась ним та його дружиною у спільну сумісну власність. Вказала, що договір про позику грошових коштів від 18.07.2018 року нібито укладений між [PERSON] та [PERSON] є договором відносно цінного майна. [PERSON] категорично заперечує сам факт позики коштів його дружиною [PERSON] у її матері позивачки на купівлю квартири. З січня лютого 2022 року [PERSON] виїхала на постійне місце проживання до позивачки по справі до Італії. Договір від 18.07.2018 року та розписка від 18.07.2018 року були складені за спільною згодою позивачки та її доньки в 2022 році після пред`явлення її довірителем позову про поділ спільного майна подружжя. Вказує що позивачем не надано жодного доказу для доведення своїх позовних вимог. В суді представник відповідача підтримала свої заперечення на позов, додатково вказала, що договір позики який фігурував у справі №676/2438/22 укладений між позивачем та її донькою навмисно його сторонами втрачений оскільки провівши експертизу можна було б виявити, що він був підписаний із двох сторін саме відповідачкою; на час укладення розписки ні позивач, ні її донька не отримували письмових згод від своїх чоловіків на передачу коштів в борг, позов є надуманим, не заперечила щодо задоволення вимог позивача в частині відповідачки яка визнала позов про що вказала в своїй заяві до суду. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, 07.10.2025 року подала до суду заяву про слухання справи без її участі, прибути на судове засідання немає змоги, позовні вимоги визнає повністю

Outcome: partial