Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

15.12.2025 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Селянського (фермерського) господарства «Ай-Петрі» про стягнення інфляційного збільшення боргу. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що 08 травня 2025 Запорізький апеляційний суд прийняв постанову у справі №332/5158/23, якою присуджено до стягнення з Селянського (фермерського) господарства "Ай-Петрі" (ідентифікаційний код юридичної особи 31014720) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) 9853,50 грн. заборгованості (9150 грн. винагорода адвоката за здійснення представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги (гонорар) за п.6.16. Додаткового договору №3 від 29.01.2021 до договору №03/07/40/20 про надання правничої (правової) допомоги від 03.07.2020 + 703,50 грн. кошти, необхідні для покриття витрат, пов`язаних з виконанням доручення). Постанова апеляційного загального суду, відповідно до ст. 384 ЦПК України, набрала законної сили 08.05.2025. Моментом виникнення зобов`язання по сплаті боргу у сумі 9853,50 грн., є відповідне судове рішення, про це також зазначено у постанові Запорізького апеляційного суду від 08.05.2025 у справі №332/5158/23. На виконання зазначеної постанови Запорізького апеляційного суду, відповідним місцевим загальним судом, 16.05.2025 видано виконавчий лист у справі №332/5158/23, який разом з заявою про примусове виконання рішення надіслано до відповідного органу примусового виконання. 11.06.2025 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Біланом Д.Г. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа №332/5158/23, виданого 16.05.2025 Заводським районним судом м. Запоріжжя. Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 31.10.2025 у справі №332/4436/25 присуджено до стягнення з Селянського (фермерського) господарства "Ай-Петрі" (ідентифікаційний код юридичної особи 31014720) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) суму індексу інфляції, яка нарахована на суму невиконаного зобов`язання за час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми 9853,50 грн., за період з 09.05.2025 по 10.08.2025 (включно) у розмірі 263 (двісті шістдесят три) гривні 94 копійки, з яких: 76,12 грн. три проценти річних від простроченої суми та 187,82 грн. інфляційне збільшення боргу. Станом на момент подання даного позову рішення судів по вказаних вище справах не виконані, у зв`язку з чим позивач, на підставі ст. 625 ЦК України, просив стягнути з відповідача на його користь інфляційне збільшення боргу у розмірі 101, 17 грн. за період з 11.08.2025 по 11.11.2025 року, а також покласти на відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 19.12.2025 було відкрито провадження у справі і її розгляд призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає. Враховуючи наведене та вимоги ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим здійснювати розгляд справи за відсутності учасників справи та прийняти рішення на підставі наявних матеріалів. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи та надавши оцінку доказам наявним у ній, суд приходить до наступного висновку. Статтею12 та частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Водночас виходячи зі змісту ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України), за що настають правові наслідки, визначені ст. 611 ЦК України. Приписами ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, що боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України, за час прострочення. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення (правова позиція Верховного Суду, викладена в постанові від 05.03.2019 у справі № 917/1564/17). Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Постановою Запорізького апеляційного суду від 08.05.2025 у цивільній справі № 332/5158/23, апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково, рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28 січня 2025 року скасовано та винесено постанову, якою позов [PERSON] до Селянського (фермерського) господарства «Ай-Петрі» про стягнення винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги (гонорар) та стягнення коштів, необхідних для покриття витрат, пов`язаних з виконанням доручення, задоволено частково. Стягнуто з Селянського (фермерського) господарства «Ай-Петрі» на користь [PERSON] 9150,00 грн. винагороду адвоката за здійснення представництва та надання інших видів професійної правничої (правової), відповідно до п. 6.16 Додаткового договору № 3 від 29.01.2021 до договору №03/07/40/20 про надання правничої (правової) допомоги від 03.07.2020 року; 703,50 грн. кошти, необхідні для покриття витрат, пов`язаних з виконанням доручення у відповідності до п. 4.4 Договору № 03/07/40/20 про надання правничої (правової) допомоги від 03 липня 2020 року, а всього 9853,50 грн. В решті позову відмовлено. На виконання зазначеної постанови Запорізького апеляційного суду, відповідним місцевим загальним судом, 16.05.2025 видано виконавчий лист у справі №332/5158/23, який разом з заявою про примусове виконання рішення надіслано до органу примусового виконання. 11.06.2025 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Біланом Д.Г. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа №332/5158/23, виданого 16.05.2025 Заводським районним судом м. Запоріжжя. Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 31.10.2025 у справі №332/4436/25 присуджено до стягнення з Селянського (фермерського) господарства "Ай-Петрі" (ідентифікаційний код юридичної особи 31014720) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) суму індексу інфляції, яка нарахована на суму невиконаного зобов`язання за час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми 9853,50 грн., за період з 09.05.2025 по 10.08.2025 (включно) у розмірі 263 (двісті шістдесят три) гривні 94 копійки, з яких: 76,12 грн. три проценти річних від простроченої суми та 187,82 грн. інфляційне збільшення боргу. 11.11.2025 позивач на адресу відповідача направив претензію про сплату інфляційного збільшення боргу, однак вона була залишена без виконання. Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача інфляційне збільшення боргу за період з 11.08.2025 по 11.11.2025 у сумі 101,17 грн., за своєчасне невиконання наведених вище судових рішень. Розрахунок, наданий позивачем, відповідачем не оспорюється. За наведених вище обставин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] , підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В рамках даної справи позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як інвалід ІІ групи. Відтак, у зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі та визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, з нього в дохід держави підлягають стягненню 50 відсотків судового збору в сумі 484, 48 грн. від 968, 96 грн. (оскільки позовна заява подана через підсистему Електронний Суд, згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору).

Outcome: approved