Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

Адвокат Усенко М.І., який діє в інтересах ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 8086055 від 11.12.2022 в розмірі 8799,00 грн, судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 11.12.2022 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем був укладений договір про споживчий кредит № 8086055, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 2100,00 грн на строк 105 днів (до 26.03.2023), зі сплатою процентів за користування кредитом та комісії, що передбачені кредитним договором. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, кошти відповідачу надано в порядку та в строки, визначені кредитним договором. Відповідач зі свого боку не виконав умов кредитного договору - не здійснив погашення кредиту та відсотків за його використання. 28.03.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги № 93-МЛ, згідно з яким до нового кредитора перейшло право вимоги по відношенню до боржників ТОВ «Мілоан», в тому числі й до відповідача. Станом на 22.10.2025 заборгованість відповідача перед позивачем становить 8799,00 грн, з яких: 2100,00 грн - заборгованість за «тілом кредиту», 6300,00 грн - заборгованість по відсотках, 399,00 грн - заборгованість за комісією. Відповідачу було направлено досудову вимогу, згідно з якою позивачем повідомлено про заміну кредитора, наявність заборгованості, її розмір та необхідність погашення, проте на даний час заборгованість не погашена. Ухвалою судді від 26.11.2025 відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом 15 днів із дня вручення копії даної ухвали подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. Позивачем на виконання вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України додано до позовної заяви докази надсилання відповідачу копій поданих до суду документів. Ухвалою судді від 24.12.2025 здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, до розгляду з повідомленням сторін на 16.01.2026. Справу знято з розгляду з 16.01.2026 на 13.02.2026 у зв`язку з відсутністю електроенергії. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у заявлених вимогах просив розглянути справу за відсутністю представника позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до приписів ст. 128, 130, 131 ЦПК України. Зокрема, шляхом розміщення оголошення на веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив та не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, встановив таке. 11.12.2022 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем був укладений договір про споживчий кредит № 8086055 (далі - договір, кредитний договір), згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 2100,00 грн (п. 1.2 договору); паспорт споживчого кредиту. Відповідно до пунктів 1.3, 1.3.1, 1.3.2 договору кредит надається на загальний строк 105 днів, з 11.12.2022 (дата надання кредиту), і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується - 26.12.2022 (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 26.03.2023 (дата останнього погашення заборгованості). Пунктом 1.5.1 договору встановлено, що комісія за надання кредиту становить 399,00 грн, яка нараховується за ставкою 19,00 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Згідно з пунктами 1.5.2, 1.5.3 договору, проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду - 630,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду - 5670,00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Відповідно до пунктів 6.4, 6.5 договору, укладення кредитодавцем кредитного договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню кредитодавцем ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-комунікаційних систем вважається укладеним у письмовій формі. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до вимог закону та умов договору. Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надало відповідачу кошти на умовах, передбачених договором. Факт надання кредитних коштів підтверджується платіжним дорученням 88882745 від 11.12.2022, згідно з яким відповідачу було перераховано кошти в розмірі 2100,00 грн, призначення платежу - кошти згідно договору № 8086055. Із копії довідки ТОВ «Мілоан» вбачається, що відповідач підписав договір про споживчий кредит № 8086055 від 11.12.2022, із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором - R56307, номер якого був відправлений на його номер мобільного телефону [NUMBER] . Суд, ураховуючи зміст означених доказів, уважає доведеними обставини перерахування відповідачу кредиту в розмірі 2100,00 грн. 28.03.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги № 93-МЛ, згідно з яким до нового кредитора перейшло право вимоги по відношенню до боржників ТОВ «Мілоан», в тому числі й до відповідача. Відповідно до п. 1.1 договору на умовах встановлених договором кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками. Пунктом 7.1 договору передбачено, що в якості компенсації за придбання (відступлення) прав вимоги, новий кредитор протягом 5 робочих днів від дати підписання цього договору, сплачує кредиторові плату в розмірі, що станом на дату підписання складає 483999,39 грн. Копія платіжної інструкції № 70781 від 28.03.2023 свідчить про перерахування ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» коштів у розмірі 483999,39 грн, призначення платежу - оплата за відступлення права вимоги зг. дог. відступлення прав вимоги № 93-МЛ від 28.03.2023. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 93-МЛ від 28.03.2023, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 8086055 від 11.12.2022 на загальну суму 8799,00 грн, з яких: 2100,00 грн - заборгованість за «тілом кредиту», 6300,00 грн - заборгованість по відсотках, 399,00 грн - заборгованість за комісією. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно повернув вказаний борг. Суд зауважує, що протягом розгляду справи відповідач жодних пояснень не подав та не скористався своїм правом на подачу відзиву на позов. З огляду на вказане вище суд вважає, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу судових витрат. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, що передбачено ст. 15 ЦПК України. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу до суду подано письмові документи: договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025, укладений між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Апологет»; детальний опис наданих послуг за договором про надання правової (правничої) допомоги від 22.10.2025; акт наданих послуг правової (правничої) допомоги № Д/6657 від 22.10.2025 на суму 8000,00 грн; ордер на надання правничої допомоги; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2093 від 29.09.2012 та виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адвокатське об`єднання «Апологет». Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справах «Баришевський проти України» (заява № 71660/11), «Двойних проти України» (заява № 72277/01), «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. На ці ж обставини та критерії посилається Верховний Суд у справі № 756/2114/17 від 13.02.2019, зменшивши розмір судових витрат, зважаючи на те, що заявлений розмір був неспівмірний зі складністю справи. У постанові від 22.03.2023 у справі № 758/6113/19 Верховний Суд зазначив: «... що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами,

Outcome: partial