Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] звернувся в суд з вищевказаною заявою, в обґрунтування вимог якої покликався на те, що він є рідним братом [PERSON] , інваліда І групи, підгрупа А з дитинства психічного захворювання, лежачого хворого. Через хворобу брата він потребує постійного стороннього догляду та нагляду, побутового облаштування та обслуговування, медичної допомоги, також потребує сторонньої допомоги щодо захисту своїх майнових та особистих прав, свобод та інтересів, нездатний в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Заявник зазначає, шо він здійснює догляд за братом, адже більше немає кому - батько заявника здійснює доглядає за рідним дядьком [PERSON] , який є особою з інвалідністю І Б групи, мати заявника та брата заявника є сама особою з інвалідністю ІІІ групи, їй протипоказана важка фізична праця, тому лише заявник має можливість дбати про брата, створювати необхідні побутові умови, а інших осіб, які мали б змогу здійснювати догляд за братом та мали б для цього обов`язок, встановлений законом, немає. У зв`язку з цим, [PERSON] просив визнати [PERSON] недієздатним, та призначити його опікуном. Позиція учасників в судовому засіданні. В судовому засіданні представник заявника адвокат Беньковський В.А. зазначив, що заявник [PERSON] є рідним братом [PERSON] , постійно проживає разом з ним та останні декілька років здійснює за ним догляд. Мати заявника [PERSON] є особою з інвалідністю ІІІ групи. Їхній батько же здійснює догляд за братом матері дружини, оскільки той є інвалідом І групи без ніг та потребує стороннього огляду. [PERSON] є особою з інвалідністю з дитинства, потребує постійної сторонньої допомоги. Інших осіб, які могли б здійснювати догляд за ним, з родинного кола немає. Заявник на даний час ніде не працює. У судове засідання [PERSON] не зміг з`явитися, так як постійно здійснює такий догляд і залишити брата навіть на годину не видається можливим. Заявник неодружений, дітей немає. Є військовозобов`язаним. [PERSON] визнає тільки брата і слухає тільки його. У зв`язку з вище наведеним, адвокат Беньковський В.А. просив заяву [PERSON] задовольнити повністю. Заяви та клопотання учасників справи. Представник виконавчого комітету Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області у судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи без його участі на підставі наявних у матеріалах прави доказів (а.с.27). Представник [INFO] у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі (а.с.61). 08.01.2025 року від адвоката Беньковського В.А. надійшло клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи (а.с.71-73) Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 27.06.2024 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, ухвалено проводити розгляд за правилами окремого провадження. Ухвалою від 22.08.2024 року у справі постановлено залучити для забезпечення прав та інтересів [PERSON] адвоката із Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги. Ухвалою Косівського районного суду 17.02.2025 року призначено судову психіатричну експертизу, провадження у справі зупинено. 24.09.2025 року ухвалою Косівського районного суду провадження у справі відновлено. Перевіривши заяву [PERSON] , заслухавши думку учасників справи, та дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , його батьки [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , копії паспорту громадянина України у формі айді картки, [PERSON] народився [INFO] , його батьки [PERSON] та [PERSON] (а.с.8-9). Згідно з копією паспорта громадянина України, витягу з реєстру Косівської територіальної громади, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.10-11). Відповідно до копії довідки до акту МСЕК, [PERSON] є інвалідом І А групи з дитинства (а.с.12). Як вбачається з копії довідки, виданої УСЗН Косівської РДА, [PERSON] з 01.05.2024 року по 31.10.2024 року призначено допомогу особі, який здійснює догляд за психічно хворим інвалідом І групи [PERSON] (а.с.13). [PERSON] , [INFO] , є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, їй протипоказана важка фізична праця (а.с.14). [PERSON] , [INFO] , є інвалідом І Б групи загального захворювання, потребує постійного стороннього догляду (а.с.15). [PERSON] , [INFO] , є помічником фізичної дієздатної особи [PERSON] (а.с.16-17). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 12 червня 2024 року, [PERSON] ніде не працює, здійснює догляд за інвалідом психічного розладу [PERSON] . Вони зареєстровані та проживають на одній житловій площі (а.с.18-19). Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 307/2025 від 02.09.2025 року, [PERSON] , [INFO] страждає стійким хронічним психічним розладом глибокою розумовою відсталістю, що згідно МКХ-10 F73. [PERSON] внаслідок зазначеного розладу не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с.91-94). Рішенням виконавчого комітету Косівської міської ради від 29 жовтня 2025 року № 226, затверджено подання про можливість призначення опікуном громадянина [PERSON] у випадку визнання Косівським районним судом недієздатним, громадянина [PERSON] (а.с.126-129). Зміст правовідносин. Правовідносини виникли у зв`язку з обставинами, що ймовірно свідчать про наявність стійкого, хронічного психічного розладу у [PERSON] , через який він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому потребує опіки, а також наміром заявника стати його опікуном. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно із ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, у порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає у порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (ч. 2 п. 1ст. 293 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст. 36 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. В силу ч.1 ст. 37 ЦК України над фізичною особою, цивільна дієздатність якої обмежена, встановлюється піклування. Згідно зі ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до положень ст.62 ЦК України, опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника (ст. 63 ЦК України). Відповідно до вимог ч.1 ст. 299 ЦПК України, справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника та представника органу опіки та піклування. Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом з урахуванням стану її здоров`я. Крім того, суд ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років (стаття 300 ЦПК України). Згідно постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» № 3 від 28.03.1972 зазначено, що даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров`я, виписка з історії хвороби й інші документи, видані лікувально-профілактичними закладами. Окрім цього, згідно із п. 39 рішення Європейського суду з прав людини від 24.10.1979 у справі «Вінтерверп проти Нідерландів» зазначено, що сама природа того, що має бути встановлено компетентним національним органом - тобто реальний розлад психіки, потребує об`єктивної медичної експертизи. У своїй постанові від 19 жовтня 2016 року по справі № 6-384цс16 судова палата у цивільних справах Верховного Суду України зазначила, що при проведенні експертизи щодо наявності в особи хронічного, стійкого психічного розладу експерт повинен дослідити стан психічного здоров`я особи протягом певного часу, пославшись на медичні документи, їх аналіз та особисте дослідження особи, зробити висновок щодо наявності в особи саме стійкого, хронічного психічного розладу, визначити час, з якого в особи виникло таке захворювання, встановити чи повністю особа не здатна внаслідок цього захворювання усвідомлювати свої дії та керувати ними. Відтак, з зазначених питань висновок експерта повинен бути повним та категоричним, та не має допускати іншого розуміння змісту, ніж зазначений. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення заяви. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] , [INFO] , який є рідним братом заявника [PERSON] , страждає стійким хронічним психічним захворюванням, внаслідок чого не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Суд зазначає, що висновок судово-психіатричного експерта 307/2025 від 02.09.2025 року згідно ст.106 ЦПК України, стосовно [PERSON] , яким підтверджено наведені обставини щодо його психічного здоров`я, є повним та категоричним, не допускає іншого розуміння змісту, ніж зазначений. З огляду на викладене, суд доходить переконання про наявність обґрунтованих підстав для визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним. Щодо можливості призначення [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON] , суд зазначає наступне. В силу положень ч.ч.1-3 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Відповідно до ч. 1 ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно зі статтею 58 ЦК України опіка встановлюється, зокрема, над фізичними особами, які визнані недієздатними. Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (ч. 1 ст. 60 ЦК України). Положеннями ст. 63 ЦК України передбачено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Відповідно до ч. 1 ст. 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі та обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року№ 34/166/131/88. Як слідує із вищезазначених норм матеріального права, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка. Крім того, при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Такий висновок узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 07 квітня 2022року у справі №712/10043/20. Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року №34/166/131/88. Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20). Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За положеннями ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені ЦПК України (ч. 3 ст. 294 ЦПК України). Рішенням виконавчого комітету №226 від 29.10.2025 року затверджено подання органу опіки та піклування про доцільність призначення заявника [PERSON] у випадку визнання Косівським районним судом недієздатним громадянина [PERSON] . Затверджене подання органу опіки і піклування, належним чином не обґрунтоване, зокрема в ньому не вказано з яких підстав орган опіки та піклування дійшов висновку, що опікуном слід призначити саме заявника. У поданні зазначено, лише те, що [PERSON] потребує стороннього догляду, однак на підставі яких фактичних даних (письмових доказів) органом опіки встановлений вказаний факт. Фактично в основу подання органу опіки покладено заяву [PERSON] та інформацію зазначену в ній, акт обстеження матеріально-побутових умов, а також довідку МСЕК серії 12 ААГ № 220992. Крім того, вказуючи в поданні про те, що батько [PERSON] здійснює догляд за рідним братом матері [PERSON] , органом опіки та піклування не вказано про те, що такий догляд встановлено лише на певний строк. Зокрема в матеріалах справи є копія посвідчення помічника фізичної дієздатної особи №154 від 02.02.2024 року в якому зазначено, про те, що таке дійсне до 31.01.2025 року. Тобто станом на дату судового розгляду вказаної заяви в матеріалах справи не міститься інформації про актуальність даних, чи дійсно [PERSON] продовжує здійснювати догляд за [PERSON] . Підтвердити чи спростувати вказану інформацію в судовому засіданні представник [PERSON] не зміг, оскільки про такі дані йому невідомо. Крім того, у висновку експерта зазначено, що [PERSON] мешкає разом із батьками та братом, в той же час у акті обстеження матеріально-побутових умов сім`ї зазначено, що [PERSON] мешкає лише з братом [PERSON] на одній житловий площі. Дані про інших осіб які проживають у будинковолодінні з [PERSON] в акті не зазначено. Крім того, у висновку зазначено, що на огляд [PERSON] на руках приніс його батько, а зі слів матері в [PERSON] відмічаються судомні напади. Такі твердження на переконання суду вказують на те, що фактичний догляд за [PERSON] здійснюють його батьки, а не [PERSON] , який є рідним братом [PERSON] . Отже, обґрунтування подання органу опіки та піклування щодо призначення опікуном саме [PERSON] містить значні суперечності, які не відповідають фактичним обставинам справи, що, на переконання суду, свідчить про застосування суто формального підходу до вирішення питання про призначення заявника опікуном. За таких обставин, проаналізувавши матеріали справи, вимоги законодавства, суд не знаходить підстав для задоволення заяви в частині призначення заявника опікуном над недієздатним [PERSON] , [INFO] , а подання органу опіки та піклування щодо можливості призначення його опікуном суд оцінює як таке, що винесено передчасно, без повного дослідження всіх обставин, та ґрунтується виключно на даних отриманих від заявника. У постанові Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 545/1691/16-ц (провадження № 61-4475св18) Верховним Судом сформульовано висновок про те, що законодавством не передбачено обов`язку суду визнання особи недієздатною і призначення опікуна в єдиному судовому процесі. З огляду на вищевикладене, до встановлення опіки і призначення опікуна недієздатному [PERSON] , [INFO] , здійснення обов`язків з опіки над ним необхідно покласти на орган опіки та піклування виконавчого комітету Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області. Відповідно до вимог частини шостої статті 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Враховуючи положення цієї статті та встановлені у справі обставин, суд визначає строк дії рішення у 2 (два) роки та роз`яснює заінтересованим особам положення частин сьомої та восьмої статті 300 ЦПК України, згідно з якими клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: partial