Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області звернулись [PERSON] , [PERSON] з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна-компанія «КИЕВІНВЕСТБУД», Товариства з обмеженою відповідальністю «Вірждині», Гостомельської селищної військової адміністрації, третя особа: Комунальне підприємство Київської обласної ради «Готово» про визнання майнових прав та вчинення певних дій. Позов обгрунтований тим, що 27.05.2005 року між [PERSON] за договором Довіритель, та ТОВ «Будівельно-інвестиційною компанією «КиЕвінвестбуд» за договором Інвестор - генпідрядник, було укладено Договір № 1/50 про інвестування будівництва житла на придбання квартири [ADDRESS] . Відповідно до п.1.1 Договору Інвестор-генпідрядник зобов?язується своїми силами і засобами (самостійно чи за допомогою третіх осіб), за рахунок залучених від Довірителів коштів, збудувати і передати Довірителю обумовлене житло (надалі Об?єкт), а Довіритель зобов?язується забезпечити відповідне фінансування Об?єкта та прийняти його у власність на умовах цього Договору. Згідно з п.1.7. Договору, визначалася наступна характеристика Об?єкту (квартири): район забудови: [ADDRESS] (будівельна адреса); серія будинку індивідуальна; поверх 4 (четвертий); номер квартири [ADDRESS] ; загальна площа 52,90 кв.м. Відповідно до п. 4.2 Договору, вартість вимірної одиниці (1 кв.м) загальної площі Об?єкту, на момент укладання Договору становить 2 551 (дві тисячі п?ятсот п?ятдесят одна) грн. 10 коп. в т. ч. ПДВ 20% - 425, 18 грн. Зазначена ціна не підлягає зміні інакше, ніж за згодою сторін. Окрім того, відповідно до п.1.3. Договору, Довіритель може отримати у власність відповідний Об?єкт лише за умови сплати 100 (сто) відсотків вартості загальної площі Об?єкту. На виконання умов Договору Довірителем на поточний рахунок Інвестора - генпідрядника було перераховано грошові кошти в розмірі 134 953 (сто тридцять чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят три) грн. 19 коп., таким чином, всі свої зобов?язання щодо сплати [PERSON] виконано належним чином.26.07.2005 року між [PERSON] за договором Довіритель, та ТОВ «Будівельно-інвестиційною компанією «КиЕвінвестбуд» за договором Інвестор - генпідрядник, було укладено Договір № 1/47 про інвестування будівництва житла на придбання квартири [ADDRESS] . Відповідно до п.1.1 Договору Інвестор-генпідрядник зобов?язується своїми силами і засобами (самостійно чи за допомогою третіх осіб), за рахунок залучених від Довірителів коштів, збудувати і передати Довірителю обумовлене житло (надалі Об?єкт), а Довіритель зобов?язується забезпечити відповідне фінансування Об?єкта та прийняти його у власність на умовах цього Договору. Згідно з п. 1.7. Договору, визначалася наступна характеристика Об?єкту (квартири): район забудови: [ADDRESS] (будівельна адреса); серія будинку індивідуальна; поверх 3 (третій); номер квартири [ADDRESS] (сорок сім); кількість кімнат 2 (дві); загальна площа 52,68 кв.м. Відповідно до п. 4.2 Договору, вартість вимірної одиниці (1 кв.м) загальної площі Об?єкту, на момент укладання Договору становить 2 773 (дві тисячі сімсот сімдесят три) грн. 10 коп. в т. ч. ПДВ 20% - 462,23 грн. Зазначена ціна не підлягає зміні інакше, ніж за згодою сторін. Окрім того, відповідно до п.1.3. Договору, Довіритель може отримати у власність відповідний Об?єкт лише за умови сплати 100 (сто) відсотків вартості загальної площі Об?єкту. На виконання умов Договору Довірителем на поточний рахунок Інвестора - генпідрядника було перераховано грошові кошти в розмірі 146 102 (сто сорок шість тисяч сто дві) грн. 71 коп., таким чином, всі свої зобов?язання щодо сплати [PERSON] виконано належним чином. Зазначають про те, що оскільки, житловий будинок збудовано на замовлення ТОВ «БІК «КиЕвінвестбуд», то в силу ст. 876 ЦК України, як власник об?єкта будівництва, 30 липня 2008 року між ТОВ «БІК «КиЕвінвестбуд» та Позивачами - [PERSON] та [PERSON] були підписані Акт прийому-передачі майнових прав за умовами яких [PERSON] має право розпоряджатися своїми майновими правами на квартиру [ADDRESS] , а [PERSON] має право розпоряджатися своїми майновими правами на квартиру [ADDRESS] , - на власний розсуд. Рішенням Виконавчого комітету Гостомельської селищної ради №74 від 07 квітня 2009 року за заявою ТОВ БІК «КиЕвінвестбуд» від 06 квітня 2009 року присвоєно адресний номер 85-квартирному житловому будинку (незавершеного будівництва готовністю 95%) загальною площею 5757,4 кв.м, житловою площею 2291,0 кв.м, що розташований на земельній ділянці 1,6995 га в [ADDRESS] (згідно договору оренди земельної ділянки від 18.12.2005 р.) [ADDRESS] . 11 червня 2015 року Гостомельська селищна рада винесла рішення №1056-55-VI про перейменування вулиць та провулків у селищі Гостомель. Даним рішенням [ADDRESS] , про що свідчить довідка Гостомельської селищної ради від 07.02.2017 року за вих.№ 03-02/270. Отже, на теперішній час, позивачі є власниками майнових прав на окремо визначені квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] . Однак, ТОВ «БІК «КиЕвінвестбуд» не виконав взятих на себе зобов?язань щодо введення будинку в експлуатацію, внаслідок чого позивачі позбавлені можливості для реєстрації за собою права власності на квартиру, що перешкоджає володіти, користуватися, розпоряджатися майбутньою квартирою, а тому позивачі змушені звертатися за захистом прав та інтересів до суду. 06 червня 2018 року з інформаційної довідки № 126623592 та № 128199141 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачі дізнались, що право власності на квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] зареєстровано за ТОВ «Вірджині». З урахуванням уточнених позовних вимог, просять суд визнати майнові права на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] та зобов`язати Центр надання адміністративних послуг в смт. Гостомель Київської області провести державну реєстрацію майнових прав; визнати майнові права на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] та зобов`язати Центр надання адміністративних послуг в смт. Гостомель Київської області провести державну реєстрацію майнових прав. Ухвалою суду від 19.10.2021 справу прийнято до провадження судді Шестопалової Я.В. та призначено по справі підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 23.05.2025 по справі закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судове засідання позивачі [PERSON] , [PERSON] не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином. В матеріалах справи міститься заява [PERSON] про розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі та просила йогозадовольнити. Відповідачі Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна-компанія «КИЕВІНВЕСТБУД», Товариство з обмеженою відповідальністю «Вірждині», Гостомельська селищна військова адміністрація в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином. Представник ТОВ «Вірджині» до суду подавав відзив на позов, в якому просили позов залишити без задоволення, з тих підстав, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Вірждині» євласником квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] . Право власності на вказані квартири було визнано за ТОВ «Вірджині» Рішенням Господарського суду Київської області від 20 липня 2016 року по справі № 911/1864/16. Також в матеріалах справи містяться заяви представників ТОВ «Вірждині» про розгляд справи без участі представника відповідача, у позові просили відмовити в повному обсязі. В судове засідання представник третьої особи Комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» не з`явився, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи містяться заяви представника КП КОР «Готово» про розгляд справи без участі представника третьої особи. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 27.05.2005 року між [PERSON] за договором Довіритель, та ТОВ «Будівельно-інвестиційною компанією «КиЕвінвестбуд» за договором Інвестор - генпідрядник, було укладено Договір № 1/50 про інвестування будівництва житла на придбання квартири [ADDRESS] . Відповідно до п.1.1 Договору Інвестор-генпідрядник зобов?язується своїми силами і засобами (самостійно чи за допомогою третіх осіб), за рахунок залучених від Довірителів коштів, збудувати і передати Довірителю обумовлене житло (надалі Об?єкт), а Довіритель зобов?язується забезпечити відповідне фінансування Об?єкта та прийняти його у власність на умовах цього Договору. Згідно з п.1.7. Договору, визначалася наступна характеристика Об?єкту (квартири): район забудови: [ADDRESS] (будівельна адреса); серія будинку індивідуальна; поверх 4 (четвертий); номер квартири [ADDRESS] ; загальна площа 52,90 кв.м. Відповідно до п. 4.2 Договору, вартість вимірної одиниці (1 кв.м) загальної площі Об?єкту, на момент укладання Договору становить 2 551 (дві тисячі п?ятсот п?ятдесят одна) грн. 10 коп. в т. ч. ПДВ 20% - 425, 18 грн. Зазначена ціна не підлягає зміні інакше, ніж за згодою сторін. Окрім того, відповідно до п.1.3. Договору, Довіритель може отримати у власність відповідний Об?єкт лише за умови сплати 100 (сто) відсотків вартості загальної площі Об?єкту. На виконання умов Договору Довірителем на поточний рахунок Інвестора - генпідрядника було перераховано грошові кошти в розмірі 134 953 (сто тридцять чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят три) грн. 19 коп. 30.07.2008 року між ТОВ «Будівельно-інвестиційною компанією «КиЕвінвестбуд» та [PERSON] підписаний Акт прийому-передачі майнових прав, за умовами якого [PERSON] передано майнові права на квартиру [ADDRESS] , на власний розсуд. Даний Акт підтверджує, що вартість майнових прав, відчужуваних за Договором №1/50 на придбання квартири [ADDRESS] від 27.05.2005 року, сплачена повністю. 26.07.2005 року між [PERSON] за договором Довіритель, та ТОВ «Будівельно-інвестиційною компанією «КиЕвінвестбуд» за договором Інвестор - генпідрядник, було укладено Договір № 1/47 про інвестування будівництва житла на придбання квартири [ADDRESS] . Відповідно до п.1.1 Договору Інвестор-генпідрядник зобов?язується своїми силами і засобами (самостійно чи за допомогою третіх осіб), за рахунок залучених від Довірителів коштів, збудувати і передати Довірителю обумовлене житло (надалі Об?єкт), а Довіритель зобов?язується забезпечити відповідне фінансування Об?єкта та прийняти його у власність на умовах цього Договору. Згідно з п. 1.7. Договору, визначалася наступна характеристика Об?єкту (квартири): район забудови: [ADDRESS] (будівельна адреса); серія будинку індивідуальна; поверх 3 (третій); номер квартири [ADDRESS] (сорок сім); кількість кімнат 2 (дві); загальна площа 52,68 кв.м. Відповідно до п. 4.2 Договору, вартість вимірної одиниці (1 кв.м) загальної площі Об?єкту, на момент укладання Договору становить 2 773 (дві тисячі сімсот сімдесят три) грн. 10 коп. в т. ч. ПДВ 20% - 462,23 грн. Зазначена ціна не підлягає зміні інакше, ніж за згодою сторін. Окрім того, відповідно до п.1.3. Договору, Довіритель може отримати у власність відповідний Об?єкт лише за умови сплати 100 (сто) відсотків вартості загальної площі Об?єкту. На виконання умов Договору Довірителем на поточний рахунок Інвестора - генпідрядника було перераховано грошові кошти в розмірі 146 102 (сто сорок шість тисяч сто дві) грн. 71 коп., 30.07.2008 року між ТОВ «Будівельно-інвестиційною компанією «КиЕвінвестбуд» та [PERSON] підписаний Акт прийому-передачі майнових прав, за умовами якого [PERSON] передано майнові права на квартиру [ADDRESS] , на власний розсуд. Даний Акт підтверджує, що вартість майнових прав, відчужуваних за Договором №1/47 на придбання квартири [ADDRESS] від 26.07.2005 року, сплачена повністю. Рішенням Виконавчого комітету Гостомельської селищної ради №74 від 07 квітня 2009 року за заявою ТОВ «Будівельно-інвестиційною компанією «КиЕвінвестбуд» від 06 квітня 2009 року присвоєно адресний номер 85-квартирному житловому будинку (незавершеного будівництва готовністю 95%) загальною площею 5757,4 кв.м, житловою площею 2291,0 кв.м, що розташований на земельній ділянці 1,6995 га в [ADDRESS] (згідно договору оренди земельної ділянки від 18.12.2005 р.) [ADDRESS] . 11 червня 2015 року Гостомельська селищна рада винесла рішення №1056-55-VI про перейменування вулиць та провулків у селищі Гостомель. Даним рішенням [ADDRESS] змінено на [ADDRESS] , про що свідчить довідка Гостомельської селищної ради від 07.02.2017 року за вих.№ 03-02/270. Як встановлено судом, всупереч п.1.7. Договору №1/50 про інвестування будівництва житла від 27.05.2005 року, відповідно до якого ТОВ «Будівельно-інвестиційною компанією «КиЕвінвестбуд» зобов?язувалось ввести будинок в експлуатацію в IV кварталі 2005, проте станом на дату розгляду справи будинок в експлуатацію не введений. Також, всупереч п.1.7. Договору №1/47 про інвестування будівництва житла від 26.07.2005 року, відповідно до якого ТОВ «Будівельно-інвестиційною компанією «КиЕвінвестбуд» зобов?язувалось ввести будинок в експлуатацію в IV кварталі 2005, проте станом на дату розгляду справи будинок в експлуатацію не введений. Згідно інформаційної довідки № 126623592 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 06 червня 2018 року на квартиру [ADDRESS] ) Комунальним підприємством Київської обласної ради «Готово» було внесено запис про право власності на вищезазначену квартиру за Товариством з обмеженою відповідальністю «Вірджині». Згідно інформаційної довідки № 128199141 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 19 червня 2018 року на квартиру [ADDRESS] ) Комунальним підприємством Київської обласної ради «Готово» було внесено запис про право власності на вищезазначену квартиру за Товариством з обмеженою відповідальністю «Вірджині». Право власності на вказані квартири було визнано за ТОВ «Вірджині» Рішенням Господарського суду Київської області від 20 липня 2016 року по справі № 911/1864/16. Так, 10.04.2005 року між ТОВ «Вірджині» (дольовик) та ТОВ «КиЕвінвестбуд» (забудовник) укладений договір № 28 про дольову участь у будівництві житла за адресою: [ADDRESS] , предметом якого, відповідно є участь дольовика у добудові житлового будинку по [ADDRESS] . Пунктом 1.2. договору визначено, що забудовник будує та передає дольовику, а дольовик оплачує та приймає 1379,92 кв.м. загальної площі житла, згідно з адресного переліку. Згідно адресного переліку квартир у додатку № 1 до договору, які передаються ТОВ «Вірджині». Як вбачається з адресного переліку квартир, які передаються забудовником ТОВ «БІК «Київінвестбуд» ТОВ «Вірджині» (додаток №1 до договору №28 від 10 квітня 2005 року) у ньому відсутні спірні квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] . Тобто, спірні квартири не відносилась до квартир, які ТОВ «БІК «Київінвестбуд» повинен був передати ТОВ «Вірджині». 27.12.2007 року рішенням господарського суду м. Києва у справі № 31/423 стягнуто з ТОВ «КиЕвінвестбуд» на користь ТОВ «Вірджині» заборгованість у розмірі 2000884,00 грн., штраф у розмірі 30000,00 грн. та витрати на державне мито - 25500,00 грн., витрати на інформаційне технічне забезпечення судового процесу - 118,00 грн. 27.11.2008 господарським судом м. Києва, у вказаній справі № 31/423(2007р.), розглянуто заяву ТОВ «Вірджині» про зміну способу та порядку виконання рішення по даній справі із винесенням ухвали, якою звернено стягнення залишкового боргу, шляхом зобовязання ТОВ «КиЕвінвестбуд» передати ТОВ «Вірджині» житлові приміщення, які знаходяться по [ADDRESS] , загальною площею 1379,92 кв.м. На підставі ухвали господарського суду м. Києва від 27.11.2008, державною виконавчою службою Ірпінського МУЮ, відкрито виконавче провадження № 11584487, про що винесено постанову від 26.02.2009 року. 07.04.2009 року державним виконавцем ВДВС Ірпінського МУЮ складений акт державного виконавця в порядку примусового виконання ухвали господарського суду м. Києва від 27.11.2008 у справі №31/423(2007р.), яким передано ТОВ «Вірджині» наступні житлові приміщення в 85-квартирному будинку по [ADDRESS] : №№ 1, 2, 4, 6, [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , 69,74, [ADDRESS] , що сумарно дорівнюють 1379,92 кв.м. Наведені обставини встановлені у рішенні Господарського суду Київської області від 20 липня 2016 року по справі № 911/1864/16. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 16 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст. ст. 177, 190 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 331 ЦК, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Відповідно до абзацу четвертого статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та права вимоги. Верховним Судом у постанові від 27.02.2019 у справі № 761/32696/13-ц сформовано правову позицію, яка полягає в тому, що до завершення будівництва об`єкта нерухомості та введення його в експлуатацію позивачу як інвестору належать майнові права на цей об`єкт. Частиною третьою статті 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» закріплено порядок інвестування та фінансування об`єктів житлового будівництва, зокрема, з використанням недержавних коштів, залучених від фізичних та юридичних осіб, у тому числі в управління, може здійснюватися виключно через фонди фінансування будівництва, фонди операцій з нерухомістю, інститути спільного інвестування, а також шляхом емісії цільових облігацій підприємств, виконання зобов`язань за якими здійснюється шляхом передачі об`єкта (частини об`єкта) житлового будівництва. Відповідно до пункту 5 статті 7 та статті 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестор має право володіти, користуватися, розпоряджатися об`єктом і результатом інвестицій (об`єктами інвестиційної діяльності може бути будь-яке майно, а також майнові права). Згідно з пунктом 6 статті 7 цього Закону інвестор має право на придбання необхідного йому майна у громадян і юридичних осіб безпосередньо або через посередників за цінами і на умовах, що визначаються за домовленістю сторін, якщо це не суперечить законодавству України, без обмеження за обсягом і номенклатурою. Статтею 2 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» вказано, що об`єкт інвестування - це квартира або приміщення соціально-побутового призначення в об`єкті будівництва, яке після закінчення будівництва стає окремим майном. Згідно зі статтею 177 ЦК України до об`єктів цивільних прав відносяться речі, майнові права та інше. Майном як особливим об`єктом вважаються окремі речі, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (частина перша статті 190 ЦК України). За правилами статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування). Майнове право є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право є обмеженим речовим правом, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства. За змістом положень статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним зі способів захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, є визнання права. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За положеннями статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникає, зокрема, з договорів та інших правочинів, має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилом статті 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 13 травня 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в межах справи № 760/17864/16-ц (провадження № 61-699св17) підтвердив раніше сформовану позицію, викладену в постановах від 20 березня 2019 року у справі № 761/20612/15-ц (провадження № 14-39цс19) та від 27 лютого 2019 року у справі № 761/32696/13-ц (провадження № 14-606цс18), яка полягає в тому, що в разі невиконання забудовником належним чином взятих на себе зобов`язань, а також відсутності факту введення будинку в експлуатацію, з урахуванням повної та вчасної сплати пайових внесків, ефективним способом захисту порушених прав є визнання майнових прав на об`єкт інвестування. За загальним правилом судове рішення не породжує право власності, а лише підтверджує наявне право власності, набуте раніше на законних підставах, у випадках, коли це право не визнається, заперечується та оспорюється. Частиною першої статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (частина друга статті 328 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до частини першої статті 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. За положеннями пункту 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13 квітня 2011 року, прийняття в експлуатацію об`єктів, що належать до І-ІІІ категорії складності, та об`єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Положенням пункту 78 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 року № 553), для державної реєстрації права власності на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартиру, житлове, нежитлове приміщення тощо), розміщене в об`єкті нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, власником такого майна подаються такі документи: 1) документ, що підтверджує набуття у власність особою закріпленого за особою об`єкта інвестування, передбачений законодавством (інвестиційний договір, договір про пайову участь, договір купівлі-продажу майнових прав тощо; 2) технічний паспорт на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартиру, житлове, нежитлове приміщення тощо). У разі придбання особою безпроцентних (цільових) облігацій, за якими базовим товаром є одиниця нерухомості, документами, що підтверджують набуття у власність закріпленого за особою об`єкта будівництва, є договір купівлі-продажу облігацій та за наявності документ, згідно з яким здійснювалось закріплення відповідного об`єкта інвестування за власником облігацій (договір резервування, бронювання тощо). Зазначеними нормами встановлено первинний спосіб набуття права власності на річ, на яку раніше не було і не могло бути встановлене право власності інших осіб. Таким чином саме інвестор, як особа за кошти якої і на підставі договору з яким був споруджений об`єкт інвестування, є особою, якою набувається первісне право власності на новостворений об`єкт інвестування. Державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об`єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийнято в експлуатацію у встановленому порядку. В іншому випадку інвестор не зможе визнати право власності на квартиру до введення будинку в експлуатацію. Згідно із частиною четвертою статті 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Отже, інвестор після виконання умов інвестування набуває майнові права (тотожні праву власності) на цей об`єкт і після завершення будівництва об`єкта нерухомості набуває права власності на об`єкт інвестування як первісний власник шляхом проведення державної реєстрації речових прав на зазначений об`єкт за собою. Таким чином, судом встановлені обставини, які свідчать про те, що до 07 квітня 2009 року, тобто до передачі ТОВ «Вірджині» спірних квартир на підставі акта державного виконавця, вказані квартири не належали ТОВ «Вірджині», оскільки між ТОВ «БІК «Київінвестбуд» та ТОВ «Вірджині» існували відносини з приводу виконання зобов`язань за договором №28 на дольову участь у будівництві житла від 10 квітня 2005 року, умовами якого не було передбачено передачі забудовником ТОВ «Вірджині» згідно адресного переліку спірної квартири Таким чином, зважаючи на те, що що спірні квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] входятьть до об`єкта незавершеного будівництва, який не прийнятий в експлуатацію, а позивачі [PERSON] та [PERSON] на підставі договору № 1/50 від 27 травня 2005 року та договору № 1/47 від 26 липня 2005 року на придбання квартири набули на них майнові права, оскільки ними здійснено сплату 100% вартості загальної площі спірної квартири до 07 квітня 2009 року, тобто до передачі цієї квартири ТОВ «Вірджині, а тому наявні правові підстави визнання за позивачами майнові права на квартири. Крім того, суд зазначає про те, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 182 ЦК право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. До моменту введення нерухомого майна в експлуатацію та здійснення відповідної державної реєстрації на таке нерухоме майно, відчуженню можуть підлягати виключно майнові права на нерухоме майно, яке є об`єктом незавершеного будівництва, а не безпосередньо об`єкт. Враховуючи встановлені судом конкретні обставини справи, відповідно до ст. 328 ЦК України, суд вважає можливим визнати майнові права на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] та визнати майнові права на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] . Щодо вимог позивачів про , суд зазначає наступне. Частиною 2статті 19 Конституції Українивстановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав регулюєЗакон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV. Відповідно до ч. 1ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень`дія цьогоЗаконупоширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав. За визначенням частини першоїстатті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження. Відповідно до ч. 2ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цьогоЗакону, виникають з моменту такої реєстрації. Стаття 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає речові права та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 4 Закону, державній реєстрації прав підлягаютьречові права на нерухоме майно, похідні від права власності. Відповідно до ч. 1ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення, меліоративні мережі, складові частини меліоративної мережі. У Державному реєстрі прав також реєструються передбачені законом речові права та їх обтяження на об`єкти незавершеного будівництва та майбутні об`єкти нерухомості. Згідно із ч. 2 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбаченихстаттею 31 цього Закону. Відповідно до статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться зокрема на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Отже, рішення суду про визнання майнових прав за позивачами є підставою для реєстрації передбачених законом речових прав на об`єкти незавершеного будівництва, а тому відсутні підстави для зобов`язання Центру надання адміністративних послуг в смт. Гостомель Київської області провести державну реєстрацію майнових прав. За таких обставин, суд дійшов до переконання, що зазначені вище позовні вимоги не підлягають до задоволення. Разом з тим, обставини, наведені позивачами знайшли своє підтвердження у матеріалах справи стосовно вимоги про визнання за позивачами майнових прав на спірні квартири, та наявність порушеного права позивача є очевидним, а отже підлягає захисту судом у спосіб, що визначений законодавцем, у зв`язку із чим, суд задовольняє позов частково. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: partial