Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з останнього на свою користь заборгованість за кредитним договором №1421237 від 05 квітня 2024 року в розмірі 38284,80 грн. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 05 квітня 2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та відповідачем укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1421237, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначені умовами кредитного договору. 22 жовтня 2024 року ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та позивач уклали Договір факторингу №22102024, згідно якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги в тому числі і до відповідача. Заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена та станом на дату звернення до суду з позовною заявою заборгованість відповідача перед позивачем становить 38284,80 грн. Ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 11 листопада 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та витребувано докази у АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. 05 квітня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» та відповідачем укладено Договір про надання споживчого кредиту №1421237, відповідно до п.п.1.1.-1.3., 1.5.-1.5.1. якого товариство надає споживачу кредит у розмірі 4800 грн на строк 360 днів, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти в наступному порядку та на таких умовах: стандартна процентна ставка становить 2,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору (а.с.6-9). Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № [NUMBER] . Сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору. Дата надання кредиту 05 квітня 2024 року (п.п.2.1., 2.2. Договору про надання споживчого кредиту №1421237 від 05 квітня 2024 року). Відповідно до п.7.1. Договору про надання споживчого кредиту №1421237 від 05 квітня 2024 року цей договір укладається за допомогою ІКС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт. Електронна ідентифікація споживача в ІКС товариства здійснюється при вході споживача в особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, що є електронним підписом споживача та направлений товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний споживачем при вході/протягом періоду обслуговування в товаристві. Згідно п.п.7.3., 7.4. Договору про надання споживчого кредиту №1421237 від 05 квітня 2024 року, цей договір укладається шляхом направлення його тексту, підписаного зі сторони товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи з відтиском печатки, що відтворений шляхом електронного копіювання, в особистий кабінет споживача для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє протягом строку, вказаного в п.1.3. договору (включно), а у випадку, якщо після закінчення вказаного строку за договором будуть наявні невиконані грошові зобов`язання, договір продовжує діяти до повного виконання споживачем зобов`язань за ним. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що перед укладенням договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст.9 Закону України «Про споживче кредитування»; б) вказана в ч.1, 2, 4, 5 ст.7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та розміщені на веб-сайті, а також що він ознайомлений з Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, повністю їх розуміє і приймає (погоджується) з ними (п.9.6. Договору про надання споживчого кредиту №1421237 від 05 квітня 2024 року). У пункті 10 договору «Реквізити та підписи сторін» вказано ідентифікуючі відомості ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», а також ідентифікуючі відомості позичальника, зокрема: прізвище, ім`я та по батькові, дані паспорта, ідентифікаційний номер, місце проживання, додаткові контактні дані, електронна пошта, а також зазначено, що договір підписано позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А751. Підписавши 05 квітня 2024 року паспорт споживчого кредиту відповідач підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування (а.с.38 зворотна сторона-39). Згідно листа ТОВ «ПЕЙТЕК» від 22 квітня 2025 року, на картку, номери якої відповідачем було зазначено в кредитному договорі № [NUMBER] 05 квітня 2024 року було перераховано 4800 грн (а.с.12). Відповідно до відповіді АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 23 грудня 2025 року, на ім`я відповідача [PERSON] банком було емітовано банківську картку № [NUMBER] . Транзакція, здійснена 05 квітня 2024 року в сумі 4800 грн на банківську картку № [NUMBER] , яка належить відповідачу, була успішною та зарахована на відповідний рахунок власника банківської картки № [NUMBER] (а.с.58). 22 жовтня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 22102024, відповідно до умов якого «СЕЛФІ КРЕДИТ» відступає (передає) ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами (а.с.16 зворотна сторона-22). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 22102024 від 22 жовтня 2024 року, боржником за кредитним договором №1421237 від 05 квітня 2024 року зазначено [PERSON] (а.с.21 зворотна сторона). Однак, зазначені умови договору відповідач належним чином не виконав у зв`язку з чим, згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача становить 38284,80 грн, яка складається з: - заборгованості за тілом кредиту 4800 грн; - заборгованості за відсотками 24000 грн; - заборгованості за штрафом 9484,80 грн (а.с.12 зворотна сторона-16). Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги судом враховується наступне. За вимогами статей 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (стаття 611 Цивільного кодексу України). Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення заборгованості за штрафом у розмірі 9484,80 грн суд зазначає таке. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 626, 628 ЦК України). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина четверта статті 14 ЦК України). 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року, який продовжувався Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, від 17 травня 2022 року № 341/2022, від 12 серпня 2022 року №573/2022, від 07 листопада 2022 року № 757/2022, від 06 лютого 2023 року №58/2023, від 01 травня 2023 року № 254/2023 і діє до цього часу. Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Також зазначеним Законом внесені зміни до Закону України «Про споживче кредитування» та відповідно до пункту 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Згідно з розрахунком позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 38284,80 грн, з яких, зокрема, 9484,80 грн - заборгованість за штрафом. Нарахування позивачем пені (штрафів) за період після 24 лютого 2022 року не відповідає вимогам законодавства, а тому в цій частині позовні вимоги не можуть бути задоволені, адже з 24 лютого 2022 року відповідно до пункту 18 Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX позичальники звільняються від відповідальності, та від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені). На підставі викладеного, штраф у розмірі 9484,80 грн стягненню не підлягає. З огляду на викладене, позовні вимоги є обґрунтованими лише в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 28800 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту у розмірі 4800 грн та заборгованість за відсотками у розмірі 24000 грн. В іншій частині в задоволенні позовних вимог з вищезазначених підстав слід відмовити. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7840,32 грн ((2422,40+8000)*28800/38284,80) (а.с.25 зворотна сторона-27, 28). Судом враховано правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, відповідно до якої витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Outcome: partial