Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

В провадженні Дніпровського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, в особі - Служби у справах дітей Миколаївської сільської ради до [PERSON] , третя особа: Комунальний заклад «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома» про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. У своєму позові позивач просить суд позбавити [PERSON] , батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , стягнути з [PERSON] , аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину до досягнення повноліття, на користь особи, яка буде виконувати обов`язок законного представника дитини, малолітнього [PERSON] , [INFO] , передати органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, для вирішення питання його подальшого влаштування. Позов мотивований тим, що відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до сина [PERSON] , в останнього відсутні умови для нормального життя та розвитку. 27 серпня 2025 року представниками служби у справах дітей Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області здійснено виїзд за місцем проживання [PERSON] , під час якого було встановлено, що [PERSON] вдома не перебуває, а її син знаходить в умовах антисанітарії в занедбаному стані та хворий. В подальшому малолітній [PERSON] був доставлений до закладу охорони здоров`я з гострим трахеобронхітом, гострим катаральним отитом та міопією обох очей. З 27 серпня 2025 року по теперішній час матір [PERSON] дитиною не цікавилася, не відвідувала, до Служби у справах дітей Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області не зверталася. Представник позивача [PERSON] в судове засідання з`явилася, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзиву, заяв та клопотань до суду не надавала. Представник третьої особи - Комунального закладу «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв та клопотань до суду не надавав. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані письмові матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. 23 квітня 2025 року до Служби у справах дітей Миколаївської сільської ради від Комунального закладу «Центр надання соціальних послуг» Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, надійшло повідомлення про те, що родина [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , на вихованні і утриманні якої знаходиться малолітній син [PERSON] , [INFO] , отримує соціальну послугу соціального супроводу сімей/осіб, які перебувають у складних життєвих обставинах. Згідно акту №84 від 23 квітня 2025 року [PERSON] відповідно до плану соціального супроводу, необхідно пройти обстеження у лікаря-нарколога для отримання рекомендацій стосовно лікування від алкогольної залежності. 22 квітня 2025 року [PERSON] , за попередньою домовленістю з фахівцем із соціальної роботи, не з`явилася для здійснення поїздки до лікаря-нарколога. При здійсненні візиту за місцем проживання родини, матері вдома не виявилося. На телефонні дзвінки [PERSON] не відповідала. Зі слів сусідів, [INFO] [PERSON] ніхто не бачив та не знає про місце її перебування. В цей час малолітній [PERSON] був на заняттях в Титорівській гімназії Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області. Класний керівник дитини, [PERSON] зазначає, що мати не приділяє належної уваги навчанню та вихованню сина. На зв`язок мати не виходить і на телефонні дзвінки не відповідає. На запитання про місце знаходження матері, малолітній [PERSON] відповів, що не знає де вона може бути. 23 квітня 2025 року Службою у справах дітей Миколаївської сільської ради, спільно з ПОГ СВГ ВП ДРУП №1 Лисуненком А.О., здійснено вихід до родину [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] під час якого було встановлено, що родина проживає в приватному будинку який складається з двох кімнат, кухні та коридору. Одна з кімнат не є жилою. Територія навколо будинку не огороджена. В будинку пічне опалення, підведено електропостачання, водопостачання підведено до подвір`я. За місцем мешкання родини брудно, відчувається неприємний запах, постільна білизна та одяг брудні, розкидані речі та брудний посуд. Згідно наказу Служби у справах дітей Миколаївської сільської ради №14 від 23 квітня 2025 року малолітній [PERSON] , [INFO] , взятий на облік дітей, що опинилися в складних життєвих обставинах, через зловживання матір`ю алкогольними напоями, часткове виконання батьківських обов`язків та безробіття матері. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Горьківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області 13 березня 2015 року, актовий запис №03, матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , [INFO] . Батько дитини - [PERSON] , записаний у відповідності до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини - за її вказівкою, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження). Відповідно до характеристики, виданої Титорівською гімназією Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 24 квітня 2025 року, [PERSON] навчається у гімназії з 2 класу. Зарекомендував себе як старанний, працелюбний учень. Програмовий матеріал засвоює на середньому рівні. Навчається не в повну міру, потребує контролю з боку матері. Має довільну змішану пам`ять, гарно запам`ятовує учбовий матеріал. На навчанні уважний, майже завжди виконує домашні завдання. Денис - фізично розвинена дитина. Хлопчик скромний, вразливий, врівноважений, дисциплінований, самостійний. Правила поведінки виконує свідомо. Підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. Гімназію відвідує систематично, пропусків уроків без поважних причин не має. Денис зовні буває неохайний, інколи ходить у брудному одязі. Дитина виховується в неповні сім`ї. Мати не приділяє належної уваги навчанню та вихованню сина. [PERSON] часто залишається сам вдома. Батьківські збори матір відвідує періодично. Відповідно до характеристики, виданої Титорівським старостинським округом Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 24 квітня 2025 року, [PERSON] , проживає в [ADDRESS] з 2022 року. За вказаною адресою проживає разом з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] . Денис навчається в Титорівській гімназії Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області. [PERSON] ніде не працює, державні допомоги як одинока матір та як малозабезпечена родина не отримує в зв`язку з безробіттям. Зі слів сусідів, схильна до вживання алкогольних напоїв, а також, має шкідливу звичку тютюнопаління. Коли [PERSON] в стані алкогольного сп`яніння - не виконує батьківські обов`язки. Не приділяє належної уваги навчанню та вихованню сина. 26 серпня 2025 року проводилося засідання Міждисциплінарної команди з питань соціального захисту дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах Миколаївської сільської ради, де розглядалося питання перегляду та коригування індивідуального плану соціального супроводу родини [PERSON] , однак, остання на засідання не з`явилася. В розмові з фахівцем із соціальної роботи Комунального закладу «Центр надання соціальних послуг» Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, встановлено, що з 04 серпня 2025 року [PERSON] вона не бачила, [PERSON] повідомляє, що матір приходить додому пізно ввечері. Про стан матері дитина не розповідає. За період перебування дитини на обліку, матір неодноразово попереджалася про неприпустимість вживання алкогольних напоїв, сумлінне виконання батьківських обов`язків, наведення порядку в будинку та на подвір`ї, однак, висновків [PERSON] для себе не зробила та продовжувала періодично вживати алкогольні напої, що супроводжувалися байдужістю до долі дитини та безладом в помешканні. 27 серпня 2025 року начальником Служби у справах дітей Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Тарасенко А.В., спільно з ПОГ СВГ ВП ДРУП № 1 Лисуненком А.О. та фахівцем із соціальної роботи Комунального закладу «Центр надання соціальних послуг» Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Крупко Г.В., здійснено виїзд за місцем проживання [PERSON] . Матері вдома не було, двері будинку відчинені, на кухні вибито вікно, в поменшанні брудно, розкидані речі, одяг, побутові відходи, посуд. На столі купа недопалків. На плиті в каструлі цвіль. Зі слів сусідів, [PERSON] може по декілька днів не ночувати вдома, коли повертається додому перебуває в стані сильного алкогольного сп`яніння. Місце перебування [PERSON] встановити не вдалося. Дениса виявлено на вулиці Західна с-ща Титорове Дніпровського району Дніпропетровської області, в занедбаному стані та хворого. Згідно акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 27 серпня 2025 року, малолітній [PERSON] , доставлений до дитячого відділення Комунального закладу «Слобожанська центральна лікарня» Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області для медичного обстеження та надання медичної допомоги. Наказом Служби у справах дітей Миколаївської сільської ради №37 від 28 серпня 2025 року, малолітній [PERSON] , взятий на облік дітей, які залишилися без батьківського піклування. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 03 вересня 2025 року, за місцем мешкання родини нікого не було вдома. Для встановлення місця знаходження [PERSON] опитано сусідів, які повідомили, що часто бачать [PERSON] в стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №5104 від 08 вересня 2025 року, [PERSON] доставлений до закладу охорони здоров`я з гострим трахеобронхітом, гострим катаральним отитом та міопією обох очей. За час перебування дитини в закладі охорони здоров`я, [PERSON] дитиною не цікавилася, не відвідувала, до Служби у справах дітей Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області не зверталася. Зі слів сусідів, [PERSON] вдома не з`являлася. 08 вересня 2025 року дитину влаштовано до Комунального закладу «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома» Дніпропетровської обласної ради, терміном з 08 вересня 2025 року по 07 грудня 2025 року. Рішенням виконавчого комітету Миколаївської сільської ради №97 від 12 вересня 2025 року «Про затвердження висновку Комісії з питань захисту прав дитини про доцільність позбавлення батьківських прав», затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав. Відповідно до зазначеного висновку комісія вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав, відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Аналогічні положення щодо виховання дітей та спілкування з їх батьками містяться у розділах 8, 11, 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства». Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до керівних роз`яснень, які містяться у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно принципу 2 «Декларації прав дитини» від 20 листопада 1959 року, ст. 27 Конвенції ООН від 20 листопада 1989 року «Про права дитини» (ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року) та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, оскільки не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не створює умов для життя і навчання та підготовку до самостійного життя, не виявляє інтересу до дитини. Також, суд враховує ту обставину, що відповідачка залишила свою дитину одну в занедбаному та хворобливому стані, самостійно дитині допомогу не надала та/або не звернулась до медичного закладу з метою надання дитині медичної допомоги. За час перебування дитини на лікуванні, [PERSON] дитиною не цікавилася, не відвідувала, до Служби у справах дітей Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області не зверталася, з чого вбачається повна байдужість до дитини та повне не бажання цікавитись дитиною у будь-якій формі. Ці дії та бездіяльність є свідомими та навмисними, оскільки обставини, які б свідчили про об`єктивну неможливість виконання своїх батьківських обов`язків, в суді не встановлені. Таким чином, суд вважає, що позбавлення відповідачки батьківських прав відповідатиме інтересам дитини. Щодо позовних вимог позивача про стягнення аліментів з відповідачки на утримання її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у зазначеному у позові розмірі, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів- передбачені ст. 182 СКУ, ч. 2 якої зазначає, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку доходу матері, батька, яка буде стягуватися на дитину, визначається судом. За рішенням суду кошти на утримання дитини - аліменти, присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачена можливість визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів на дитину має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку для дитини. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення аліментів підлягає задоволенню, оскільки відомостей, що могли б свідчити про неможливість сплати аліментів матір`ю дитини - матеріали справи не містять. Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» заяви, апеляційні та касаційні скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до закону або міжнародного договору, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України, суб`єкти надання безоплатної вторинної правової допомоги та/або органи опіки та піклування або служби у справах дітей - судовий збір не стягується. Частиною 1 статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі по 2422,40 грн.

Outcome: approved