Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

30 грудня 2025 року позивач звернувся до суду з відповідним позовом, через підсистему "Електронний суд ЄСІТС", який підписано керівником Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області Верцюхом В.В. У позові зазначено, що рішенням Березнегуватської селищної ради від 17 червня 2021 року № 27 було затверджено проєкт землеустрою та передано в оренду [PERSON] земельні ділянки для городництва загальною площею 1,7678 га, зокрема земельну ділянку площею 0,9485 га (кадастровий номер 4821182600:07:002:0002) та земельну ділянку площею 0,8193 га (кадастровий номер 4821182600:07:001:0001), строком на 10 років. На підставі зазначеного рішення між Березнегуватською селищною радою та [PERSON] 19 липня 2021 року укладено договір оренди землі, право оренди за яким зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Позивач вказує, що передача в оренду зазначених земельних ділянок здійснена з порушенням вимог статті 36 Земельного кодексу України, оскільки площа кожної з переданих земельних ділянок перевищує граничний розмір земельної ділянки, яка може бути надана громадянину в оренду для городництва (0,6 га). На підставі зазначеного, позивач просив суд визнати недійсним договір оренди землі від 19 липня 2021 року, укладений між Березнегуватською селищною радою Баштанського району Миколаївської області та [PERSON] , на підставі якого останньому передано в оренду земельні ділянки: площею 0,9485 га, кадастровий номер 4821182600:07:002:0002; площею 0,8193 га, кадастровий номер 4821182600:07:001:0001. Зобов`язати [PERSON] повернути на користь Березнегуватської територіальної громади в особі Березнегуватської селищної ради земельну ділянку з кадастровим номером 4821182600:07:002:0002, площею 0,9485 га, та земельну ділянку з кадастровим номером 4821182600:07:001:0001, площею 0,8193 га, що розташовані в межах території села Червоний Став Баштанського району Миколаївської області. Стягнути з відповідачів на користь Миколаївської обласної прокуратури (код ЄДРПОУ 02910048, банк - ДКСУ м. Києва, рахунок UA748201720343150001000000340) судовий збір, сплачений за подання позову, у розмірі 7 267,20 грн. Представники позивача Пироженко С.В., Кирилов Ю.С. позовні вимоги підтримали у повному обсязі, на їх задоволенні наполягали. Відповідач Березнегуватська селищна рада в судове засідання не з`явилась, до суду направила заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, проти позовних вимог не заперечувала, просила суд за результатами розгляду справи не покладати на Березнегуватську селищну раду обов`язку по відшкодуванню судового збору ( т.2 а.с.187-188). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, до суду направив відзив, у якому заперечував проти позовних вимог, посилаючись на те, що рішенням Березнегуватської селищної ради від 19.12.2025 року № 21 йому надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок комунальної власності, переданих йому в оренду площею 0,9485 га (кадастровий номер №4821182600:07:02:0002) та площею 0,8193 га (кадастровий номер 4821182600:07:001:0001). Ним виготовлено технічну документацію на поділені земельні ділянки, а у січні подано заяву до Березнегуватської селищної ради про затвердження технічної документації та припинення права оренди земельних ділянок у зв`язку з їх поділом. Вважав, що внаслідок поділу земельної ділянки припинив існувати об`єкт оренди за договором оренди землі від 19.07.2021 року, а тому прокурором обрано неналежний спосіб захисту ( т.1 а.с.92). Вивчивши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного. Судом встановлено, що рішенням 7 сесії восьмого скликання Березнегуватської селищної ради № 28 від 02 березня 2021 року надано дозвіл [PERSON] на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 10 років для городництва орієнтованою площею 2,00 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності не наданих у власність або користування в межах території села Червоний Став на [ADDRESS] та рекомендовано протягом місяця з дати прийняття цього рішення замовити проєкт землеустрою щодо відведення вищезазначеної земельної ділянки в оренду для городництва та погодити його згідно чинного законодавства ( т.1 а.с.29). Рішенням 14 позачергової сесії восьмого скликання Березнегуватської селищної ради № 27 від 17 червня 2021 року затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду [PERSON] для городництва терміном 10 років (А.01.07) за адресою: Миколаївська область Березнегуватський район Березнегуватська селищна рада с.Червоний Став вул.Набережна (в межах населеного пункту) та передано йому в оренду земельні ділянки загальною площею 0,9485 га ріллі (кадастровий номер 4821182600:07:002:0002); площею 0,8193 га ріллі (кадастровий номер 4821182600:07:001:0001) для городництва терміном на 10 років із земель комунальної власності, не наданих у власність або користування, розташовані в межах території [ADDRESS] ( т.1 а.с.30). Пунктом 3 зазначеного рішення передбачено встановити ставку орендної плати в розмірі 3 відсотка від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. 19 липня 2021 року було укладено договір оренди землі (далі Договір) за змістом якого, Березнегуватська селищна рада в особі голови Бойка С.С. (Орендодавець) передає, а [PERSON] (Орендар) приймає в строкове, платне користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності для городництва з кадастровими номерами: 4821182600:07:002:0002, 4821182600:07:001:0001, розташовані в межах території с.Червоний Став Березнегуватської селищної ради Березнегуватського району Миколаївської області. За пунктами 2, 7 Договору в оренду передаються земельні ділянки площею 0.9485 га і 0.8193 га ріллі для городництва, строком на 25 років. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, у розмірі 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в сумі 1528 грн 18 коп, обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації ( п.п.8-9 Договору) ( т.1 а.с.30-34). Відповідно до акту приймання передачі земельної ділянки від 19 липня 2021 року представник орендодавця селищний голова Бойко С.С. передав, в орендар [PERSON] прийняв у строкове платне користування терміном на 10 років земельні ділянки площею 0,9485 га та 0,8193 ріллі сільськогосподарського призначення комунальної власності для городництва ( а.с.35). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.12.2025 року № 457690910 на земельну ділянку з кадастровим номером 4821182600:07:002:0002 площею 0.9485 га 26 липня 2021 року зареєстроване речове право, право оренди земельної ділянки за орендарем [PERSON] (орендодавець Березнегуватська селищна рада), номер запису про інше речове право : 43211577. Також, 26.07.2021 року внесено запис про інше речове право, право оренди земельної ділянки площею 0.8193 га, кадастровий номер 4821182600:07:001:0001, за орендарем [PERSON] (орендодавець Березнегуватська селищна рада), номер запису про інше речове право:43211421 ( т.1 а.с.42). 22 вересня 2025 року Баштанська окружна прокуратура звернулася із запитом до Березнегуватської селищної ради про надання належним чином завірених копій документів, зокрема заяви [PERSON] про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою вищевказаних земельних ділянок, протоколів засідань і рішень селищної ради щодо надання дозволу на розробку проєкту землеустрою [PERSON] та про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, договору оренди землі вказаних земельних ділянок, актів їх приймання передачі, з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді щодо законності передачі Березнегуватською селищною радою в користування згаданих земельних ділянок для городництва, на який отримано запитувані документи та роз`яснено про допущення Березнегуватською селищною радою технічної помилки в договорі оренди землі укладеному 19.07.2021 року між Березнегуватською селищною радою і [PERSON] , в частині визначення строку оренди земельних ділянок, яку зобов`язувались усунути найближчим часом шляхом укладення додаткової угоди з орендарем ( т.1 а.с.13-16). Крім цього, 22 вересня 2025 року Баштанська окружна прокуратура звернулася з запитом до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області з метою вирішення питання про наявність підстав для вжиття заходів представницького характеру на захист інтересів держави у зв`язку з порушенням норм чинного законодавства Березнегуватською селищною радою під час вирішення питання про передачу [PERSON] в користування земельних ділянок для городництва, на який отримано запитувану інформацію у вигляді висновків за якими: передача селищною радою земельних ділянок для городництва з перевищенням граничної норми, встановленої статтею 36 Земельного кодексу України, є порушенням земельного законодавства, а щодо строку договору оренди землі, вважали що строк договору, зазначений у договорі оренди землі, не має перевищувати строк оренди, визначений у рішенні про передачу земельної ділянки в оренду (т.1 а.с. 17-20). До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Земельного кодексу України (далі ЗК України) та Цивільного кодексу України (далі ЦК України) в редакціях, які діяли на час виникнення спірних правовідносин. Так, статтею 13 Конституції України встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави (стаття 14 Конституції України). Згідно з положеннями частини першої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Станом на 26.05.2021 року норма частини першої статті 36 ЗК України діяла у такій редакції: «Громадянам або їх об`єднанням із земель державної або комунальної власності можуть надаватися в оренду земельні ділянки для городництва». Однак, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» №1423-ІХ від 28.04.2021 року, який набрав чинності 27.05.2021 року, внесено зміни до статті 36 ЗК України. Зокрема, з 27 травня 2021 року і на час розгляду справи, норма частини першої статті 36 ЗК України викладена у такій редакції: «Громадянам або їх об`єднанням із земель державної або комунальної власності можуть надаватися в оренду земельні ділянки для городництва. Площа земельної ділянки, що надається громадянину в оренду для городництва, не може перевищувати 0, 6 гектара». Згідно з положеннями частини першої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. За змістом частини першої статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу (частина друга статті 124 ЗК України). Відповідно до приписів частини другої статті 134 ЗК України не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі, зокрема, передачі громадянам земельних ділянок для сінокосіння і випасання худоби, для городництва. Нормами частини першої статті 123 ЗК України встановлено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання). Згідно з положеннями частини п`ятнадцятої статті 123 ЗК України підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. За приписами частини першої статті 202 ЦК України правочин це дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (частина перша статті 203 ЦК України). Відповідно до приписів частини першої та третьої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Нормами частин першої та п`ятої статті 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Згідно з положеннями частини першої статті 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Положення статей 6, 16, 59, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» регламентують поняття територіальної громади, організаційно-правову, матеріальну і фінансову основи місцевого самоврядування, акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, а також право комунальної власності; статей 3, 4 Закону України «Про оренду землі», які регламентують об`єкти оренди землі та орендодавців землі. Відповідно до приписів частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 380/624/16-ц (провадження № 14-301цс18) дійшла висновку, що рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Однак, отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки сам по собі дозвіл не являється правовстановлюючим актом. У постанові від 29 вересня 2020 року в справі № 688/2908/16-ц (провадження № 14-28 цс 20) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновків, що правовідносини оренди виникають лише в момент укладення договору оренди. До цього моменту, починаючи з моменту звернення особи до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, тривають переддоговірні відносини: сторони ведуть переговори щодо предмета договору, а саме щодо можливості укладення договору оренди в майбутньому та визначення конкретної земельної ділянки на масиві земель державної або комунальної власності у встановленому законом порядку. Дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки означає дозвіл власника земельної ділянки здійснити певні дії на землі власника, аби мати змогу в подальшому точно визначити предмет оренди. Отже, цей дозвіл наділяє заінтересовану особу повноваженням ідентифікувати на землі власника земельну ділянку, яку ця особа бажає отримати в оренду в майбутньому. У постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 380/624/16-ц (провадження №14-301цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що рішення про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку. Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступу від цього висновку. Звернення заінтересованої особи до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування за затвердженням проєкту землеустрою є пропозицією цієї особи щодо визначення конкретного предмета оренди - земельної ділянки, конкретизованої у проєкті землеустрою. Затвердження проєкту землеустрою щодо відведення ділянки засвідчує згоду власника земельної ділянки (в особі органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування) із вибором предмета оренди земельної ділянки, конкретизованої у проєкті землеустрою. Таким чином, внаслідок зазначених дій майбутніми орендарем та орендодавцем погоджується одна із умов майбутнього договору земельна ділянка, яка стане предметом оренди. Після цього сторони укладають договір оренди, в якому сторонами погоджується вже не тільки конкретна земельна ділянка, а і всі інші умови договору. З цього моменту виникають договірні правовідносини (пункти 35, 36, 36. 4 - 36. 8). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 вересня 2022 року в справі № 483/448/20 (провадження № 14-206цс21) у схожих правовідносинах дійшла висновку, що для ефективного захисту інтересів держави у спірних правовідносинах достатньо визнати недійсним договір оренди землі та повернути спірну земельну ділянку її власникові (пункт 9. 67). Верховний Суд у постанові від 31 березня 2021 року в справі №803/1541/16 (адміністративне провадження № К/9901/18708/18) виснував, що якщо під час розгляду заяви особи суб`єктом владних повноважень до прийняття остаточного рішення було змінено нормативно-правове регулювання, суб`єкт владних повноважень не має законних можливостей для прийняття рішення з урахуванням попереднього нормативно-правового регулювання, яке є нечинним, а його рішення та дії в цих випадках не можуть вважатися протиправними за формальними ознаками. У теорії права допускається можливість застосування до триваючих відносин до їх завершення нормативно-правового регулювання, яке діяло на час їх виникнення, за окремим рішенням і розглядається з позицій встановлення спеціального регулювання перехідного періоду «переживаючої» (ультраактивної) дії нормативно-правових актів. Водночас, таке застосування повинно бути чітко обумовлено при прийнятті відповідних нормативно-правових актів. Відсутність такого застереження не надає суб`єкту владних повноважень права на самовільне застосування нечинних правових норм. Правова визначеність як елемент верховенства права не передбачає заборони на зміну нормативно-правового регулювання. На думку Конституційного Суду України, особи розраховують на стабільність та усталеність юридичного регулювання, тому часті та непередбачувані зміни законодавства перешкоджають ефективній реалізації ними прав і свобод, а також підривають довіру до органів державної влади, їх посадових і службових осіб. Однак очікування осіб не можуть впливати на внесення змін до законів та інших нормативно-правових актів (абзац 4 п. 4.1 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 22.05.2018 № 5-р/2018) (пункти 51-53). У вказаній справі судом встановлено, що земельні ділянки площею 0.8193 га, кадастровий номер 4821182600:07:001:0001 та площею 0.9485 га з кадастровим номером 4821182600:07:002:0002 належать на праві комунальної власності Березнегуватській селищній раді Баштанського району Миколаївської області. На час ухвалення 02 березня 2021 року Березнегуватською селищною радою рішення про надання [PERSON] дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності в оренду для городництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення діяла норма Земельного кодексу України (частина перша статті 36), яка не містила обмежень щодо надання громадянам і їх об`єднанням із земель державної або комунальної власності в оренду земельних ділянок для городництва, відтак Березнегуватська селищна рада діяла правомірно, в межах наданих їй повноважень та вимог закону. Однак на час ухвалення 17 червня 2021 року Березнегуватською селищною радою рішення № 27 про затвердження проєкту землеустрою для відведення земельних ділянок в оренду [PERSON] для городництва (А.01.07) в межах населеного пункту [ADDRESS] , та передання йому в оренду земельних ділянок площею 0.8193 га, кадастровий номер 4821182600:07:001:0001 та площею 0.9485 га з кадастровим номером 4821182600:07:002:0002 для городництва на 10 років, селищна рада, як орган місцевого самоврядування, діяла не у відповідності до вимог закону, оскільки з 27 травня 2021 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» №1423 ІХ від 28 квітня 2021 року, яким частину першу статті 36 ЗК України доповнено нормою, що обмежувала розмір земельної ділянки, який надається громадянам в оренду для городництва (розмір не міг перевищувати 0,6 га), і цей закон не містив жодних застережень щодо дії цієї норми в часі. Отже зазначеним рішенням відповідачу було передано земельні ділянки для городництва, розміри яких перевищували допустимий у 0,6 га. Саме по собі рішення Березнегуватської селищної ради про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою не було правовстановлюючим актом і не гарантувало [PERSON] набуття прав користування земельними ділянками. Після зміни з 27 травня 2021 року нормативно правового регулювання надання земельних ділянок громадянам для городництва Березнегуватська селищна рада не мала законних можливостей для прийняття рішення № 27 від 17 червня 2021 року з урахуванням попереднього нормативно правового регулювання, оскільки таке втратило чинність. Крім цього Березнегуватська селищна рада, як орган місцевого самоврядування, зобов`язана була діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України. Таким чином, рішення Березнегуватської селищної ради № 27 від 17 червня 2021 року прийнято з порушенням вимог частини першої статті 36, статей 124,134 Земельного кодексу України, оскільки за наведених вище обставин Березнегуватська селищна рада повинна була відмовити в затвердженні проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на підставі частини п`ятнадцятої статті 123 ЗК України. Оскільки за наслідками прийняття вказаного вище рішення сесії Березнегуватської селищної ради між останньою та [PERSON] 19 липня 2021 року було укладено договір оренди землі, який також суперечить вимогам частини першої статті 36 ЗК України в частині площі земельних ділянок, переданих в оренду [PERSON] для городництва, тому цей договір підлягає визнанню судом недійсним, та як наслідок земельні ділянки підлягають поверненню Березнегуватській селищній раді. Таким чином, суд доходить висновку, що [PERSON] набув право користування спірними земельними ділянками внаслідок вчинення неправомірних дій, отримав незаконні переваги порівняно з іншими громадянами, чим порушено суспільний інтерес на законність у сфері земельних відносин, право держави визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, належної до земель сільськогосподарського призначення з огляду на доведену незаконність набуття права користування нею, становить пропорційне втручання у право володіння з дотриманням рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства) та інтересами особи, яка зазнала такого втручання, за такого позовні вимоги прокурора суд вважає законними і обґрунтованими, та доходить висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Посилання відповідача на обрання прокурором неналежного способу захисту порушеного права суд вважає необґрунтованими, оскільки [PERSON] набув право користування спірними земельними ділянками внаслідок вчинення неправомірних дій, з порушенням встановленого чинним законодавством порядку, тому в подальшому його звернення до Березнегуватської селищної ради з заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок комунальної власності переданих йому в оренду, прийняття Березнегуватською селищною радою рішення № 21 від 19.12.2025 року про надання дозволу на виготовлення такої технічної документації, та в подальшому її виготовлення, не породжує будь яких правових наслідків, оскільки [PERSON] як зазначено вище, набув право користування спірними земельними ділянками всупереч вимогам закону, а тому він не має законних підстав для користування і розпорядження ними. Суд доходить висновку, що у вказаній справі як Березнегуватська селищна рада так і [PERSON] діяли всупереч принципу добросовісності. Так [PERSON] проявивши розумну обачність, міг і повинен був знати про те, що площа земельної ділянки для городництва перевищує гранично допустимі норми. Він міг ознайомитись зі змістом земельного законодавства, та за необхідності отримати відповідну правову допомогу перед набуттям в оренду спірних земельних ділянок, та повинен був розуміти, що їх отримання в зазначених ним розмірах є неможливим в силу імперативних вимог чинного законодавства. [PERSON] внаслідок незаконного використання права користування земельними ділянками для городництва площею, яка перевищує гранично допустиму площу, фактично отримав незаконні переваги порівняно з іншими громадянами, оскільки кожен громадянин має право отримати земельну ділянку в оренду для городництва площею, що не може перевищувати 0,6 га. Отже, в даному випадку порушено суспільний інтерес на законність у цій сфері. В свою чергу діями Березнегуватської селищної ради порушено визначену законодавцем процедуру передачі в оренду земельних ділянок для городництва, а саме, надання такої ділянки у розмірі більшому, ніж встановлено законом, а отже, має місце порушення принципу ефективності використання таких земельних ділянок у найвищих інтересах територіальної громади. Прокурор обґрунтовано зазначив у позові, що повернення земельної ділянки територіальній громаді переслідує легітимну мету контролю за використанням відповідного майна згідно із загальними інтересами. Неналежне використання земельних ділянок, тобто тих, які отримано у порушення визначеного законом порядку, може привести до унеможливлення реалізації права на отримання земельних ділянок інших громадян, оскільки при наявності таких звернень орган місцевого самоврядування може відмовити у їх наданні у зв`язку із їх відсутністю, у той час як землі, які б можливо було надати, будуть використовуватись особами, що отримали їх з порушенням встановленого порядку. Тобто держава, яка делегувала органу місцевого самоврядування повноваження щодо реалізації права громадян на землю, не зможе реалізувати надані Конституцією України гарантії на реалізацію такого права. А тому порушення у вказаній сфері беззаперечно є і порушенням інтересів держави. З огляду на зазначене суд доходить висновку, що позовні вимоги прокурора є законними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України сплачений судовий збір у сумі 7267,20 грн підлягає стягненню з відповідачів на користь Миколаївської обласної прокуратури у рівних частинах з кожного.

Outcome: approved