Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», від імені якого діє представник, пред`явило дійсний позов. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 08.04.2021 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено договір позики №1989551, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 4960,00 грн. строком на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день і зобов`язався повернути його. 26.10.2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали договір факторингу №2610, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінансова компанія управління активами» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики №1989551 від 08.04.2021 року. У свою чергу 03.04.2023 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром маркет» уклали договір факторингу №030423-ФК, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило ТОВ «Фінпром Маркет» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики №1989551 від 08.04.2021 року. Оскільки на даний час відповідач в добровільному порядку не виконав своїх зобов`язань, представник ТОВ «Фінпром маркет» звернувся із позовом до суду та просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості в розмірі 16804,00 грн., з якої 4960,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 11844,00 грн. сума заборгованості за відсотками, суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 02 липня 2025 року було прийнято справу до провадження та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в провадження суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України, про причини неявки відомостей не надходило. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки не повідомив, неподання відповідачем відзиву на позов, згоду представника позивача на ухвалення заочного рішення, суд постановив про розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення у даній справі. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 08.04.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики(на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1989551, відповідно до умов якого зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики (а.с.13). Відповідно до п.2 Договору сума позики 4960,00 грн., строк позики 30 днів, процентна ставка 1,99%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2,70%, орієнтовна реальна річна процентна ставка 251,85%, орієнтовна загальна вартість позики 5986,72 грн., дата повернення позики 08.05.2021. Згідно з пунктами 4.1-4.2 Договору позичальник ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Позичальник до моменту підписання договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у тому числі і на умовах фінансового кредиту, що розміщені на вказаному сайті, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення Позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація), йому зрозумілі. Відповідно до п.5 Договору цей договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Договір відповідачем було підписано електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора, що вказано у договорі позики, а також підтверджується довідкою про ідентифікацію ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (а.с.24). ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» взяті на себе зобов`язання за договором позики виконало своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження грошові кошти, про що свідчить довідка ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» від 05 травня 2025 року та платіжної інструкції від 08 квітня 2021 року, з яких вбачається зарахування коштів у сумі 4960,00 грн. на картковий рахунок відповідача (а.с.11,25). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, у відповідача [PERSON] утворилась заборгованість за договором позики № 1989551 від 08 квітня 2021 року в розмірі 16804,00 грн, що складається із: 4960,00 грн. - тіло; 11844,00 грн. проценти (а.с. 4-6). 26 жовтня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» було укладено договір факторингу №2610, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінансова компанія управління активами» право грошової вимоги до боржників, зазначених в реєстрі заборгованостей (а.с.27 з/б-30). Згідно з реєстром прав вимог №2 від 26 жовтня 2021 року було відступлено право вимоги до [PERSON] за договором позики №1989551 від 08.04.2021 року (а.с.34 з/б-35). 03 квітня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» було укладено договір факторингу №030423-ФК, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило на користь ТОВ «Фінпром маркет» право грошової вимоги до боржників, зазначених в реєстрі заборгованостей (а.с.38-42). Згідно з реєстром боржників від 03 квітня 2023 року було відступлено право вимоги до [PERSON] за договором позики №1989551 від 08.04.2021 року (а.с.46 з/б-47). Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного «повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею». Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За положеннями ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Таким чином, суд доходить висновку, що позивачем ТОВ «Фінпром Маркет» доведено його право грошової вимоги до [PERSON] щодо стягнення з нього заборгованості за договором позики №1989551 від 08 квітня 2021 року. Водночас досліджуючи матеріали справи суд встановив, що нараховані відсотки не відповідають положенням укладеного договору позики з огляду на наступне. Так, між первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] 08 квітня 2021 року було укладено договір позики №1989551. Даним договором передбачено строк позики на 30 днів, тобто до 08 травня 2021 року, що вказано зокрема і в самому договорі позики, водночас вже дослідженим судом розрахунком заборгованості первісним кредитором здійснювалося нарахування процентів до 05 серпня 2021 року. Суд враховує позицію представника позивача викладену у позовній заяві щодо пролонгації договору, яка передбачена Правилами надання грошових коштів у позику(на умовах повернення позики в кінці строку позики), про що зокрема було вказано в укладеному сторонами договорі позики від 08 квітня 2021 року, однак не може погодитися із нею з огляду на наступне. Так, положення Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів (на умовах повернення позики в кінці строку позики), зокрема розділ 7, містить певні умови подовження строку користування позикою. Однак суд зауважує на тому, що надані докази стороною позивача не містять підтверджень, що вищезгадані Правила надання грошових коштів у позику були надані при укладенні договору позичальнику, який ознайомився і погодився з ними, підписуючи договір позики, саме в тій редакції, що були надані суду, зокрема яка б містила положення пролонгації договору. Надані позивачем Правила надання грошових коштів у позику, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку, в договорі, який безпосередньо підписаний відповідачем і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому правил приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови пролонгації по кредиту. Зазначені правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 . Окрім того, позивачем не надано доказів звернення позичальника за продовженням строку користування позикою у будь-який спосіб, чи то визначений Договором, чи законом. Виходячи з вищевикладеного, суд встановив, що у позикодавця виникло право нарахування процентів за Договором тільки у межах строку його дії - до 08 травня 2021 року. Таких же висновків дійшов Верховний Суд у правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, де зазначив, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У постанові від 05 квітня 2023 року, справа №910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Отже, враховуючи вищенаведене, нарахування відсотків необхідно в межах строку дії договору, тобто за 30 днів, починаючи з 08 квітня 2021 року по 08 травня 2021 року, розмір яких складає 2961,00 грн (4960 грн х 1,99%/100%=98,7 грн х 30 днів). Таким чином, суд доходить висновку про часткове задоволення вимог у розмірі 7921,00 грн., а саме 4960,00 грн. заборгованість за тілом та 2961,00 грн. заборгованість за відсотками. Також, представник позивача просить відшкодувати позивачу понесені ним витрати на правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Судом встановлено, що 01.11.2024 року між ТОВ «Фінпром Маркет» та адвокатом Ткаченко Ю.Л. укладено договір про надання правничої допомоги №01-11/24 (а.с. 48-50). На підтвердження суми витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 грн. позивачем наданий витяг з акту №13-П приймання-передачі наданої правничої допомоги від 16.05.2025, підтверджений підписами та печатками адвоката Ткаченко Ю.Л. та директора ТОВ «Фінпром Маркет», відповідно до якого вартість послуг, які надавались, склала 3500 грн. (а.с. 52). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, враховуючи часткове задоволення позову, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1649,55 грн. та судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 1141,67 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial