Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Акціонерне товариство "Таскомбанк" (далі Банк) 10 грудня 2025 року звернулося в суд з даним позовом, який обґорунтовує тим, що між сторонами 02 березня 2023 року підписано Заяву-договір на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування, яку слід розуміти як кредитний договір № 002/19270584-СК_SB від 02.03.2023. На підставі вказаного кредитного договору позивачем відкрито [PERSON] поточний рахунок № [NUMBER] у національній валюті, встановлено ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту, а саме надані кредитні кошти в сумі 17000 грн, з процентною ставкою за встановленим кредитним лімітом 59%, зі строком користування 12 місяців з автоматичною пролонгацією. Відповідачем умови кредитного договору не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, як наслідок, станом на 02 вересня 2025 року в [PERSON] утворилася заборгованість у розмірі 33632 грн 26 коп., з яких: 17000 грн тіло кредиту, 16632 грн 26 коп. відсотки. Банк просить стягнути з [PERSON] 33632 грн 26 коп. заборгованості за кредитним договором та судові витрати. Ухвалою суду від 18.12.2025 справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву, призначено судове засідання на 23 січня 2026 року. Судове засідання, призначене на 23 січня 2026 року, у зв`язку із перебуванням головуючої у щорічній додатковій відпустці відкладено на 11 год. 30 хв. 16 лютого 2026 року. Відповідач, отримавши 30 грудня 2025 року копію ухвали про відкриття провадження від 18.12.2025, у встановлений судом строк відзив на позов не подав, у зв`язку з чим суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом установлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з кредитного договору. Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Установлено, що 02 березня 2023 року між АТ "Таскомбанк" та [PERSON] було підписано Заяву-договір на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування № 002/19270584-СК_SB (далі- Заява-договір) у якій відповідач просив відкрити поточний рахунок у гривні № [NUMBER] , оформити на його ім`я платіжну картку Master Card World Contactless та встановити кредитний ліміт у межах максимальної суми ліміту кредитування рахунку, що складає 200000 грн, зі строком користування кредитним лімітом 12 місяців (365 днів) з можливістю автоматичної пролонгації на той самий строк, з процентною ставкою 59% річних. Дана Заява-договір підписана [PERSON] кваліфікованим електронним підписом (а.с. 6-7). На підставі укладеного договору [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № [NUMBER] , що підтверджується довідкою АТ "Таскомбанк" (а.с. 13). Як стверджено наданим Банком розрахунком, відповідач свого зобов`язання за договором не виконав, грошові кошти для погашення заборгованості своєчасно не сплачував, тим самим станом на 02 вересня 2025 року допустив заборгованість на загальну суму 33632 грн 26 коп., з яких 17000 грн тіло кредиту, 16632 грн 26 коп. відсотки (а.с. 17-18). Випискою по особовому рахунку [PERSON] за період з 02.02.2023 по 02.09.2025 року підтверджується, що відповідач користувався платіжною картою, зокрема використовував грошові кошти в межах наданого йому кредитного ліміту, частково погашав заборгованість за кредитним договором. Зазначені розрахунок та виписка по особовому рахунку є належними доказами отримання та користування відповідачем кредитними коштами. Натомість відповідач не надав суду жодних доказів, які б спростовували розрахунок заборгованості перед Банком, не довів відсутність заборгованості або неправильність чи необґрунтованість її розміру, яку позивач просив стягнути. Таким чином, враховуючи викладене, позовні вимоги АТ "Таскомбанк" про стягнення заборгованості за кредитним договором № 002/19270584-СК_SB від 02.03.2023 у розмірі 33632 грн 26 коп. є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Задовольняючи позовні вимоги повністю, суд стягує з відповідачки в користь Банку сплачені ним та документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved