Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до Городнянського районного суду Чернігівської області із позовом до [PERSON] , в якому просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 18 червня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис №30. Після розірвання шлюбу позивачка просила залишити її прізвище « [PERSON] ». В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 18 червня 2008 року між сторонами був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу позивачка зазначила те, що протягом останніх років відносини між нею та відповідачем постійно погіршувалися, в результаті чого між сторонами зникло взаєморозуміння. Будь-які спроби примиритися не дали бажаних результатів, оскільки у сторін різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, а тому позивачка вирішила розірвати шлюб. Ухвалою судді 22 січня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивачка не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. 06.02.2026 від позивачки [PERSON] надійшла до суду письмова заява з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Також позивачка не заперечувала щодо заочного розгляду справи (а. с. 22). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. 06.02.2026 від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Також відповідач вказує, що строк на примирення надавати не потрібно (а. с. 23). Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Заяви сторін з проханням розглянути справу за їх відсутності судом задоволені. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки справа слухалась за відсутності всіх учасників справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази та вивчивши матеріали справи, з`ясувавши позицію сторін по суті заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджені доказами, зібраними по справі, виходячи з наступного. З дослідженого у судовому засіданні свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що видане повторно установлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18 червня 2008 року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області зроблено відповідний актовий запис № 30. Після укладення шлюбу прізвища подружжя: « [PERSON] », « [PERSON] » (а. с. 9). Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] установлено, що [PERSON] народився [INFO] у м. Городня Чернігівської області, його батьками значаться: [PERSON] та [PERSON] (а. с. 7). Дослідженням свідоцтва про народження серії [NUMBER] установлено [PERSON] народився [INFO] у м. Городня Чернігівської області, його батьками значаться: [PERSON] та [PERSON] (а. с. 8). Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до приписів ст. 37 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб є правозгідним. Згідно із ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. У ст. 110 СК України закріплено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до статті 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», який є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, відповідно до статті 10 Цивільного кодексу України, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. З матеріалів позовної заяви вбачається, що подружні відносини сторони припинили, і їх відновлювати позивачка не має наміру, наполягає на розлученні. Відповідач також не заперечує проти розірвання шлюбу. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та інтересам їхніх спільних неповнолітніх дітей, і це має істотне значення, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачкою заявлено клопотання про зміну її прізвища на дошлюбне « [PERSON] », а тому суд вважає за доцільне задовольнити клопотання та змінити її прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Статтею 141 ЦПК України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, а тому сума судового збору в розмірі 1331,20 грн, яка сплачена позивачкою, підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved