Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

Судом встановлено, що 19 лютого 2024 року Гощанським районним судом Рівненської області у справі № 557/2136/23 було ухвалено заочне рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено та стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 10893-09/2022, а також судовий збір. На виконання вказаного судового рішення було видано виконавчий лист, який перебував на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області, у межах якого з боржника фактично стягнуто грошові кошти. Постановою Рівненського апеляційного суду від 06 лютого 2025 року заочне рішення Гощанського районного суду Рівненської області скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено у меншому розмірі, ніж було визначено судом першої інстанції. При цьому суд апеляційної інстанції не вирішив питання про поворот виконання скасованого судового рішення. За таких обставин суд дійшов до висновку, що внаслідок виконання рішення, яке в подальшому було скасоване, з [PERSON] було стягнуто кошти понад розмір, визначений новим судовим рішенням, що є підставою для застосування повороту виконання відповідно до статті 444 ЦПК України. Відповідно до частини першої статті 444 Цивільного процесуального кодексу України, у разі скасування судового рішення та ухвалення нового рішення із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі суд вирішує питання про поворот виконання судового рішення. Системний аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що поворот виконання судового рішення не є правом суду, а становить його процесуальний обов`язок, який виникає за наявності сукупності визначених законом умов, а саме фактичного виконання судового рішення, подальшого скасування або зміни такого рішення, на яке здійснювалося виконання. Таким чином, поворот виконання судового рішення є обов`язковим процесуальним наслідком скасування або зміни судового рішення, оскільки правова підстава для примусового стягнення майна або грошових коштів з боржника припиняє своє існування з моменту набрання законної сили новим судовим рішенням. При цьому сама обставина виконання судового рішення, яке в подальшому було скасоване, не може легалізувати правові наслідки такого виконання та не створює для стягувача самостійної правової підстави для збереження отриманого майна, оскільки виконання рішення є похідним від його законності та чинності. Суд звертає увагу на те, що інститут повороту виконання судового рішення спрямований на усунення негативних майнових наслідків, які виникли внаслідок виконання судового рішення, що згодом було визнане помилковим шляхом його скасування або зміни. Метою застосування повороту виконання є відновлення майнового стану сторін, який існував до виконання такого судового рішення. У випадку коли судове рішення виконане, а в подальшому скасоване з ухваленням нового рішення, яким позовні вимоги задоволено у меншому розмірі, відсутні правові підстави для збереження стягувачем майна або грошових коштів у частині, що перевищує визначений новим судовим рішенням розмір, що зумовлює необхідність застосування повороту виконання судового рішення. Частинами третьою та четвертою статті 444 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі якщо питання про поворот виконання судового рішення не було вирішено судом апеляційної чи касаційної інстанції, таке питання вирішується судом першої інстанції, який розглядав справу. Отже, у випадку скасування судового рішення та ухвалення судом апеляційної інстанції нового рішення без вирішення питання про поворот виконання, суд першої інстанції є належним та компетентним судом для вирішення такого питання за заявою заінтересованої особи. За змістом наведених норм поворот виконання судового рішення є процесуальним засобом відновлення порушених майнових прав сторони, що полягає у поверненні сторін виконавчого провадження у становище, яке існувало до виконання судового рішення, що у подальшому було скасоване або змінене. Такий підхід узгоджується з правовою позицією Конституційного Суду України, викладеною у рішенні від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011, відповідно до якої поворот виконання судового рішення є цивільною процесуальною гарантією захисту майнових прав особи та застосовується у разі відсутності правової підстави для виконання судового рішення. Конституційний Суд України зазначив, що застосування повороту виконання судового рішення спрямоване на поновлення порушених прав особи та недопущення безпідставного набуття майна іншою стороною у зв`язку з виконанням судового рішення, яке втратило чинність. Виконання судового рішення, яке в подальшому було скасоване, не створює для стягувача правових підстав для збереження отриманих коштів, а такі кошти підлягають поверненню у порядку повороту виконання судового рішення. Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України у разі, коли правова підстава, на якій майно було набуте, згодом відпала, таке майно підлягає поверненню особі, за рахунок якої воно було набуте. З матеріалів справи вбачається, що судове рішення було фактично виконане, у подальшому скасоване судом апеляційної інстанції, позовні вимоги задоволено у меншому розмірі, а питання про поворот виконання судового рішення судом апеляційної інстанції не вирішено. За таких обставин суд доходить висновку про наявність правових підстав для застосування повороту виконання судового рішення та задоволення заяви. Суд зазначає, що при вирішенні питання про поворот виконання судового рішення суд не надає оцінки матеріально-правовим підставам виникнення зобов`язання, оскільки такі обставини були предметом судового розгляду у справі та оцінені судом апеляційної інстанції.

Outcome: approved