Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Представник ТОВ «Фінпром Маркет» звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути суму заборгованості за договором позики №71893413 в розмірі 12930 грн. В обґрунтування зазначив, що 15.06.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №71893413, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 4000 грн., який підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за договором позики та заборгованості за процентами не виконав, у зв`язку з цим утворилась заборгованість у розмірі 12930 грн., яка складається з: 4000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 330 грн. сума заборгованості за відсотками, 600 грн сума заборгованості за комісією, 8000 грн сума заборгованості за пенею/неустойкою. Також, згідно з умовами договорів відступлення прав вимоги ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило право вимоги до ТОВ «Фінпром Маркет», а відтак позивачем набуто право вимоги за вказаним кредитним договором до [PERSON] , яку і просить стягнути. Також просить суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлений відповідно до ст. ст. 128, 129 ЦПК України, надіслав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти заочного рішення суду. Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, відповідно до ст. ст. 128,129 ЦПК України. Приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення, суд відповідно до ст.280 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 15.06.2025 [PERSON] уклав з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договір позики №71893413 (на умовах повернення позики в кінці строку позики, відповідно до якого сума кредиту становить 4000 грн. Відповідно до п. 2.2. строк позики (строк договору) 30 днів. Пунктом 2.3. цього ж договору процентна ставка (базова)/день становить 0,77 % (фіксована). Дата надання позики 15.06.2025, дата повернення позики 14.07.2025, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день становить 4 %, орієнтована реальна річна процентна ставка 1288,87 %. Договір №71893413 від 15.06.2025 підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 38628 (а. с. 21). Факт отримання коштів [PERSON] підтверджується копією платіжної інструкції від 15.06.2025 (а.с.25). Із положеньстатті 11 Закону України від 3 вересня 2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію»слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону №675-VIII). В силу пункту 6 частини першоїстатті 3 Закону №675-VIIIелектронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Таким чином, вищезазначений договір, укладений між відповідачем та первісним кредитором у відповідності до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. 16.10.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (клієнт) та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено договір факторингу №16/1/25 відповідно до якого позивач набув статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів`в тому числі і до [PERSON] за позики №71893413 від 15.06.2025 (а.с.26-29). Набуття прав вимоги ТОВ «Фінпром Маркет» щодо відповідача підтверджується реєстром боржників до Договору факторингу №16/1/25 від 16.10.2025 (зворот а.с.30-а.с.31). Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України(даліЦК України) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимогЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст.1048 ЦК Українипозикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст.1049 ЦК Українипозичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ст.610 ЦК Українипорушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно дост. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст.1082 ЦК Україниборжник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Отже, ТОВ «Фінпром Маркет» за договором факторингу №16/1/25 від 16.10.2025, набуло право вимоги до [PERSON] заборгованості за вищенаведеним договором. Установлено, що позичальником умови договору позики №71893413 від 15.06.2025 належним чином не виконувались внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованості за відповідачем рахується заборгованість в загальному розмірі 12930 грн. станом на 16.10.2025, кінцевий строк нарахування заборгованості первісним кредитором 16.10.2025 (зворот а. с. 12-13). Пунктом 5.2 Договору визначено, що позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування авто пролонгації, йому зрозумілі (зворот а.с.14). Відповідно до п. 6.5 Правил надання грошових коштів у позику, у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики, передбачено, що у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів (зворот а.с.19). Отже, договором встановлено строк позики 30 днів та наявна умова щодо ознайомлення позичальника з Правилами надання грошових коштів у позику, якими передбачено умови автоматичної пролонгації на строк до 90 календарних днів. Таким чином, відсотки за кредитом за період з 15.06.2025 по 02.09.2025 нараховані в межах строку кредитування та на умовах визначених договором. Оскільки, відповідач належним чином не виконав зобов`язання по погашенню заборгованості за договором позики №71893413 від 15.06.2025, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо стягнення заборгованості за пенею/неустойкою за надання кредиту. Відповідно до Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється, зокрема, від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України №64/2022від 24.02.2022на всій території України введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який безперервно триває з 24.02.2022 до теперішнього часу. Відтак суд відхиляє позовні вимоги банку про стягнення з позичальника штрафу, нарахованих кредитором за прострочення виконання договірних зобов`язань щодо повернення кредитних коштів у погоджені строки. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4000 грн та за процентами у розмірі 330 грн, заборгованості за комісією 600 грн, що разом становить 4930 грн є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню. Що стосується судових витрат, то суд зазначає таке. Таким чином, судові витрати по справі відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відтак стягненню підлягає судовий збір та правничу допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог (38,13%) в розмірі 923,66 грн судового збору та 1715,85 грн правничої допомоги, що разом становить 2639,51 грн.

Outcome: partial