Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивач ТОВ «Лип`янка» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 16 вересня 2005 року в запропонованій редакції, в якому зазначає, що 16 вересня 2005 року між ТОВ імені А.Л. Фисуна та [PERSON] укладений договір оренди землі № б/н щодо земельної ділянки кадастровий номер 5321682900:00:001:0040. 15 вересня 2015 року.укладено договір про внесення змін до договору оренди землі від 16 вересня 2005 року. Право оренди зареєстровано 10 березня 2016 року, номер запису про інше речове право: 13615991. Протоколом загальних зборів № 148 від 05 вересня 2022 року змінено найменування шляхом зміни назви з ТОВ імені А.Л. Фисуна на ТОВ «Лип`янка». Строк дії даного договору сплив 15 вересня 2025 року. Беручи до уваги факт належного виконання обов`язків орендаря за умовами договору ТОВ Лип`янка» повідомила орендодавця про намір скористатися переважним правом укладення договору оренди на новий строк та надіслало пропозицію щодо продовження договору оренди землі разом із проектом додаткової угоди. Лист- повідомлення орендодавця щодо розгляду пропозиції, проекту додаткової угоди про поновлення договору оренди землі та прийнятого рішення за результатами розгляду від відповідача не надійшло. ТОВ «Лип`янка» продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору, земельна ділянка не поверталась, а тому право оренди є дійсним. Посилаючись на наведене, просить суд визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 16 вересня 2005 року між [PERSON] та ТОВ «Лип`янка» в запропонованій редакції. Позиції учасників судового провадження. Від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, згідно якого позовні вимоги вона не визнає та задоволенні позовних вимог просить відмовити посилаючись на те, що не бажає з позивачем ТОВ «Лип`янка» переукладати договір оренди на новий строк. У зв`язку з цим, 10 червня 2025 року направила ТОВ «Лип`янка» лист- повідомлення в якому вказала, що вона не бажає поновлювати дію договору оренди та має намір самостійно використовувати земельну ділянку. Вказане повідомлення отримано позивачем 13 червня 2025 року. Після цього, через 12 днів, позивачем направлено на її адресу пропозицію щодо продовження договору оренди землі з додатковими угодами. Проте, вона повідомила орендаря ТОВ «Лип`янка» про те, що договір оренди не має наміру продовжувати так як бажає самостійно користуватися земельною ділянкою. Вказаний лист-повідомлення 22 липня 2025 року направлено позивачу та отримано ним 25 липня 2025 року. Із пропущенням встановленого договором 30 денного терміну, позивач повторно направив пропозицію щодо продовження договору оренди землі від 14 серпня 2025 року з додатковими угодами в 2-ох примірниках, яку відправлено лише 20 серпня 2025 року. 26 серпня 2025 року вона в черговий раз повідомила ТОВ «Лип`янка», що її намір не змінився та заперечувала проти поновлення договору оренди та відмову від підписання додаткової угоди до договору оренди землі, оскільки має намір самостійно використовувати земельну ділянку. Вказане повідомлення отримано позивачем 29 серпня 2025 року. Після закінчення строку дії договору оренди землі від 16 вересня 2025 року, вона письмово 23 вересня 2025 року повідомила ТОВ «Лип`янка», що заперечує проти поновлення договору оренди, оскільки має намір самостійно використовувати земельну ділянку. Вказане повідомлення отримано позивачем 26 вересня 2025 року. Листи надіслані позивачу, як до закінчення дії договору оренди землі, так і після його закінчення, є достатнім підтвердженням відмови орендодавця від подальшої пролонгації договору на новий строк. Від позивача ТОВ «Лип`янка» надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що ТОВ «Лип`янка» протягом усього строку дії договору оренди землі надежним чином виконувало свої договірні зобов`язання та завчасно реалізувало своє переважене право орендаря, натомість орендодавець безпідставно ухиляється від підписання документів. Просить суд позов задовольнити. У судовому засіданні, в режимі відеоконференції, представник позивача ТОВ «Лип`янка» - адвокат Тереховський Д.О. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] адвокат Удовіченко І.О. у задоволенні позову просив відмовити, з підстав, зазначених у відзиві, зазначив, що відповідач завчасно та неодноразово повідомила позивача про свій намір самостійно обробляти землю та не продовжувати договір оренди. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою від 09 грудня 2025 року провадження по справі відкрито, справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с.64). Ухвалою суду від 15 січня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с.161). Фактичні обставини, встановлені судом. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступні обставини. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,5794 га кадастровий номер 5321682900:00:001:0040, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державна реєстрація права власності проведена на підставі договору дарування від 10 квітня 2023 року [PERSON] , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 36). 16 вересня 2005 року між [PERSON] та ТОВ ім. А.Л. Фисуна укладено договір оренди вказаної земельної ділянки. Пунктом 5 договору передбачено, що договір укладено строком на 5 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (а.с. 7-9). Цього ж дня між сторонами складено та підписано акт приймання-передачі земельної ділянки в оренду. 04 квітня 2007 року договір зареєстровано у Карлівському районному відділі Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 040755600458. Додатковою угодою від 12 травня 2008 року, укладеною у формі додатку до договору оренди землі внесено зміни до Договору оренди землі від 16 вересня 2005 року, зокрема - розділ «Строк дії договору», пункт 5 договору викладено в такій редакції: "Договір оренди землі укладено на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію" (а.с. 10). 15 вересня 2015 року між [PERSON] та ТОВ ім. А.Л. Фисуна укладено договір про внесення змін до договору оренди землі від 16 вересня 2005 року. Пунктом 8 договору передбачено, що договір діє до 15 вересня 2025 року з моменту укладення даного договору. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (а.с. 12-16). Із протоколу № 148 зборів учасників товариства від 05 вересня 2022 року та виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що назву товариства з ТОВ ім. А.Л. Фисуна змінено на ТОВ «Лип`янка» (а.с. 37-39). Відповідачем [PERSON] на адресу позивача ТОВ «Лип`янка» направлено лист-повідомлення, датований 10 червня 2025 року про те, що вона бажає користуватися земельною ділянкою самостійно і не планує в подальшому передавати її в оренду. Після закінчення строку дії договору оренди землі виявляє бажання приступити до використання своєї земельної ділянки (а.с. 97). З копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (накладна № 3950035711596), опису документів вбачається, що заява від [PERSON] на адресу ТОВ «Лип`янка» направлена 10 червня 2025 року та отримана 13 червня 2025 року (а.с.77-81). Із пропозицією щодо продовження договору оренди землі, датованою 25 червня 2025 року № 92 ТОВ «Лип`янка» звернулося до [PERSON] в якій запропонувало останній укласти додаткову угоду про продовження дії договору оренди земельної ділянки, який закінчується 15 вересня 2025 року. До пропозиції додано додаткову угоду про поновлення договору оренди землі (а.с.13-16). З копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (ШК № 33950035713238) вбачається, що лист повідомлення від 25 червня 2025 року та додаткова угода до договору оренди землі отримані [PERSON] 27 червня 2025 року (а.с. 17). 22 липня 2025 року [PERSON] на адресу ТОВ «Лип`янка» направлено лист-повідомлення те, що 27 червня 2025 року вона отримала пропозицію щодо продовження договору оренди землі та додаткову угоду. Натомість її наміри не змінились, вона не бажає підписувати додаткову угоду до договору оренди землі та після закінчення терміну дії договору має намір користуватися земельною ділянкою самостійно (а.с. 93). З копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (накладна № 3950035716210), опису документів, трекінгу вбачається, що заява-повідомлення від [PERSON] на адресу ТОВ «Лип`янка» направлялася 22 липня 2025 року та отримана 27 липня 2025 року (а.с.93-99). Листом-повідомленням від 26 серпня 2025 року та від 23 вересня 2025 року відповідач [PERSON] потворно повідомляла ТОВ «Лип`янка» про небажання продовжувати договір оренди землі (а.с.114-137) Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. У частині першій статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Правовідносини сторін за договором оренди землі регулюються спеціальним Законом України «Про оренду землі», ЗК України та ЦК України. Частиною четвертою статті 124 ЗК України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Частиною першою статті 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до вимог частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Статтею 1Закону України «Про оренду землі» визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до статті 13 Закону України «Про орендуземлі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У частині першій статті 777 ЦК України закріплено переважне право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачено певну процедуру здійснення цього права. Відповідно до частин першої та другої статті 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Закінчення строку дії договору оренди землі спричиняє усталені та законодавчо визначені наслідки, зокрема припиняються права та обов`язки, що випливають із договору, за винятком тих, які продовжують існувати після закінчення договірних відносин. Власник земельної ділянки вправі користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою після закінчення договору оренди за правилами статті 317 ЦК України, укладати договори оренди з іншими орендарями на власний розсуд. Випадки та умови, коли права і обов`язки сторін за договором оренди продовжують існувати після закінчення узгодженого строку дії цього договору незалежно від волевиявлення власника, обмежуючи останнього у його правомочностях щодо здійснення права власності, обумовлюються договором або законом. Законодавець передбачає різні способи продовження строку дії договору оренди на новий строк, які можуть полягати у визначенні для сторони договору необхідності вдатися до активних дій для отримання бажаного результату або, навпаки, у вказівці для досягнення бажаного результату утриматися від певних дій (постанова Верховного Суду від 20 липня 2022 року у справі №692/525/21). Стаття 33 Закону України "Про оренду землі" в редакції, чинній на момент укладання договору оренди, мала назву "Поновлення договору оренди землі" та передбачала, що після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У разі поновлення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням. Редакція ст.33 Закону України "Про оренду землі" неодноразово змінювалась. Зокрема Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" істотно змінив редакцію статті 33 Закону про оренду землі, яка тепер стосується лише переважного права орендаря (частини перша-п`ята статті 33 Закону про оренду землі). Поновлення ж договору (частина шоста попередньої редакції статті 33) регулюється статтею 126-1 ЗК. Велика Палата Верховного Суду врахувала, що Закон №340-ІХ істотно змінив підхід до продовження орендних відносин. Він чітко розмежував зміст понять "поновлення договору оренди землі" та "переважне право орендаря на укладення договору оренди на новий строк", доповнивши ЗК України статтею 126-1 Поновлення договору оренди землі, договору про встановлення земельного сервітуту, договорів про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови", Закон України "Про оренду землі" - статтею 32-2 "Поновлення договорів оренди землі", яка відсилає до статті 126-1 ЗК України, та виклавши статтю 33 Закону України "Про оренду землі" у новій редакції з назвою "Переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк" (тобто приписи цієї статті незастосовні до поновлення договорів оренди землі). У частині зазначених змін і доповнень Закон №340-ІХ набрав чинності 16 липня 2020 року (постанова Великої палати Верховного суду 31 серпня 2021 року у справі №903/1030/19). Відповідно до частин першої - п`ятої статті 33 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на час направлення орендарем повідомлення орендодавцю про намір скористатись переважним правом на укладення договору землі на новий строк) після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом одного місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку. До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору. При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Частиною дев`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відмова, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі можуть бути оскаржені в суді. Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України. Аналіз положень частини першої-п`ятої статті 33 Закону України «Про оренду землі» свідчить про те, що для визнання за орендарем переважного права необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення . Подібні за змістом правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року № 594/376/17-ц (провадження № 14-65цс18). При цьому реалізація переважного права на поновлення договору оренди, передбаченого частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива за умови як дотримання встановленої цією нормою (частини другої-п`ятої статті 33 Закону України «Про оренду землі») процедури, так і наявності волевиявлення сторін. Натомість орендодавець [PERSON] на адресу орендаря ТОВ «Лип`янка» неодноразово направляла листи-повідомлення про небажання продовжувати термін дії договору оренди землі та після закінчення терміну дії договору 15 вересня 2025 року повернути належну їй земельну ділянку. Надсилання повідомлення в порядку, встановленому частинами другою, третьою статті 33 Закону України «Про оренду землі», після того, як орендодавець зажадала повернення належної їй земельної ділянки по закінченню строку дії договору оренди землі, не свідчить про виникнення у позивача переважного права орендаря. Укладення в судовому порядку договору оренди землі за відсутності згоди власника земельної ділянки суперечить закону. Подібного за змістом висновку дійшов Верховний Суд у справі № 692/531/21 (провадження 61-2885св 22, постанова від 29 червня 2022 року). Таке право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк не може домінувати над виключним правом орендодавця, як власника земельної ділянки, щодо користування та розпорядження нею на власний розсуд після закінчення строку дії договору оренди землі. За вказаних обставин, суд вважає, що правові підстави для визнання додаткової угоди до договору оренди землі укладеною на новий строк між ТОВ «Лип`яна» та [PERSON] у запропонованій позивачем редакції відсутні. На підставі викладеного суд приходить до висновку , що у задоволенні позовних вимог ТОВ «Лип`янка» слід відмовити.

Outcome: dismissed