Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

І. СУТЬ ПОЗОВУ 1. 21.10.2025 представник позивача [PERSON] (далі також позивач) - адвокат Канарська О.В. через підсистему «Електронний Суд» направила до Корольовського районного суду міста Житомира позовну заяву до [PERSON] (далі також відповідач), в якій просила: «встановити факт того, що [PERSON] , [INFO] перебувала на утриманні свого батька [PERSON] , [INFO] по день його зникнення безвісти, а саме [INFO]». 2. Обґрунтовуючи позов, позивачка зазначила, що на момент зникнення безвісти батька вона навчалася за денною формою навчання, не мала власних доходів, проживала разом із ним та перебувала на його повному матеріальному утриманні, яке було для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. 3. Звертаючись до суду, позивачка зазначила, що встановлення факту проживання та перебування на утриманні зниклого безвісти батька є необхідним для заявниці з метою можливої реалізації у майбутньому права на отримання одноразової грошової допомоги, а також інших передбачених державою соціальних виплат, пільг і гарантій, пов`язаних зі статусом члена сім`ї військовослужбовця, який зник безвісти під час виконання обов`язків військової служби. ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН 4. 28.10.2025 ухвалою суду відкрито провадження у справі №296/11979/25 у порядку загального позовного провадження. Залучено до розгляду даної справи Міністерство оборони України, [INFO] , [INFO] та військову частину [NUMBER] . 5. 20.11.2025 від представника [INFO] [PERSON] через підсистему «Електронний Суд» надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог не заперечував. 6. Представник третьої особи - Міністерства оборони України [PERSON] у письмових поясненнях зазначив, що заявлені вимоги є передчасними та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на відсутність передбачених законом підстав для встановлення факту перебування на утриманні особи, яка вважається зниклою безвісти. Вказав, що станом на день розгляду справи військовослужбовець [PERSON] має статус зниклого безвісти з [INFO], що підтверджується відповідними повідомленнями та матеріалами службового розслідування, тоді як факт його загибелі (смерті) не встановлений та не підтверджений актом цивільного стану або судовим рішенням про оголошення особи померлою. Зазначив, що відповідно до законодавства право на призначення одноразової грошової допомоги членам сім`ї військовослужбовця виникає виключно у разі його загибелі (смерті), у зв`язку з чим відсутність юридичного факту смерті унеможливлює реалізацію такого права та, відповідно, встановлення факту перебування на утриманні. Крім того, представник третьої особи звернув увагу, що позов фактично спрямований на встановлення юридичного факту на майбутнє - з метою можливого виникнення права після ідентифікації тіла або визнання особи померлою, що не відповідає правовій природі справ про встановлення фактів, які мають юридичне значення (а.с.118-120). 7. 04.12.2025 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі №296/111979/25 та призначено до судового розгляду. 8. У судовому засіданні 29.01.2024 за клопотанням позивача допитані свідки: [PERSON] та [PERSON] , які є сусідами та друзями позивача. Свідки вказали, що добре знають сім`ю [PERSON], підтримували тісні дружні відносини з ними. [PERSON] повністю утримував доньку та фактично всю сім`ю, оплачував її навчання, систематично надсилав кошти на банківську картку, інших доходів у позивача не було, вони спільно проживали за однією адресою. 9. У додаткових поясненнях від 02.02.2026 представник позивача - адвокат Канарська О.В. зазначила, що встановлення факту перебування позивачки на утриманні батька по день його зникнення безвісти є необхідним для реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 та інших соціальних гарантій, передбачених законодавством для членів сім`ї військовослужбовця. Зазначила, що на момент зникнення батька позивачка не досягла 23-річного віку, навчалася за денною формою, не мала власних доходів і перебувала на повному матеріальному утриманні батька, що підтверджується письмовими доказами та показами свідків. Також звернула увагу, що рішенням Шевченківського районного суду м. Харкова від 08.12.2025 у справі № 638/20427/25 [PERSON] оголошено померлим із визначенням вірогідної дати смерті [INFO] , у зв`язку з чим, на переконання представника позивача, відсутні підстави вважати заявлені вимоги передчасними, а встановлення відповідного юридичного факту має індивідуальний характер і безпосередньо впливає на виникнення та реалізацію особистих і майнових прав позивачки як члена сім`ї військовослужбовця (а.с.190-194). 10. Оскільки вказані додаткові пояснення подані представником позивача після переходу суду до стадії судових дебатів, та представник позивача не заявляла клопотань про повернення до з`ясування обставин справи і поновлення строку на подання письмових пояснень, судом відповідно до ч.1 ст.242 ЦПК України не прийнято до уваги посилання представників позивача на обставини, викладені в додаткових поясненнях від 02.02.2026, як на такі, що не досліджувалися в судовому засіданні, про що судом повідомлено учасникам справи. 11. Представники позивача у судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити. 12. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позовних вимог та підтвердила, що її онука [PERSON] перебувала на утриманні свого батька. 13. Представник Міністерства оборони України [PERSON] у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог. Додатково зазначив, що позивачка до Пенсійного фонду із відповідними заявами для реалізації права на пільги не зверталася, натомість обрала неправомірний спосіб реалізації своїх прав шляхом звернення до суду. Водночас суд не може ухвалити рішення на майбутнє, коли відсутній актовий запис про смерть батька позивача. Крім того, вказав про відсутність підстав для звернення позивачки з позовом у позовному провадженні, так як відповідач [PERSON] не заперечувала щодо позовних вимог [PERSON] . 14. Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином у порядку ст. 128 ЦПК. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 15. [PERSON] , [INFO] є донькою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.18). 16. 01.10.2020 [PERSON] уклав договір з Національним технічним університетом «Харківський політехнічний інститут» щодо навчання [PERSON] , що підтверджується копією договору від 01.10.2020 від №4583 (а.с.47-48). 17. Зі змісту довідки ПП «Євро СервісПлюс» від 26.03.2024 №8 [PERSON] та [PERSON] фактично проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] (а.с.50). 18. У період з серпня 2021 по січень 2024 [PERSON] здійснював грошові перекази на картку [NUMBER] на ім`я [PERSON] , що підтверджується довідкою АТ «Універсал Банк» про рух коштів по картці від 17.10.2025 (а.с.51-70). 19. У період з січня 2019 по грудень 2024 [PERSON] доходу не отримувала, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 16.10.2025 (а.с.71-72). 20. Відповідно до повідомлення про зниклого безвісти [INFO] від 25.02.2024 № 777 батько [PERSON] - командир бойової машини - командир [INFO] військової частини [NUMBER] сержант [PERSON] , [INFO] , зник безвісти [INFO] в районі населеного пункту Роботине Пологівського району Запорізької області (а.с.24). 21. Згідно акту службового розслідування від 19.03.2024, призначеного наказом командира військової частини [NUMBER] від 29.02.2024 № 803 встановлено, що на підставі бойового розпорядження командира [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] від [INFO] № 441/250/79/141 сержант [PERSON] виконував бойове завдання в районі населеного пункту Роботине Пологівського району Запорізької області, в ході якого зник безвісти. ІV. НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ 22. Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (у редакції з урахуванням змін, внесених постановами Кабінету Міністрів України від 30.05.2025 № 631 та від 15.08.2025 № 1000), особам, які мають право на виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі осіб, зазначених у пунктах 1-1?-2 цієї постанови, а також у разі їх смерті внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через три роки після поранення (контузії, травми, каліцтва), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень. Незалежно від змісту особистого розпорядження право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки загиблої (померлої) особи у розмірі 50 відсотків частки, яка належала б кожному з них у разі призначення і виплати одноразової грошової допомоги за відсутності особистого розпорядження. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати таке право протягом трьох років з дня виникнення у них цього права. Днем виникнення такого права є дата складання актового запису про смерть, зазначена у свідоцтві про смерть особи, зазначеної у пунктах 1-1?-2 цієї постанови, загибель якої сталася в період воєнного стану або смерть якої настала внаслідок причин, зазначених в абзаці першому цього пункту, не пізніше ніж через три роки після поранення (контузії, травми, каліцтва). 23. Згідно з підпунктом 1 пункту 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби. 24. Відповідно до пункту 1 статті 16? Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті. 25. До членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або якщо їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їхні батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживала однією сім`єю, але не перебувала у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови, що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; інші утриманці загиблої (померлої) особи, які мають право на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (пункт 4 статті 16? Закону). V. МОТИВИ СУДУ 26. Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка зазначала, що, незважаючи на те, що станом на дату звернення до суду її батько [PERSON] має статус зниклого безвісти, у разі ідентифікації його тіла датою смерті вважатиметься [INFO]. Позивачка посилалася на те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 право на отримання одноразової грошової допомоги може бути реалізоване протягом трьох років з дня виникнення такого права, а застосуванню підлягатимуть норми законодавства, чинні станом на дату загибелі військовослужбовця. 27. Оцінюючи доводи позивача, суд виходить з того, що звертаючись до суду з вимогою про встановлення факту перебування на утриманні батька, який зник безвісти, позивач обґрунтовує необхідність такого встановлення можливістю реалізації у майбутньому права на отримання одноразової грошової допомоги та інших соціальних виплат у разі підтвердження факту загибелі військовослужбовця. 28. При цьому з матеріалів справи вбачається, що станом на день розгляду справи [PERSON] має статус особи, яка зникла безвісти, а факт його загибелі (смерті) не підтверджений актовим записом цивільного стану або судовим рішенням, яке набрало законної сили. 29. Таким чином, заявлені позовні вимоги, по суті, спрямовані на встановлення юридичного факту на майбутнє, у контексті гіпотетичного виникнення права після можливої ідентифікації тіла або визнання особи померлою. 30. Відповідно до пункту 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює юридичні факти лише за умови, якщо такі факти безпосередньо породжують юридичні наслідки на момент розгляду справи, а не на випадок можливого їх настання у майбутньому. Предметом доказування у таких справах можуть бути лише обставини, що існують на час судового розгляду, а не припущення щодо подальшого розвитку подій. 31. Як убачається з матеріалів справи, позивач не надала суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт загибелі (смерті) батька [PERSON] , зокрема рішення суду про оголошення його померлим, яке станом на час розгляду справи набрало законної сили, або актового запису про смерть. За таких обставин відсутній ключовий юридичний факт, з яким законодавство пов`язує виникнення права на одноразову грошову допомогу та, відповідно, надання юридичного значення факту перебування на утриманні. 32. Крім того, суд враховує доводи представника Міністерства оборони України про те, що позивач не надала доказів на підтвердження наявності у неї права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Відповідно до пункту 4 статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», до кола осіб, які визнаються утриманцями загиблого (померлого) військовослужбовця, належать, зокрема, інші утриманці, які мають право на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 33. Однак матеріали справи не містять доказів звернення позивача до Пенсійного фонду України з метою призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, так само як і доказів відмови у такому призначенні. 34. Суд також бере до уваги, що позивач не скористалася передбаченим законом позасудовим порядком встановлення факту перебування на утриманні, а саме, шляхом звернення до органів Пенсійного фонду України для вирішення питання про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Відсутність звернення до відповідного органу та відсутність рішення (відмови) у реалізації такого права свідчить про передчасність звернення до суду з даними позовними вимогами. 35. З урахуванням наведеного суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги не відповідають правовій природі справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, є передчасними, поданими без наявності належної правової підстави та спрямованими на встановлення юридичного факту на майбутнє, що суперечить вимогам процесуального закону та усталеній судовій практиці. 36. Відсутність на момент розгляду справи юридичного факту смерті військовослужбовця є визначальною обставиною, яка унеможливлює виникнення права як на одноразову грошову допомогу, так і надання самостійному юридичному значенню встановленню факту перебування позивача на утриманні. 37. Суд зазначає, що оцінка заявлених позовних вимог здійснюється виходячи з обставин та доказів, які існували і були належним чином підтверджені на момент звернення до суду та розгляду справи, без урахування можливого настання юридичних фактів у майбутньому. 38. За таких обставин суд приходить до висновку, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні. VІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 39. Відповідно до частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову понесені судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed