Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

Представник товариства з обмеженою відповідальністю "Новий Колектор" (далі по тексту ТОВ «Новий Колектор») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 8 900,00 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 06.02.2019 між ТОВ "Споживчий Центр" та [PERSON] укладено кредитний договір № 05.02.2019-100005703. Відповідно до кредитного договору № 05.02.2019-100005703 від 06.02.2019 кредитодавцем надано позичальнику кредит у розмірі 5000 грн. Кредитором виконано свої зобов`язання за договором в повному обсязі. В свою чергу позичальник свої зобов`язання за договором належним чином не виконує. У зв`язку з чим, станом на 19.11.2025 утворилась заборгованість у розмірі 8 900,00 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту становить 5 000,00 грн та за відсотками 1 400,00 грн, штраф 2 500,00 грн, чим порушуються права та інтереси позивача. 29.02.2024 між ТОВ "Споживчий Центр" та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» укладено договір факторингу № 290224-11. На виконання умов зазначеного договору укладено реєстр № 1, згідно з яким відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 05.02.2019 100005703 від 06.02.2019 на залишок основної суми кредиту, відсотків, нарахованих за користування кредитом, та інших, передбачених договором платежів, боржником за яким являється [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] (далі за текстом - «Відповідач», «Боржник», «Позичальник»). Просять стягнути з відповідача [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Новий Колектор" заборгованість за кредитним договором № 05.02.2019 100005703 від 06.02.2019 в розмірі 8 900,000 грн та судові витрати судовий збір та 6000 грн витрати на правничу допомогу. Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 12.01.2026, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін, надано відповідачу термін на подання відзиву до суду. Представник позивача ТОВ "Новий Колектор" в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. На адресу суду подав заяву, відповідно до якої просить справу розглядати у його відсутність, позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений за місцем своєї реєстрації, жодних заяв чи клопотань не подавав, правом на надання відзиву на позов не скористався. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову. Оскільки, відповідно до вимог ст. 279 ЦПК України, справа розглядається без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, ТОВ «Новий Колектор» є юридичною особою, має ідентифікаційний код 43170298, місцезнаходження: вул. Алмазова Генерала, 13 офіс 601 м. Київ, 01133 (а.с. 33). 05.02.20195 між ТзОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено електронний кредитний договір № 05.02.2019-100005703 (кредитної лінії) від 05.02.2019 (далі - договір), частиною якого є пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), заявка та відповідь позичальника на прийняття пропозиції (акцепт) у формі електронного документу з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 8581 (а.с. 6, 10, 12 - 14). Відповідно до пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на сайті кредитора заявка, сформована на сайті кредитора після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитором; відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті кредитора, та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті. Згідно з п. 1.1. 1.3. пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) за цим договором кредитор зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредит надається для використання позичальником на будь-які законні цілі, включаючи перекредитування, підприємницьку, незалежну професійну діяльність або виконання обов`язків найманого працівника. Сторони погодились, що кредит за даним договором не є споживчим, а даний договір не є договором про надання споживчого кредиту. Протягом 3 робочих днів з дати прийняття пропозиції позичальником кредитор надає позичальнику кредит на наступних умовах: сума кредиту: встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; вид кредиту: фінансовий кредит; термін повернення кредиту: встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; строк користування кредитом: встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; проценти за користування кредитом (проценти): встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти графік платежів: встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти. Відповідно до п. 2.1., 2.3. - 2.5., 2.8. пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) кредитор надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Надання кредиту здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. Днем надання кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку кредитора, а днем погашення кредиту день зарахування коштів на поточний рахунок кредитора, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитора. У випадку перерахування коштів позичальником на поточний рахунок кредитора, позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строку користування кредитом. Сторони встановлюють, що проценти нараховуються з дня надання коштів позичальнику включно до дати їх фактичного повернення. При цьому у випадку дострокового повернення кредиту розмір процентів зменшується пропорційно дням фактичного користування кредитом. У разі невиконання та/або неповного виконання позичальником зобов`язань щодо повернення кредиту у встановлений строк та/або дострокового часткового повернення кредиту, такий кредит (його неповернута частина) вважається автоматично пролонгованим на строк, що дорівнює строку, на який надавався кредит відповідно до п. 1.3. договору у випадку сплати позичальником процентів, штрафу, якщо такі були нараховані. При цьому, Позичальник не звільняється від зобов`язання додатково оплатити проценти щодо пролонгованого Кредиту, які будуть нараховані з наступного дня від дати пролонгації кредиту у розмірі, що визначається за певною формулою. Відповідно до п. 7.1. пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) у разі несплати кредиту та/або процентів у строки, встановлені договором, сума зобов`язань по погашенню кредиту та/або процентів з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою. У разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту та нарахованих процентів до позичальника може бути застосований штраф згідно п.5.4. кредитного договору. Згідно з п. 5.4. пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником грошових зобов`язань за договором кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання. Максимальний розмір штрафу встановлюється законом. Відповідно до п. 8.1. пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) цей договір набирає чинності з дати отримання кредитором у інформаційній системі кредитора від позичальника відповіді про прийняття пропозиції (акцепт), підписаної одноразовим ідентифікатором, отриманим позичальником від кредитора на номер телефону позичальника, вказаний при реєстрації у інформаційній системі кредитора. Цей договір діє протягом 28 днів закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно з п. 11.7. пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) даний договір укладено відповідно до Правил надання Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» фінансових кредитів за рахунок власних коштів у редакції, чинній на дату укладення кредитного договору. Відповідно до заявки, яка підписана, зокрема, відповідачем одноразовим ідентифікатором 8581, дата та час її укладення 05.02.2019 21:04 (а.с. 6). Згідно змісту заявки, заявка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти ), з якою позичальник ознайомився 05.02.2019. Відповідно до умов кредитного договору № 05.02.2019-100005703 від 05.02.2019 (надалі «договір») позичальнику надається кредит на наступних умовах: сума кредиту: 5 000 грн; строк користування кредитом: 14 календарних днів з дати отримання; проценти: 1 400 грн, що становить 28% в процентному значенні (фіксована незмінювана процентна ставка); графік платежів: сума кредиту 5 000 грн та проценти 1 400 грн сплачуються до 19.02.2019 включно. Усі не визначені цією заявкою, мають значення, надане у пропозиції про укладення кредитного договору (оферті). Він ознайомлений і приймає умови кредитного договору (оферти). Відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) підтверджує, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти ), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору № 05.02.2019-100005703 від 05.02.2019, з якими попередньо уважно ознайомився. Акцептовані ним умови кредитного договору містяться у вказаних заявці та оферті. Він розуміє, що підписує та укладає кредитний договір на вищевказаних умовах, підписуючи даний акцепт одноразовим ідентифікатором (код з смс-повідомлення). Відповідно до підтвердження укладення кредитного договору № 05.02.2019-100005703 від 05.02.2019, 05.02.2019 ТОВ «Споживчий центр» підтверджує [PERSON] наступне: відповідно до пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), заявки від 05.02.2019, відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) підтверджують укладення електронного кредитного договору між ТОВ «Споживчий центр» та позичальником. Сума кредиту: 5 000 грн; строк користування кредитом: 14 календарних днів з дати отримання; проценти: 1 400 грн. Це підтвердження є невід`ємною частиною договору. Претензії щодо послуг надсилаються у письмовій формі за адресою кредитора. Умови відмови від надання послуг зазначені у пропозиції про укладення кредитного договору (оферті) (а.с. 10). Згідно з чеком № 129915196 від 06.02.2019 ТОВ «Споживчий центр» перерахувало на картковий рахунок [NUMBER] грошові кошти в сумі 5 000,00 грн, призначення: 05.02.2019-100005703 (а.с. 17). Відповідно до карточки субконто контрагенти ТОВ «Споживчий центр» за 05.02.2019 [PERSON] перераховано грошові кошти в сумі 5 000,00 грн (а.с. 19). Таким чином, судом встановлено, що між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Споживчий центр» 05.02.2019 укладено кредитний договір № 05.02.2019 100005703 в електронній формі, відповідно до умов якого ТОВ «Споживчий центр» на платіжну картку, що належить [PERSON] перераховано кредитні кошти в сумі 5 000,00 грн. Як встановлено зі змісту кредитного договору № 05.02.2019 100005703 від 05.02.2019, кредит був наданий позичальнику (відповідачу) виключно за допомогою веб - сайту кредитодавця (позивача), за умови ідентифікації позичальника та використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором на реквізити платіжної картки вказаної клієнтом. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом положень ч. 1, 2 ст. 207, п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України правочини між фізичною та юридичною особою належить вчиняти у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо, крім іншого, воля сторін виражена за допомогою електронного засобу зв`язку, та якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» № 851-IV від 22.05.2003 (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) (далі Закон № 851-IV) електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Закон України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03.09.2015 (який діяв на момент виникнення правовідносин) (далі - Закон № 675-VIII) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 3 Закону № 675-VIII електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. У ст. 11 № 675-VIII передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Згідно з п. 2 ч.6 ст. 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом, зокрема, заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 12 Закону № 675-VIII якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно з ч. 1, 2 ст. 6 Закону № 851-IV електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 № 675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідач шляхом власноручного введення одноразового ідентифікатора отриманого від ТОВ «Споживчий центр» прийняв публічну пропозицію (оферту) та підписав договір (здійснив акцепт пропозиції товариств), тобто договір вважається укладеними відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідачем не спростовано презумпцію правомірності правочину та не надано будь-яких доказів того, що ТОВ «Споживчий центр», отримали персональні дані відповідача [PERSON] та використав їх у власних цілях. Таким чином, сторони договору досягли згоди з усіх істотних його умов, уклали його у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» шляхом обміну електронними повідомленнями та підписали у порядку, визначеному статтею 12 Закону, а тому договори вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договорів, укладених у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону). Вказаним кредитним договором № 05.02.2019 100005703 від 05.02.2019 передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплату нарахованих за період користування відсотків та інші платежі відповідно до договору, у разі наявності. [PERSON] , підписавши вказаний кредитний договір № 05.02.2019 100005703 від 05.02.2019 надав згоду на отримання та повернення кредиту і сплати відсотків за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановленими кредитним договором. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. 29.02.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» (далі - фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі - клієнт) було укладено договір факторингу № 290224 - 11, відповідно до якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту загальну ціну продажу в сумі, передбаченій п. 3.2. цього договору, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитним договором в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. З дати відступлення права вимоги, клієнт перестає бути стороною за кредитним договором, а фактор стає виключним та єдиним кредитором за кредитним договором та набуває всіх прав за ним. Відповідно до п. 2.4. договору факторингу № 290224 11 від 29.02.2024 сторони домовилися, що право вимоги за кредитним договором вважається відступленим клієнтом факторові з моменту підписання сторонами відповідного акту приймання передачі переліку (додаток № 1). Згідно з додатком 1 до договору факторингу № 290224-11 від 29.02.2024 - актом приймання передачі переліку № 1 до договору факторингу № 290224 11 від 29.02.2024 клієнт передав в паперовому вигляді, а також в електронному вигляді, шляхом направлення даного файлу захищеними каналами зв`язку, а фактор прийняв перелік № 1, права грошових вимог за якими відступаються згідно договору (а.с. 20). Відповідно до платіжної інструкції кредитного переказу коштів № 627 від 04.03.2024 ТзОВ «Новий колектор» сплатило ТОВ «Споживчий центр» грошові кошти, призначення платежу: сплата ціни продажу за відступлення права вимоги, згідно договору факторингу № 290224-11 від 29.02.2024 (а.с. 18). Згідно з додатком № 2 до договору факторингу № 290224 11 від 29.02.2024 - витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 290224 11 від 29.02.2024 ТОВ «Новий Колектор» набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 05.02.2019 100005703 від 05.02.2019, загальна сума заборгованості 8 900,00 грн, заборгованість за тілом кредиту 5 000,00 грн, заборгованість за відсотками 1 400,00 грн; заборгованість за неустойкою (штраф/пеня) 2 500,00 грн (а.с. 15 - 16). Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки, позивач ТОВ «Новий колектор» на підставі договору факторингу № 290224 11 від 29.02.2024, укладеного з первісним кредитодавцем ТОВ «Споживчий центр», а тому у нього, як нового кредитора, виникло право вимоги повернення кредиту та інших, передбачених договором платежів у зв`язку з неналежним виконанням позичальником [PERSON] , взятих на себе зобов`язань шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Доказів про визнання договору факторингу № 290224 11 від 29.02.2024 недійсним чи погашення боргу первісним кредиторам матеріали справи не містять. Згідно з умовами кредитного договору № 05.02.2019 100005703 від 05.02.2019 позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісію та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки та на умовах передбачених у договорі. Всупереч умовам кредитного договору № 05.02.2019 100005703 від 05.02.2019, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «Споживчий центр», ні на рахунки позивача. Між сторонами виникли правовідносини з кредитного договору. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Положеннями ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Факт підписання сторонами кредитного договору № 05.02.2019 100005703 від 05.02.2019 та отримання коштів відповідачем не спростовано, а тому суд вважає укладеним кредитний договір між сторонами. Відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору строк на який надається кредит становить 14 днів, до 18.02.2019. Згідно з ст. 530 Цивільного Кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України). Відповідач кредит отримав, в подальшому розпорядився даними коштами на власний розсуд, але свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконав, кредитні кошти не повернув. Доказів на спростування отримання кредиту за кредитним договором № 05.02.2019 100005703 від 05.02.2019 в сумі 5 000,00 грн, відповідачем не надано. Згідно з розрахунками заборгованості за кредитним договором № 05.02.2019 100005703 від 05.02.2019, тіло кредиту, сума яку боржник фактично отримав у борг, не погашено та становить 5 000,00 грн (а.с. 21). Відповідач не надав доказів на спростування розміру заборгованості, контррозрахунку не надав. Враховуючи, що кошти фактично отримані відповідачем в добровільному порядку позивачу не повернуті, позивач має право вимагати виконання договору в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а відтак, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати відповідачем обов`язку з повернення коштів. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення в судовому порядку суми заборгованості за основним зобов`язанням в розмірі 5 000,00 грн, а позов в цій частині підлягає до задоволення. ТОВ «Новий Колектор», пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просило у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема, суму заборгованості за відсотками у розмірі 1 400,00 грн. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору № 05.02.2019 100005703 від 05.02.2019 строк на який надається кредит становить 14 днів, до 18.02.2019. Відповідно до заявки розмір процентів становить 1 400,00 грн, що становить 28% в процентному значенні. Згідно з розрахунками заборгованості за кредитним договором№ 05.02.2019 100005703 від 05.02.2019 заборгованість за відсотками становить 1 400,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості відсотки нараховані за період з 06.02.2019 до 19.11.2025. Проте, суд не може погодитись з таким розрахунком позивача, оскільки строк кредитування за даним договором становить 14 календарних дні, тобто з 05.02.2019 до 18.02.2019, і саме за цей період позивач має право нараховувати проценти за користування позикою, а тому суд вважає за необхідне стягнути узгоджену сторонами суму процентів у розмірі 1 400,00 грн. Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за процентами підлягають до задоволення, в розмірі 1 400,00 грн. ТОВ «Новий Колектор», пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просило у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема, суму заборгованості за штрафами в сумі 2 500,00 грн. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Згідно з умовами укладеного між сторонами кредитного договору № 05.02.2019 100005703 від 05.02.2019 строк на який надається кредит становить 14 днів, до 18.02.2019. Відповідно до п. 7.1. пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) у разі несплати кредиту та/або процентів у строки, встановлені договором, сума зобов`язань по погашенню кредиту та/або процентів з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою. У разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту та нарахованих процентів до позичальника може бути застосований штраф згідно п.5.4. кредитного договору. Згідно з п. 5.4. пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником грошових зобов`язань за договором кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання. Максимальний розмір штрафу встановлюється законом. Відповідно до довідки про розмір заборгованості за кредитним договором, яка надана ТОВ «Новий Колектор» заборгованість за штрафами становить 2 500,00 грн, проте у довідці розрахунок даної заборгованості не деталізований. Інші матеріали справи, які додані позивачем до позову, не містять розрахунку заборгованості за договором, з якого суд зміг би встановити правильність нарахування штрафу (період нарахування, відсоткову ставку, базу нарахування тощо), враховуючи як законодавчі обмеження, так і запровадження карантину, воєнного стану, а тому вимоги про стягнення штрафу недоведені та задоволенню не підлягають. Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення пені (штрафу) не підлягають до задоволення. Таким чином, суд вважає обґрунтованими вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором № 05.02.2019 100005703 від 05.02.2019 за тілом кредиту в розмірі 5 000,00 грн, за нарахованими відсоткам в розмірі 1 400,00 грн, а всього 6 400,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Так, позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір за подачу позову в сумі 2 422,40 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення з відповідача кредитної заборгованості у сумі 6 400,00 грн (тобто 71,91% від заявленої вимоги), то розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 1 741,95 грн, а судовий збір у сумі 680,45 грн суд покладає на позивача. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу . Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Так, представником позивача на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн надано: договір про надання правничої допомоги № 07/24 НК від 02.07.2024, відповідно до якого виконавець бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та у строки обумовлені сторонами. Вартість послуг визначається наступним чином: 4 000,00 грн за один позов без врахування вартості поштових витрат та судового збору, які сплачуються замовником самостійно; звіт про виконану роботу від 22.12.2025 відповідно до договору № 07/24 НК про надання правничої допомоги від 02.07.2024, виконавцем надано замовнику послуги у відповідності та на умовах договору; додаткову угоду № 4 до договору № 07/24 НК про надання правничої допомоги від 02.07.2024, відповідно до якої було внесено зміни до договору про надання правничої допомоги в частині зазначення найменування адвокатського об`єднання; додаткову угоду № 17 до договору № 07/24 НК про надання правничої допомоги від 02.07.2024, відповідно до якої п.п.3.1. договору викладено в новій редакції: вартість послуг визначається наступним чином: 6 000,00 грн за один позов без врахування вартості поштових витрат та судового збору, як сплачуються замовником самостійно; додаткову угоду № 19 до договору № 07/24 НК про надання правничої допомоги від 02.07.2024, відповідно до якої п. 1.2. договору у наступній редакції: сторони погодили наступний обсяг робіт: виконавець зобов`язується скласти позови до фізичних осіб (боржників) про стягнення боргу та передати замовнику для подачі в суд, а також надати супутні консалтингові послуги з приводу проведення претензійно позовної роботи. При цьому, подання позовів відбувається виключно через підсистему «Електронний суд» замовника. Сторони погодили, що позовні заяви будуть підписані безпосередньо замовником (а.с. 23, 24, 29 - 31). Суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджується надання адвокатом Савченко Т.О. правничої допомоги відповідно до акту про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг). Разом з тим, частиною четвертою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд звертає увагу, що дана справа є типовою та нескладною, розгляд самої справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження, представник позивача до суду не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, тому у суду виникають сумніви щодо часу витраченого представником позивача на надання правничої допомоги згідно вказаного переліку. Підсумовуючи викладене, враховуючи, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи обставини цієї справи, складність та категорію справи, а також положення ЄСПЛ щодо обґрунтованості судових витрат та практику Верховного Суду щодо стягнення витрат на правничу допомогу в цілому, суд вважає розмір витрат позивача завищеним, неспівмірним, тому зменшує такі витрати до 3 000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial