Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області 07.11.2025 надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 09.08.2017 було укладено шлюб між нею та [PERSON] , про що Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради Слов`янського району Донецької області складено відповідний актовий запис № 38. Від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що з відповідачем з початку року почали виникати непорозуміння з приводу ведення спільного господарства, вже декілька місяців не мешкають однією сім`єю та припинили сімейно-шлюбні відносини. Несумісність поглядів на життя, а також характерів створюють неможливість подальшого проживання однією сім`єю. Просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 09.08.2017 між нею та [PERSON] Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради Слов`янського району Донецької області, актовий запис № 38. 01.12.2025 Слов`янський міськрайонний суд Донецької області ухвалив заочне рішення, яким задовольнив позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. 13.01.2026 до суду надійшла заява [PERSON] про перегляд вказаного заочного рішення, де заявник просив скасувати заочне рішення суду, призначивши справу до розгляду в загальному порядку. Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 23.01.2026 заочне рішення від 01.12.2025 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, скасовано, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом та повідомленням сторін. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, наполягала на розірванні шлюбу, вважала не доцільним надавати строк на примирення, оскільки на теперішній час вона мешкає з іншим чоловіком, з яким має намір укласти шлюб. Також зазначила, що відповідач штучно чинить їй перешкоди з приводу незгоди з її бажанням розірвати шлюб, внаслідок чого він її ображає, що було підставою для неодноразового виклику поліції з цього приводу. Відповідач [PERSON] двічі повідомлявся про розгляд справи, згідно вимог ч.9 ст.128 ЦПК України, шляхом направлення на номер мобільного телефону, який зазначений в матеріалах справи, судової повістки в електронній формі за допомогою смс-повідомлення та звітом про її доставку 05.02.26 о 11:06:43 з запису реєстру відправки з автоматизованої системи документообігу суду, а також повідомленням, направленим на його електронну пошту, яка зазначена в заяві про перегляд заочного рішення від 01.12.2025, яке доставлено до електронної скриньки: 05.02.2026 11:27:43, про що свідчить довідка про доставку електронного листа. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач двічі своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в порушення ч.3 ст.131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив, не подав, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 09.08.2017, виданим Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради Слов`янського району Донецької області, [PERSON] та [PERSON] 09.08.2017 зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Миколаївської міської ради Слов`янського району Донецької області, актовий запис № 38. Від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. Згідно зі ст.111 Сімейного кодексу України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У даному випадку позивач вважає неможливим з моральної точки зору продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати її прийняти заходи до примирення. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно з положеннями статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Згідно з ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України. Згідно з ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї неможливе. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач [PERSON] не вимагає від відповідача компенсацію за понесені судові витрати по справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved