Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом та просила суд встановити факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу [PERSON] з [PERSON] у період з січня 2022 року по [INFO] за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що з січня 2022 року по [INFO] проживала однією сім`єю із [PERSON] . Вони піклувалися один про одного, вважали себе чоловіком та дружиною, мали спільний бюджет, спільно приймали участь у витратах, вирішували побутові питання, мали взаємні права і обов`язки, які притаманні подружжю, що підтверджується численними грошовими переказами від [PERSON] на користь [PERSON] , спільними фото. Реєструвати шлюб офіційно не поспішали, так як не мали такої необхідності. В квітні 2023 року [PERSON] мобілізували до ЗСУ, а [INFO] внаслідок мінометного обстрілу поблизу населеного пункту Новоандріївка Запорізької області він загинув. За час перебування в стосунках у липні 2024 року [PERSON] завагітніла. [INFO] в позивачки народився син [PERSON] , про що складено актовий запис №238 від 09.05.2025 року. Позивачка зазначила, що встановлення факту їй необхідно для реалізації свого права на звернення до відповідних органів для отримання матеріальної допомоги і соціальних виплат у відповідності до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Ухвалою Путильського районного суду Чернівецької області від 17.09.2025 року відкрито провадження у справі та визначено, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом всіх сторін по справі. Представник відповідача Міністерства оборони України [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог в частині, що стосується Міністерства оборони України, оскільки враховуючи, що позовна заява не містить жодних відомостей про наявність протиправних дій, протиправної бездіяльності Міністерства оборони України, не містить відомостей про порушення, не визнання чи оспорювання прав, свобод, інтересів позивача Міністерством оборони України, наявні підстави стверджувати, що Міноборони є неналежним відповідачем у даній справі. В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, від представника до суду надійшла заява в якій вона просила розглядати справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримує, при винесенні рішення просила врахувати письмові пояснення свідків. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні підтвердив факт спільного проживання позивачки та його сина [PERSON] , визнав вимоги позову та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Міністерства оборони України у судове засідання не з`явився, у поданому до суду відзиві просив здійснювати судовий розгляд справи без їхньої участі. Відповідно до ч.2 ст.247ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши наявні матеріали, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] з січня 2022 року по [INFO] проживала однією сім`єю із [PERSON] . Факт проживання позивачки та [PERSON] однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період часу з січня 2022 року підтверджується також у комплексі спільними фотознімками, особистим листуванням через месенджери, регулярними переказами [PERSON] грошових коштів на банківську картку позивача/а.с.9-13, 16-20/. [INFO] [PERSON] народила сина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] /а.с.14/. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України батьком [PERSON] [INFO] записаний [PERSON] /а.с.15/. Крім того, факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу підтверджується також й письмовими поясненнями людей, близьких до їхнього оточення, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно роз`яснень, які містяться в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Відповідно до вимог ч. 4 ст.3 СК України, сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 23 квітня 2020 року по справі № 686/8440/16-ц. Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» - членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), алей інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Тобто при застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Крім того, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99). Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із подружжя ; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що подружжя вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Подібна позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 15.07.2020 у справі №524/10054/16 (61-21748св18). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України) . Враховуючи, що відповідач [PERSON] фактично підтвердив, що [PERSON] проживала з його сином [PERSON] , однією сім`єю, не заперечує проти встановлення такого факту, а тому вирішуючи питання про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд виходить з того, що позивачем доведено належними та допустимими доказами, що між [PERSON] та [PERSON] мали місце усталені відносини, що притаманні подружжю у розумінні статті 74 СК України. А тому, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовної заяви [PERSON] про встановлення факту проживання її та [PERSON] з січня 2022 року по [INFO] , однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як подружжя. Враховуючи, що позивачка не бажає стягувати судові витрати з відповідачів та такого клопотання не заявляла, суд вважає за доцільне віднести судові витрати на рахунок заявниці. На підставі ст. 81, 89, 263-265, 315 ЦПК України, -

Outcome: approved