Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

У жовтні 2025 року позивач ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 13 червня 2023 року між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 6760132, згідно з умовами якого ТОВ "Авентус Україна" надало позичальниці [PERSON] кредит у сумі 10000,00 грн на строк 360 днів. Стандартна процентна ставка - 1,99 %, яка нараховується на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом; знижена процентна ставка - 0,01 %, яка нараховується на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом та застосовується відповідно умов, зазначених у пп. 1.5.2 п. 1.5 договору. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 15 днів. Відповідачка не дотримувалася умов кредитного договору, своєчасно не повернула кредит та не сплатила проценти за користування ним. Заборгованість [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту від 13 червня 2023 року № 6760132 становить 27114,00 грн, у тому числі заборгованість за кредитом у сумі 10000,00 грн, проценти за користування кредитом у сумі 17114,00 грн. Позивач стверджував, що на підставі договору факторингу від 27 травня 2024 року № 27.05/24-Ф ТОВ "Авентус Україна" відступило ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна", яке у подальшому було перейменоване у ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал", право вимоги до позичальниці [PERSON] за договором про надання споживого кредиту від 13 червня 2023 року № 6760132. За таких обставин позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість за договором про надання споживого кредиту від 13 червня 2023 року № 6760132 у сумі 27114,00 грн, у тому числі заборгованість за кредитом у сумі 10000,00 грн, проценти за користування кредитому сумі 17114,00 грн, а також присудити з неї судовий збір у сумі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10000,00 грн. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2025 року прийнято до провадження позовну заяву ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал"до [PERSON] про стягнення заборгованості та відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, вказаною ухвалою витребувано в АТ КБ "Приватбанк" належним чином засвідчені документи, які містять інформацію щодо зарахування на банківський рахунок, відкритий на ім`я [PERSON] , грошових коштів у сумі 10000,00 гривень у період з 13 червня 2023 року до 15 червня 2023 року. Зазначена ухвала була надіслана відповідачці за адресою, за якою зареєстроване її місце проживання. Поштове відправлення з ухвалою судді Оболонського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2025 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі повернуто відправнику з проставленням 20 листопада 2025 року у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи у місці проживання. Отже, за положеннями п. 4 ч. 6 ст. 272 ЦПК України ухвала Оболонського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2025 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі вважається врученою відповідачці 20 листопада 2025 року (зазначене узгоджується із правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2024 року у справі № 752/5040/19, від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18). У строк, визначений вказаною ухвалою, відповідачка відзив на позовну заяву ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" до суду не подала. 28 листопада 2025 року АТ КБ "Приватбанк" надало суду витребувані документи. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин суд ухвалив розглянути справу за наявними матеріалами. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини. Ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст. 6, ч. 1 ст.627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У ч. 2 ст. 639 ЦК України зазначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Судом з`ясовано, що 13 червня 2023 року ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] укладено в електронному вигляді з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", договір про надання споживчого кредиту № 6760132, за умовами якого ТОВ "Авентус Україна" зобов`язалось надати позичальниці [PERSON] кредит у сумі 10000,00 грн на строк 360 днів. Дата повернення кредиту - 07 червня 2024 року. Оскільки цей договір укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток, та відповідачка підписала його електронним підписом одноразовим ідентифікатором, тому без отримання відповідного ідентифікатора, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такий договір не був би укладений. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19, від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20, від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20, від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. ТОВ "Авентус Україна" виконало умови кредитного договору, надавши [PERSON] кредитні кошти у сумі 10000,00 грн, що підтверджується відповіддю ТОВ "Контрактовий дім" від 29 травня 2024 року за вих. № 7/4948 та довідкою АТ КБ "ПриватБанк" щодо зарахування коштів на банківський рахунок [PERSON] , наданою на виконання ухвали суду про витребування доказів. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Позичальниця [PERSON] не виконала зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, допустила заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 13 червня 2023 року № 6760132, не повернувши кредит у строк, обумовлений договором. Заборгованість за тілом кредиту становить 10000,00 грн. За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до п. 1.4 договору про надання споживчого кредиту від 13 червня 2023 року № 6760132 строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 15 днів. У п. 1.5.1 договору про надання споживчого кредиту від 13 червня 2023 року № 6760132 сторони погодили, що стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору. Також у договорі сторони погодили застосування зниженої процентної ставки у розмірі 0,01 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживач до 28 червня 2023 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначено в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник програми лояльності, отримає від ТОВ "Авентус Україна" індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, у зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. Договір про надання споживчого кредиту від 13 червня 2023 року № 6760132 є договором про споживчий кредит, а тому до правовідносин між сторонами справи, які виникли щодо укладення та виконання згаданого договору, застосуванню підлягають положення Закону України "Про споживче кредитування". Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року № 3498-IX, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" доповнено п. 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. П. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону "Про споживче кредитування"передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року № 3498-IX, установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Згідно з нормою ч. 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року № 3498-IX дія п. 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Зважаючи на те, що договір про надання споживчого кредиту № 6760132 укладено 13 червня 2023 року, тобто до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року № 3498-IX, а тому максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування, не може перевищувати: протягом перших 120 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року № 3498-IX - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %, а подальшому - не міг перевищувати 1 %. Денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях (ч. 4 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування"). Денна процентна ставка при застосуванні стандартної процентної ставки, розрахована за формулою, передбаченою ч. 4 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування", складає 1,99 % (71640,00 грн / 10000,00 грн / 360 днів х 100 % = 1,99 %), що перевищує максимальний розмір, встановлений у п. 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування". Денна процентна ставка при застосуванні стандартної процентної ставки з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, розрахована за формулою, передбаченою ч. 4 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування", складає 1,9075 % (68670,00 грн / 10000,00 грн / 360 днів х 100 % = 1,9075 %), що перевищує максимальний розмір, встановлений у п. 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування". За приписами ч. 5 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Кредитодавцем нараховувались проценти за користування кредитом за періоди з 13 червня 2023 року до 27 серпня 2023 року, з 28 травня 2024 року до 07 червня 2024 року (а. с. 54-61, 62). Таким чином, сума процентів за користування кредитом, які підлягають стягненню з [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту від 13 червня 2023 року № 6760132, становить 16774,00 грн (10000,00 грн х 1,99 % х 76 днів (з 13 червня 2023 року до 27 серпня 2023 року) + (10000,00 грн х 1,5 % х 11 днів (з 28 травня 2024 року до 07 червня 2024 року) = 16774,00 грн). Отже, розмір процентів за користування кредитом, який повинна сплатити позичальниця [PERSON] , становить 16774,00 грн. Відповідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Відповідно до ст. 1077 ЦК Україниза договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 27 травня 2024 року на підставі договору факторингу № 27.05/24-Ф ТОВ "Авентус Україна" відступило ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна", найменування кого було у подальшому змінено на ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал", право вимоги до позичальниці [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту від 13 червня 2023 року № 6760132. Отже, заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 13 червня 2023 року № 6760132, яку слід стягнути з [PERSON] , становить 26774,00 грн, у тому числі заборгованість за кредитом у сумі 10000,00 грн, проценти за користування кредитом у сумі 16774,00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч.8 ст. 141 ЦПК України). На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи, позивачем було надано договір про надання правової допомоги від 10 грудня 2024 року № 10/12-2024, укладений міжТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" та адвокатом Столітнім М.М., акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 20 жовтня 2025 року. В акті прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 20 жовтня 2025 року зазначено, що адвокат Столітній М.М. надав, а ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" прийняв такі виконані роботи (послуги):1) зустріч адвоката та клієнта, надання адвокатом усної первинної консультації та роз`яснень з правових питань у рамках цивільного судочинства (витрачено 0,5 год, вартість 440,00 грн); 2) дослідження наданих клієнтом документів та аналіз фактичних обставин справи (витрачено 1 год, вартість 840,00 грн); 3) аналіз чинного законодавства, судової практики Верховного Суду, практики судів апеляційної інстанції у рамках цивільного судочинства (витрачено 0,5 год, вартість 440,00 грн); 4) підготовка декількох позицій на підставі вивченого питання для ефективного захисту права та інтересів клієнта, узгодження обраної позиції з клієнтом (витрачено 1 год, вартість 840,00 грн); 5) письмова юридична консультація, складання письмового консультаційного висновку з посиланням на вимоги чинного законодавства з урахуванням сталої судової практики та обраної клієнтом позиції прав та інтересів (витрачено 1 год, вартість 840,00 грн); 6) проведення адвокатом заходів спрямованих на самостійне отримання необхідних письмових доказів у цивільному процесі, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Складення, оформлення та направлення адвокатських запитів (витрачено 1 год, вартість 840,00 грн); 7) складання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором (витрачено 2 год, вартість 1640,00 грн); 8) складання та оформлення інших документів (крім процесуальних) - додатків до позовної заяви, необхідних для повного, всебічного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наданих до суду доказів (витяги з реєстрів боржників, опис до поштового направлення відповідачу, що містять позовну заяву з додатками, рахунок на оплату послуг адвоката, акт прийому-передачі виконаних робіт та інші необхідні документи) (витрачено 1 год, вартість 840,00 грн); 9) складання та оформлення процесуальних документів необхідних для розгляду справи в суді першої інстанції (відповідь на відзив, письмові пояснення, заяви, клопотання про витребування доказів, тощо (витрачено 2 год, вартість 1640,00 грн); 10) представництво інтересів клієнта під час здійснення цивільного судочинства за позовною заявою клієнта, в тому числі участь у судових засіданнях (витрачено 2 год, вартість 1640,00 грн). Загальна вартість послуг становить 10000,00 грн. При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у рішенні від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" v. Ukraine" ("Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України") від 23 січня 2014 року зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим, вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14- 382цс19). Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21. Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (п. 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18). Ураховуючи те, що обставини справи є стандартними для ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" та адвоката Столітнього М.М. (стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит), обсяг доказів, якими обґрунтовуються позовні вимоги, є типовими у переважній більшості таких справ, послуги з дослідження наданих клієнтом документів та аналіз фактичних обставин справи, аналізу чинного законодавства, судової практики Верховного Суду, практики судів апеляційної інстанції у рамках цивільного судочинства, підготовки декількох позицій на підставі вивченого питання для ефективного захисту права та інтересів клієнта, узгодження обраної позиції з клієнтом не можна вважати необхідними та обґрунтованими за критерієм їх неминучості. Матеріали справи не містять підтвердження надання адвокатом клієнту письмової юридичної консультації зі складання письмового консультаційного висновку з посиланням на вимоги чинного законодавства з урахуванням сталої судової практики та обраної клієнтом позиції прав та інтересів, про що було зазначено в акті прийому-передачі виконаних робіт від 10 грудня 2024 року. Також недоведеною є надання послуги зі складення та надсилання адвокатського запиту до АТ КБ "ПриватБанк" щодо позичальниці [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту від 13 червня 2023 року № 6760132, оскільки надана банком відповідь не містить інформації, що запитувались відомості саме стосовно відповідачки. Також в акті прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 20 жовтня 2025 року включено послугу, яка фактично адвокатом не надавалась, - участь у судових засіданнях. Отже, виходячи з критеріїв реальності наданих адвокатських послуг та їх необхідності, обґрунтованими є витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4560,00 грн (на зустріч з клієнта з адвокатом витрачено 0,5 год (вартість послуги 440,00 грн), на складення позовної заяви витрачено 2 год (вартість послуги 1640,00 грн), на складання та оформлення додатків до позовної заяви витрачено 1 год (вартість послуги 840,00 грн), на складення клопотання про витребування доказів витрачено 2 год (вартість послуги 1640,00 грн). Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у тому числі витрати на правову допомогу покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторонни пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Таким чином, з відповідачки [PERSON] на користь "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" компенсації підлягає судовий збір пропорційно до задоволених вимог у сумі 2392,02 грн (26774,00 грн / 27114,00 грн х 2422,40 грн = 2392,02 грн) та витрати професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених вимог 4502,82 грн (26774,00 грн / 27114,00 грн х 4560,00 грн = 4502,82 грн) Зважаючи на те, що строк кредитування за договором про надання споживчого кредиту від 13 червня 2023 року № 6760132 закінчився, що позбавляє кредитодавця нараховувати проценти за користування кредитом, а пеня та проценти річних відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України не можуть бути нараховані, суд не застосовує положення ч. ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України.

Outcome: partial