Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

18.10.2024 [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати договір оренди землі без номеру від 12.12.2014, що укладений між [PERSON] та Фермерським господарством «ЛАДА 2005» на земельну ділянку кадастровий номер 1820886800:06:000:0030, загальною площею 3, 7381 га, що розташована в адміністративних межах на території Терехівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області та припинити речове право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1820886800:06:000:0030, яке зареєстровано у встановленому законом порядку за Фермерським господарством «ЛАДА 2005». Короткий виклад доводів позову На обґрунтування доводів позову [PERSON] вказала, що вона є власницею земельної ділянки, площею 3,7381 га, яка була надана для ведення особистого селянського господарства (товарно сільськогосподарського виробництва станом на дату укладання договору), кадастровий номер 1820886800:06:000:0030, що розташована в адміністративних межах на території Терехівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №141749. 12 грудня 2014 року вона уклала з Фермерським господарством «ЛАДА 2005» договір оренди вказаної земельної ділянки без номеру та акт передачі строком на 15 років, за яким земельну ділянку кадастровий номер 1820886800:06:000:0030 передала в оренду ФГ «ЛАДА 2005». При укладенні договору сторони договору узгодили, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюватиметься з урахуванням індексів інфляції, однак орендна плата відповідачем виплачувалась неналежним чином, відбувалося систематичне порушення умов договору з боку відповідача. За період з 2020-2023 роки орендна плата відповідач не виплатив, чим порушив умови п. 9 договору оренди землі, а також не провів її обчислення за вказаний період із застосування індексів інфляції, як зазначено в п. 10 вказаного договору Вона неодноразово, протягом періоду несплати оренди, зверталася письмово і усно до відповідача для можливості врегулювати даний спір щодо розірвання вказаного договору та стягнення невиплаченої орендної плати, проте відповідач відповів, що не буде проводити її оплату поки йде в країні війна та що рахунку в банку для зарахування орендної плати на даний час немає. Окрім того, відмовився повернути їй земельну ділянку на визначених договором умовах, На даний час він її фактично використовує її земельну ділянку та отримує від цього прибутки. Отже відповідачем не виконуються зобов`язання з виплати орендної плати у розмірі та порядку, встановленому договором оренди та фактично систематично не сплачується орендна плата з урахуванням індексів інфляції, що є підставою розірвання договору та припинення речового права оренди зазначеної земельної ділянки. Заперечення відповідача В відзиві на позовну заяву представник відповідача просила у задоволенні позову відмовити. Заперечення проти позову обґрунтовує тим, що зазначені у позові обставини щодо несплати орендної плати не відповідають дійсності, так як ФГ ЛАДА 2005 справно сплачувало орендну плату за договором оренди земельної ділянки. За період зазначений в позовній заяві ФГ Лада 2005 було сплачено позивачці у 2021, 2022 та 2023 роках по 4 388,13 грн, що з відрахуванням податку на доходи фізичних осіб та військового збору складало 3532,45 грн, що підтверджується видатковим касовим ордером від 24 грудня 2021 року та звітом ДФ за відповідний рік. Відповідно до п. 9 Договору оренди землі розмір орендної плати становив 2927,76 грн, а тому оплати в період 2020-2023 роки є індексованими. Таким чином, твердження позивача про несплату орендної плати є безпідставними. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 21.10.2024 у справі відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 28.04.2025 у справі призначено судову почеркознавчу експертизу, провадження зупинено. Ухвалою суду від 20.05.2025 у справі поновлено провадження у зв`язку із надходженням клопотання експерта. Ухвалою суду від 21.07.2025 у Акціонерного товариства «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» витребувано оригінали документів, які містять зразки підпису та рукописного тексту [PERSON] . Протокольною ухвалою суду від 18.08.2025 провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 30.09.2025 провадження у справі поновлено. Протокольною ухвалою суду від 21.10.2025 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Ухвало суду від 02.01.2026 у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Баюк І. І. про призначення повторної/додаткової експертизи та відібрання зразків підпису - відмовлено. Ухвалою суду від 16.01.2026 задоволено клопотання представника відповідача адвоката Баюк І. І. про виклик в судове засідання експерта. Ухвалою суду від 16.01.2026 у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Баюк І. І. про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи відмовлено. Протокольною ухвалою суду від 12.02.2026 у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Баюк І. І. про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи відмовлено. У судовому засіданні представник позивачки адвокат Божок Л.В. підтримав позов. У судовому засіданні представник відповідача адвокат Баюк І.І. проти задоволення позову заперечила. Фактичні обставини, встановлені судом Суд встановив, що відповідно до державного акта, серії ЖТ № 141749 від 24 серпня 2006 року [PERSON] є власницею земельної ділянки площею 3,7381 га, що передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1820886800:06:000:0030, що розташована в адміністративних межах на території Терехівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області (а.с. 7). Відповідно до договору оренди землі, без номеру від 12 грудня 2014 року, що укладений між [PERSON] та Фермерським господарством «ЛАДА 2005», [PERSON] передала в оренду ФГ «ЛАДА 2005» земельну ділянку кадастровий номер 1820886800:06:000:0030 строком на 15 років. Згідно з пунктом договору оренди землі - плата складає 2927,76 грн на рік. Згідно з п.п. 10-11 обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації та орендна плата за звітний рік виплачується орендарем орендодавцю до 20 числа першого за звітним роком місяця кожного року. Пунктом 13 договору визначено умови перегляду розміру орендної плати. Згідно з п. 14 договору у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, орендарем справляється пеня у розмірі 0,01% несплаченої суми за кожен день прострочення (а.с. 9-10). Згідно з видатковим касовим ордером від 24.12.2021, наданим ФГ «Лада 2005», останнє сплатило 3532,45 грн орендної плати за 2021 рік на користь [PERSON] (а.с. 71) Згідно з видатковим касовим ордером від 05.05.2022, наданим ФГ «Лада 2005», останнє сплатило 3532,45 грн орендної плати на користь [PERSON] за 2022 рік (а.с. 69). Згідно з видатковим касовим ордером від 20.12.2023 ФГ «Лада 2005» сплатило 3532,45 грн орендної плати на користь [PERSON] за 2023 рік (а.с. 70). Відповідно до відомостей про суми нарахованого доходу, утриманого податку ФГ «Лада 2005» за 2021 рік особі з РНОКПП [NUMBER] , який належить [PERSON] нараховано доходу 4388,13 грн, сплачено податку з доходів фізичних осіб 789,86 грн та 65,82 грн військового збору (а.с. 61, 79). Відповідно до відомостей про суми нарахованого доходу, утриманого податку за 2023 рік особі з РНОКПП [NUMBER] , який належить [PERSON] нараховано доходу 4388,13 грн, сплачено податку з доходів фізичних осіб 789,86 грн та 65,82 грн військового збору (а.с. 63-65, 66-68). Згідно з висновком експерта від 11.09.2025 № СЕ-19/106-25/16540-ПЧ підпис від імені [PERSON] у графі «Підпис одержувача» видаткового касового ордеру ФГ «Лада 2005» від 24.12.2021 на суму 3532,45 грн виконаний не [PERSON] , а іншою особою без наслідування підпису [PERSON] ; підпис від імені [PERSON] у графі «Підпис одержувача» видаткового касового ордеру ФГ «Лада 2005» від 05.05.2022 на суму 3532,45 грн виконаний не [PERSON] , а іншою особою без наслідування підпису [PERSON] підпис від імені [PERSON] у графі «Підпис одержувача» видаткового касового Ордеру ФГ «Лада 2005» від 20.12.2023 на суму 3532,50 грн виконаний не [PERSON] , а іншою особою без наслідування підпису [PERSON] . У висновку експерта вказано, що під час порівняння вказаних вище підписів зі зразками підпису та рукописного тексту [PERSON] встановлено їх розбіжності ступенем виробленості почерку (ступінь виробленості зразків підпису рукописного тексту [PERSON] , які наближені за часом виконання до підписання досліджуваних документів, значно нижчий, аніж у досліджуваних підписах). Ознак виконання досліджуваних підписів з наслідуванням підпису [PERSON] не виявлено. Розбіжність ступеня виробленості почерку (у зразках почерку ступінь виробленості значно нижчий, аніж у досліджуваних документах) є суттєвою, тому що ця ознака стійка і не може змінитися за бажанням того, що пише, у короткий час. У судовому засіданні експерт Житомирського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Янович М. пояснив, що порівняння окремих зразків підпису не проводилося. Порівняння проводилося за ступенем виробленості почерку та підпису, тобто рівнем оволодіння письма, а саме здатності людини писати в швидкому темпі координатними рухами та в цілому володіння технікою письма. Ця однака є стійка. Якщо людина має низький ступінь виробленості письма, то за власною волею вона не може це змінити за короткий проміжок часу. В даному випадку саме на підставі ступеня виробленості письма було встановлено, що підпис виконаний не тією особо, яка вказана в досліджуваних документах. Це єдина загальна ознака, яка дозволяє виключити передбачуваного виконавця підпису. Це передбачено методикою проведення судової почеркознавчої експертизи, про це вказано і в методиці дослідження підпису. Критерій ступеня виробленості підпису є достатнім для надання висновку. Щодо відібрання зразків підпису в максимально наближених до досліджуваних у даному випадку це є не обов`язково, оскільки були, крім експеретментальних, - вільні та умовно-вільні зразки та цих зразків було достатньо для проведення експертизи. Вікові зміни почерку проявляться в тому, що людина втрачає здатність писати в швидкому темпі координованими рухами і цю здатність відновини неможливо. Відбувається деградація письмової навички, тобто людина не здатна писати швидкими координованими рухами. Стан здоров`я лише погіршував здатність людина писати високовиробленими рухами. Якщо б людина хворіла, то вона б не могла писати у високому темпі координованими рухами. За наявними у справі документами він володів даними про поважний вік [PERSON] , хоч і не вказував у висновку. Експериментальні зразки підпису та тексту були надані на аркушах де були графи, і ці графи не були обмеженими. Обмеження простору в певній мірі впливає на почерк. Але в даному випадку це не вплинуло на висновки, оскільки в маленькій графі особа не могла б писати високовиробленим почерком. Те, що папір не газетний, а офсетний не вплинуло на його висновок, зважаючи на критерій виробленості почерку, який у особи був низький. Різниця в зразках паперу не суттєва. Щодо науково-методичних рекомендацій для проведення експертиз у кожній конкретній ситуації експерт визначає достатність зразків. У даній ситуації зразки були достатніми для проведення експертизи та надання висновку. У наданих зразках відслідковувалось, що з часом ступінь виробленості була нижчої і в особи була наявна деградація письма, тобто здатність писати скоординованими рухами. У наданих на дослідження документах ступінь виробленості підпису була значно вище, ніж у зразках, які надавалися. Застосовані норми права, аналіз доводів сторін, висновки суду Суд, дослідивши докази, з`ясувавши обставини справи, доходить висновку про задоволення позову із таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до змісту ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Частиною 1 ст. 93 Земельного кодексу України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. В силу ч. 3 ст. 31 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. Частиною 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату відноситься до істотних умов договору оренди землі. Відповідно до статті 409 ЦК України власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором. Пунктом «в» частини першої статті 96 ЗК України визначено, що землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ст .629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право правообов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; розірванні договору в судовому порядку; відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17. Відповідно до пункту «д» частини 1 статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У пунктах 176-181 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2024року у справі № 918/391/23 зроблено правовий висновок, який зводиться до того, що Правила про підстави припинення права користування земельною ділянкою, визначені пунктом «д» частини першої статті 141ЗК України (систематична несплата орендної плати),та приписи частини другої статті 651ЦК України, якими передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом, співвідносяться як такі, що не суперечать, а навпаки доповнюють одні одних. Підставою розірвання договору оренди землі згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України є систематична, тобто неодноразова (два та більше випадки) повна несплата орендної плати у строки, визначені договором. Ця спеціальна норма у такому випадку є самостійною та достатньою і звертатися до загальної норми частини другої статті 651 ЦК України немає потреби. У разі якщо має місце сплата орендної плати у меншому розмірі, аніж визначено умовами договору оренди землі, тобто коли орендар допустив недоплату орендної плати й таке порушення умов договору є істотним, тоді застосуванню підлягає неспеціальна норма пункту «д» частини першої статті 141ЗК України, а загальне правило частини другої статті 651 ЦК України. Тобто, якщо суд дійде висновку, що орендар істотно порушив умови договору та внаслідок недоплати орендної плати орендодавець значною мірою був позбавлений того, на що розраховував, то договір має бути розірваний на підставі частини другої статті 651 ЦК України. У випадку неістотної несплати орендної плати (чи встановлення істотності такого порушення судом) ефективним та пропорційним буде такий спосіб захисту, як стягнення заборгованості з орендної плати. Погашення орендарем заборгованості з орендної плати не має правового значення для вирішення позовних вимог про розірвання договору оренди як на підставі частини другої статті 651 ЦК України (у разі часткової несплати (недоплати) орендної плати та істотності такого порушення), так і на підставі пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України (у разі систематичної (два та більше випадки) повної несплати орендної плати). Відповідно до ч. 1 ст. 631ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч.1 ст. 598 ЦК України). В ч. 2 ст. 653 ЦК України унормовано, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. За змістом ч. 3 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання припиняється з моменту досягнення домовленості про розірвання договору, якщо інше не встановлено договором. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як вбачається з матеріалів справи, договором оренди землі передбачено, що орендна плата вноситься не пізніше 20 числа першого місяця за звітним. Звертаючись із позовом до суду, позивачки покликалася на ту обставину відповідач всупереч умовам договору оренди систематично не виконує свого обов`язку по сплаті орендної плати та не виплачував її упродовж 2020-2023, що є підставою для розірвання договору оренди землі. Відповідач заперечив ці факти та надав видаткові касові ордери на підтвердження сплати орендної плати ФГ «Лада 2005» у 2021-2023 роках на користь [PERSON] із підписом одержувача орендної плати. Разом із тим, згідно із висновком експерта від 11.09.2025 № СЕ-19/106-25/16540-ПЧ підпис у цих видаткових касових ордерах не виконаний [PERSON] . Висновок судової почеркознавчої експертизи від 11.09.2025 № СЕ-19/106-25/16540-ПЧ, з урахуванням пояснень експерта у судовому засіданні, суд вважає обгрунтованим та у суду не виникло сумнівів в його правильності. Отже надані видаткові касові ордери не доводять отримання [PERSON] орендної плати за договором оренди землі з кадастровим номером 1820886800:06:000:0030 впродовж 2020-2023 років від ФГ «ЛАДА 2005». Не є доказом про сплату орендної плати і відомості про суми нарахованого доходу, утриманого податку ФГ «Лада 2005» за 2021 та 2023 рік, оскільки відомості про нарахований дохід ФГ «Лада 2005» не свідчать про фактичне отримання орендодавцем - [PERSON] орендної плати за 2020- 2023 роки. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання договору оренди землі у зв`язку із порушенням орендарем свого обов`язку щодо систематичної виплати орендної плати протягом 2020 - 2023 років, оскільки неналежне виконання умов договору зі сплати орендної плати є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору. У зв`язку із розірванням договору оренди слід також припинити речове право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1820886800:06:000:0030 за Фермерським господарством «ЛАДА 2005». Розподіл судових витрат Відповідно до частин 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно із ч.1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов підлягає задоволенню, то із відповідача на користь позивачки слід стягнути сплачений нею судовий збір в розмірі 1211 грн 20 коп та 10 696,80 гривень витрат за проведення експертизи, а всього 11 908 гривень судових витрат. Питання розподілу витрат позивачки на правничу допомогу суд не вирішує, оскільки під час розгляду справи представник позивачки вказала, що докази на обґрунтування таких витрат будуть надані суду в строк встановлений законом.

Outcome: approved