Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

[PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Попович М.М., звернувся в суд із позовом до Богородчанської селищної ради, [PERSON] у якому поставив питання про усунення перешкод щодо реалізації ним права власності на домоволодіння, що знаходиться по [ADDRESS] . Заявлені вимоги представник позивача обґрунтував тим, що [INFO] померла мама позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, і позивач вступив у спадкові права на підставі заповіту, прийнявши спадщину. 9 березня 2024 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Білусяк Л.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розміщені по [ADDRESS] . Однак нотаріус відмовила йому у оформленні спадкових прав на все домоволодіння по тій причині, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 43% даного домоволодіння зареєстровано за [PERSON] . Тому йому видано свідоцтво про право власності лише на 57/100 частки домоволодіння. Дійсно, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20 липня 2006 року [PERSON] на праві приватної власності належало 57/100 домоволодіння, яке розташоване в [ADDRESS] . Проте, 19 травня 2015 року приватний нотаріус Любінець О.П. на підставі акта державного виконавця про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, видала [PERSON] свідоцтво про право власності на іншу частину цього ж домоволодіння, а саме на 43/100 домоволодіння, які раніше належали [PERSON] . [PERSON] оспорила це і звернулась до Богородчанського районного суду з позовом про визнання недійсними електронних торгів № 60256 від 11 березня 2015 року. Однак рішенням Богородчанського районного суду від 07 вересня 2017 року [PERSON] відмовлено у задоволенні позову. Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 жовтня 2017 року скасовано рішення Богородчанського районного суду та ухвалено нове рішення про задоволення позову [PERSON] , яким визнано недійсними електронні торги, протокол про їх проведення та акт про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів. Однак, постановою Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 жовтня 2017 року скасовано, а рішення Богородчанського районного суду від 07 вересня 2017 рооку залишено в силі. У період коли касаційна скарга [PERSON] перебувала на розгляді у Верховному Суді, а рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 жовтня 2017 року вступило в законну силу, [PERSON] звернулась до Богородчанського районного суду з позовом про скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів та про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а також про визнання за нею права власності на 43/100 частки спірного домоволодіння. Заочним рішенням Богородчанського районного суду від 24 травня 2018 року задоволено позов [PERSON] , скасовано свідоцтво про придбання [PERSON] нерухомого майна з прилюдних торгів № 896 від 19 травня 2025 року та рішення про державну реєстрацію № 21408536 від 19 травня 2015 року, а право власності на 43% частки будинковолодіння по [ADDRESS] визнано за [PERSON] . На підставі даного рішення було внесено запис у Державний реєстр. Однак ухвалою цього ж суду від 19 серпня 2018 року вищезгадане рішення суду скасовано, а ухвалою від 10 грудня 2018 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про скасування права власності на частку будинковолодіння по [ADDRESS] залишено без розгляду. Таким чином [PERSON] на момент смерті була законним власником усього домоволодіння по [ADDRESS] в цілому, а запис в Державному реєстрі прав перешкоджає у реалізації права на спадщину. Позивач звернувся в реєстраційну службу Богородчанської селищної ради з заявою про скасування запису про реєстрацію права власності на 43% частки домоволодіння за [PERSON] та поновлення запису № 21408536 від 19 травня 2015 року про державну реєстрацію права власності за [PERSON] . Проте державним реєстратором прав на нерухоме майно Мазуру І.О. відмовлено в проведенні реєстраційних дій мотивуючи тим, що встановлено наявність обставин, які є підставою для відмови в проведенні реєстраційних дій, а саме: подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Тобто на даний момент в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на 43/100 частки спірного домоволодіння [ADDRESS] за [PERSON] , а в жодному із рішень суду не вказано про скасування права власності [PERSON] на 43/100 частки домоволодіння в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. За таких обставин позивач змушений звертатися за відновленням порушеного права до суду. Позивач та його представник у судове засідання подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Заявлений позов підтримали з викладених підстав та просили задовольнити. Представник відповідача Богородчанської селищної ради в судове засідання не з`явився, подав заяву у якій клопотав провести розгляд справи за відсутності представника селищної ради. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов слуд задовольнити. Згідно зі ст. 1216 - 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Суд встановив, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20 липня 2006 року [PERSON] на праві приватної власності належало 57/100 домоволодіння, яке розташоване в [ADDRESS] . 19 травня 2015 року приватний нотаріус Любінець О.П. на підставі акта державного виконавця про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, видала [PERSON] свідоцтво про право власності на 43/100 цього ж домоволодіння, які раніше належали [PERSON] , однак були продані з державною виконавчою службою через прилюдні торги. В ході судового провадження за позовом [PERSON] рішенням Богородчанського районного суду від 07 вересня 2017 року [PERSON] відмовлено у задоволенні позову про визнання недійсними електронних торгів № 60256 від 11 березня 2015 року. Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 жовтня 2017 року було скасовано рішення Богородчанського районного суду та ухвалено нове рішення про задоволення позову [PERSON] , яким визнано недійсними електронні торги, протокол про їх проведення та акт про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів. Після цього, за позовом [PERSON] 24.05.2018 року Богородчанський суд заочним рішенням у справі № 3398/1241/17 скасував рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №21408536 від 19.05.2015 року про внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. Проте, постановою Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 жовтня 2017 року скасовано, а рішення Богородчанського районного суду від 07 вересня 2017 року залишено в силі. Такми чином підтверджено, що [PERSON] правомірно набула права власності на 43/100 згаданого домоволодіння шляхом придбання його на електронних торгах. З урахуванням цих мотивів, ухвалою від 19.09.2018 року суд скасував заочне рішення від 24.05.2018 року, а ухвалою від 10.12.2018 року позов [PERSON] до [PERSON] про скасування реєстрації права власності та визнання права власності на частку нерухомого майна залишив без розгляду. Таким чином, запис про право власності [PERSON] на 43/100 домоволодіння по [ADDRESS] , який був здійснгений 19 травня 2015 року приватним нотаріусом Любінець О.П. на підставі акта державного виконавця про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів підлягав відновленню. Однак зміни до реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень не були внесені. [INFO] [PERSON] померла. [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, який прийняв спадщину, не зміг отримати свідоцтво про право власності на одну із успадкованих частин домоволодіння. Приватний нотаріус Білусяк Л.В. 09.08.2024 року видала позивачу свідоцтво лише на 57/100 часток згаданого домоволодіння. За його заявою від 09.12.2024 року, державний реєстратор Пронь О.Д. відмовила у вчиненні реєстраційних дій та приведенні у відповідність реєстрацінийх записів попри те, що після скасування рішення суду, на пдставі якого запис було вилучено, держреєстратор має підстави для внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, оскільки законність попереднього припинення прав втратила чинність. Вказана обставина перешкоджає можливості позивачу реалізувати його право на володіння та розпорядження успадкованим майном. Тому він поставив питання про усунення перешкод у реалізації його права у спосіб виключення запису про реєстрацію права власності на 43/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] за [PERSON] та відновлення запису №21408536, що був вчинений 19.05.2015 року приватним нотаріусом Любінць О.П. про право власності на дану частку за [PERSON] . Такий спосіб захисту порушеного права, передбачений Цивільним кодексом України (зокрема, відновлення становища, яке існувало до порушення), а тому може бути застосований судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved