Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

У листопаді 2025 року позивачка звернулася до Ковельського міськрайонного суду Волинської області з позовною заявою, в якій просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу їх спільний син проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча й має таку можливість, оскільки на даний час офіційно працевлаштований та має сталий щомісячний дохід. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.12.2025 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. 20.01.2026 судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою відповідача. Позивачка в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи у її відсутності, заперечень проти ухвалення заочного рішення не надала. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не подав. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За згодою позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] ( свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 19.11.2025 (видане повторно)). Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27.09.2024, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [PERSON] , [INFO] , є дитиною з інвалідністю, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] від 16.01.2019 та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частини 1 статті 51 Конституції України, статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно зі статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Стаття 183 СК України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину визначається Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік та є встановленою Законом гарантією для забезпечення інтересів дитини. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, виходячи з принципу розумності та справедливості, зважаючи на матеріальний стан відповідача, приймаючи до уваги положення статті 182 та статті 183 СК України, задля забезпечення інтересів дитини, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць. Статтею 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов пред`явлено до суду 21.11.2025. Враховуючи, що відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивач звільняється від сплати судового збору в дохід держави, то відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 1331,20 гривень підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави.

Outcome: approved