Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

До суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторінгова Компанія «Укрглобал - Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості Зазначають, що 17.12.2023 року відповідно до укладеного кредитного договору з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» №4224226 [PERSON] отримала кошти в сумі 12 000,00 грн., строком на 360 днів грн., шляхом переказу на її платіжну картку [NUMBER] емітовану АТ «Перший Український Міжнародни Банк», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5%; від суми кредиту за кожний день користування (912,5% річних). ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Натомість відповідач порушив умови кредитного договору 26.08.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Укрглобал - Фінанс» укладено договір факторінгу № 26/08/2024. ТОВ «ФК «Укрглобал - Фінанс`набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги за кредитним договором №4224226 від 17.12.2023 р. Просить стягнути на свою користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у сумі 79 827,75 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 16.04.2025 відкрито провадження за вказаним позовом та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, розгляд справи проводити без його участі. Відповідач [PERSON] та її предстаник адвокат Гонтар В.М. у судове засідання не з`явились, до суду надали відзив на позовну заяву, у задоволені позову просили відмовити в повному обсязі. Представник позивача до суду направили відповідь на відзив. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України зі згоди представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 вказаного Кодексу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступного висновку Судом встановлено, що 17.12.2023 року відповідно до укладеного кредитного договору з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» №4224226 [PERSON] отримала кошти в сумі 12 000,00 грн., строком на 360 днів грн., шляхом переказу на її платіжну картку [NUMBER] емітовану АТ «Перший Український Міжнародни Банк», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5%; від суми кредиту за кожний день користування (912,5% річних). ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Натомість відповідач порушив умови кредитного договору 26.08.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Укрглобал - Фінанс» укладено договір факторінгу № 26/08/2024. ТОВ «ФК «Укрглобал - Фінанс`набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги за кредитним договором №4224226 від 17.12.2023 р. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ч. 1 ст. 513 цього Кодексу правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідачу надіслано письмову претензію про погашення кредитної заборгованості та надано термін для добровільного врегулювання зобов`язання, яка залишена без відповідного реагування. Зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору вимог закону. За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до п.5 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Таким чином, як підтверджується наявними у справі доказами, відповідачем порушено умови кредитного договору, тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. При визначені суми заборгованості суд бере за основну надані позивачем розрахунки заборгованості, які долучені до матеріалі справи, оскільки відповідач не скористався процесуальним правом надати належні та допустимі докази щодо спростування заявлених позовних вимог в частині розміру заборгованості, яка виникла за час дії кредитного договору. Суд не бере до уваги доводи відповідача, що він не отримував кошти та не має доказів цього. (а.с. 46, 113-114). Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Вимоги до форми та змісту договору про надання правової допомоги, закріплено статтею 27 зазначеного Закону. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами з наданням, зокрема, розрахунків (калькуляції) вартості кожної окремо наданої послуги, з урахуванням її складності та обсягу, а не лише визначення загальної вартості наданої правової допомоги. Згідно положень п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з частиною третьою статті 137ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судові витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 10 000 грн., які підтверджуються договором про надання правової допомоги №02/08/2024 від 02.08.2024, актом приймання-передачі наданих послуг №7 від 30.08.2024. З огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складання і підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені і в інтересах позивача, суд дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правничу допомогу в сумі 10 000 гривень є реальними, підтвердженими матеріалами справи. Клопотання про зменшення судових витрат на правничу допомогу не надходило. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved