Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

[PERSON] , за участю заінтересованої особи Управління житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Обґрунтовуючи вимоги поданої заяви вказує на те, що Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів було видано Свідоцтво про право власності на житло від 22.11.1993 року, зареєстровано і записано у реєстрову книгу за № 12-2883, відповідно якого квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] . При перевірці документів на вказану вище квартиру заявник з`ясував, що у Свідоцтві допущена технічна помилка в написанні його по батькові, а саме замість вірного « [PERSON] » зазначено « [PERSON] ». Оскільки вказана розбіжність у написані по батькові заявника у вказаному вище Свідоцтві про право власності перешкоджає [PERSON] належним чином володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому нерухомим майном, а можливості будь-яким іншім чином встановити факт належності заявнику вищевказаного документа, окрім як в судовому порядку, відсутній, просить суд задовольнити дану заяву та ухвалити рішення, яким встановити факт належності [PERSON] . Свідоцтво про право власності на житло від 22.11.1993 року, зареєстровано і записано у реєстрову книгу за № 12-2883. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився. Однак, надав суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримує, та просить суд провести розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи Управління житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради в судове засідання не з`явився, сповіщався судом про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд доходить наступного висновку. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією паспорта громадянина України старого зразка Серії [NUMBER] виданого Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області від 04.12.1998 року. Окрім того, в матеріалах справи наявна копія Картки платника податків на ім`я [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків за № [NUMBER] . Як вбачається із наявної в матеріалах справи копії Розпорядження органу приватизації № 28083 від 22.11.1993 року [PERSON] , [PERSON] передано квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . На підставі вищевказаного розпорядження було видано Свідоцтво про право власності на житло. В матеріалах справи наявна копія Свідоцтва про право власності на житло виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів зареєстровано і записано у реєстрову книгу за № 12-2883 від 22.11.1993 року з якої вбачається, що квартира, квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] . Обґрунтовуючи вимоги вказаної заяви, заявник вказує на те, що при перевірці документів на вказану вище квартиру заявник з`ясував, що у Свідоцтві допущена технічна помилка в написанні його по батькові, а саме замість вірного « [PERSON] » зазначено « [PERSON] ». З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що заявником [PERSON] було доведено та не викликає сумніву факт належності [PERSON] . Свідоцтва про право власності на житло виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів зареєстровано і записано у реєстрову книгу за № 12-2883 від 22.11.1993 року, у зв`язку з чим, суд вважає, що причиною невірного написання по батькові власника майна слугувала технічна помилка, у зв`язку з чим було допущено описку, а саме замість вірного по батькові заявниці « [PERSON] » помилково зазначено « [PERSON] ». Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як зазначено у пункті 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п. 12 постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Згідно частини 1 статті 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Судом встановлено, що метою встановлення факті належності правовстановлюючого документа, а саме Свідоцтва про право власності на житло ім`я [PERSON] належить [PERSON] , є захист інтересів заявника в його праві розпорядитись належним йому майном. Приймаючи до уваги те, що заявник позбавлений можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт належності документа, суд приходить до висновку, що заявник обґрунтовано звернувся до суду з метою встановлення юридичного факту, а тому дана заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved