Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

Основний зміст позову. 28.11.2025 [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] в якому вказує, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 08.01.2022, у якому [INFO] народився син [PERSON] . Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 01.10.2025 шлюб між ними було розірвано. У період спільного проживання у шлюбі вони придбали: 1) земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 5920655300:00:003:0595, площею 0.1308 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] ; 2) житловий будинок з надвірними господарчими і побутовими будівлями та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку) з кадастровим номером 5920655300:00:001:1604, площею 0.0651 га, які розташовані за адресою: [ADDRESS] ; 3) земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 5920655300:00:001:0839, площею 0.1992 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] ; 4) житловий будинок з надвірними господарчими і побутовими будівлями та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку) з кадастровим номером 5920655300:00:001:0838, площею 0.0723 га, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Посилаючись на викладене, а також на те, що вказане майне є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, домовленість про його поділ з відповідачем відсутня, шлюбний договір не укладався, позивачка просить визнати за нею в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя право власності на 1/2 частину вказаного майна. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 04.12.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Заяви, клопотання. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а. с. 44). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання останній відсутній, інформації щодо своєї адреси суду не надав, а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що судова повістка вручена йому належним чином (а. с. 43). За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачка проти заочного вирішення справи не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.01.2022 по 01.11.2025, у якому у них [INFO] народився син [PERSON] (а. с. 9-11). Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 01.10.2025 у справі №587/3437/25, яке набрало законної сили 01.11.2025, шлюб між сторонами було розірвано (а. с. 9-10). Також судом встановлено, що: 1) Відповідно до копії договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 07.09.2023, посвідченого приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу Бирченко Ю.В. та зареєстрованого в реєстрі за №1824, [PERSON] придбав у приватну власність житловий будинок під літ «А1», загальною площею 51,5 м2, житловою площею 42,6 м2, надвірні господарчі та побутові будівлі: прибудова під літ. «А2», тамбур під літ. «а», літня кухня під літ. «Б», навіс під літ. «б», сарай під літ. «В», погріб під літ. «П», огорожа № 1-2, а також земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), площею 0,0723 га, кадастровий номер 5920655300:00:001:0838, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . У договорі вказано, що дружина покупця згодна з укладенням цього договору, що підтверджується її заявою, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Бирченко Ю.В. 07.09.2023 за реєстраційним №1822. Сторонам договору нотаріус, серед іншого, роз`яснив положення ст. 65 СК України про право подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (а. с. 24-25). Право власності [PERSON] на житловий будинок з надвірними господарчими, побутовими будівлями та земельну ділянку з кадастровим номером 5920655300:00:001:0838, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване в Державному реєстрі речових прав 07.09.2023 (а. с. 22-23). 2) Згідно з копією договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07.09.2023, посвідченого приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу Бирченко Ю.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1825, [PERSON] придбав у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1992 га, кадастровий номер 5920655300:00:001:0839, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У договорі зазначено, що дружина покупця згодна з укладенням цього договору, що підтверджується її заявою, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Бирченко Ю.В. 07.09.2023 за реєстраційним №1822. Сторонам договору нотаріус, серед іншого, роз`яснив положення ст. 65 СК України про право подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (а. с. 27-28). Право власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 5920655300:00:001:0839 зареєстроване в Державному реєстрі речових прав 07.09.2023 (а. с. 26). 3) З копії договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 01.07.2024, посвідченого приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу Бирченко Ю.В. та зареєстрованого в реєстрі за №2177, вбачається, що [PERSON] придбав у приватну власність житловий будинок під літ «А1», загальною площею 59,2 м2, житловою площею 47,5 м2, надвірні господарчі та побутові будівлі: прибудова під літ. «А2», тамбур під літ. «а», сарай під літ «Б», літня кухня під літ. «В», погріб під літ. «П», огорожа № 1-3, а також земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), площею 0,0651 га, кадастровий номер 5920655300:00:001:1604, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . У договорі вказано, що дружина покупця згодна з укладенням цього договору, що підтверджується її заявою, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Бирченко Ю.В. 01.07.2024 за реєстраційним №2. Сторонам договору нотаріус, серед іншого, роз`яснив положення ст. 65 СК України про право подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (а. с. 19-20). Право власності [PERSON] на житловий будинок з надвірними господарчими, побутовими будівлями та земельну ділянку з кадастровим номером 5920655300:00:001:1604, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване в Державному реєстрі речових прав 01.07.2024 (а. с. 17-18). 4) Відповідно до копії договору купівлі-продажу земельної ділянки від 01.07.2024, посвідченого приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу Бирченко Ю.В. та зареєстрованого в реєстрі за №2178, [PERSON] придбав у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1308 га, кадастровий номер 5920655300:00:003:0595, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У договорі зазначено, що дружина покупця згодна з укладенням цього договору, що підтверджується її заявою, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Бирченко Ю.В. 01.07.2024 за реєстраційним №2176. Сторонам договору нотаріус, серед іншого, роз`яснив положення ст. 65 СК України про право подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (а. с. 13). Право власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 5920655300:00:003:0595 зареєстроване в Державному реєстрі речових прав 01.07.2024 (а. с. 12). Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Згідно з ч. 1 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтями 15, 16 ЦК, статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 3 ст. 368 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 355 ЦК України майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ч. 1 ст. 61 СК України). Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно з ч. 1 ст. 68, ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70, абз. 1 ч. 1 ст. 71 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. У постанові Верховного Суду від 01.04.2020 року у справі №462/518/18, суд дійшов наступного висновку: «... факт реєстрації спірного нерухомого майна на ім`я одного з подружжя не означає, що воно належить лише цій особі. Майно в цьому разі є спільною сумісною власністю подружжя та належить чоловікові та дружині в рівних частках з моменту його придбання». Висновки суду. У відповідності з положеннями ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Аналіз перевірених і оцінених судом доказів та законодавства переконує суд, що в розумінні ст. 77-78 ЦПК України позивачкою надані належні, достовірні, допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву і є достатніми для їх задоволення. З аналізу зазначених вище норм закону, у їх взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вказане вище спірне майно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. [PERSON] і [PERSON] не укладали шлюбний договір або будь-яку іншу домовленість щодо поділу майна подружжя чи визначення частки кожного із них у такому майні. У силу прямої норми закону передбачено, що частки [PERSON] і [PERSON] є рівними, а поділ спільної сумісної власності подружжя має відбуватись шляхом поділу вищезазначених земельних ділянок та будинків за кожним. Таким чином, аналізуючи зібрані докази та враховуючи інтереси сторін, з метою недопущення порушення прав власника спірного майна, суд вважає, що спірне майно, яке набуте сторонами за час шлюбу є об`єктами спільної сумісної власності подружжя, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про їх поділ між сторонами, виходячи із правил рівності часток подружжя в спільному майні, у порядку, визначеному позивачем. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути 1513 грн понесених і документально підтверджених судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved