Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Кричфалушій І.І. звернувся до суду із заявою, в якій просив оголосити померлим [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Білки, Іршавського району Закарпатської області, РНОКПП: [NUMBER] . Заява обґрунтована тим, що він є сином [PERSON] , який 26.10.2022 року був призваний на військову службу до [INFO] на посаду номер обслуги зенітно-кулеметного відділення зенітного ракетно-артилерійського взводу (ПЗРК) роти вогневої підтримки військової частини [NUMBER] . Відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] по стройовій частині від 26.10.2022 року №246, сержанта [PERSON] , визнано таким, що прибув та залучається до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях та зараховано на продовольче забезпечення в районі здійснення вищевказаних заходів. 09.03.2023 від начальника штабу - першого заступника командира військової частини [NUMBER] , майора [PERSON] , надійшла усна заява-доповідь про загибель військовослужбовця, призваного за мобілізацією, сержанта [PERSON] під час виконання бойового завдання. Попередньо встановлено, що 08.03.2023 року близько 17 год. 00 хв., відбувся артилерійський обстріл у районі села Оріхово-Василівки, Соледарської міської ради, Бахмутського району, Донецької області, які займала рота вогневої підтримки військової частини [NUMBER] . Так, 08.03.2023 під час вечірньої перевірки особового складу роти вогневої підготовки військової частини [NUMBER] сержанта [PERSON] виявлено не було, тіло не знайдено, місцеперебування не відоме. Згідно з актом службового розслідування за фактом зникнення безвісті встановлено, що сержант [PERSON] зник безвісти 06.03.2023 у лісопосадці поблизу [ADDRESS] , під час виконання обов`язків військової служби, виконуючи завдання із забезпечення оборони держави, національної безпеки і оборони, відсіч і стримування широкомасштабної збройної агресії російської федерації проти України, пов`язане з проходженням військової служби та захисту Батьківщини під час дії правового режиму воєнного стану на всій території України, внаслідок протиправних дій збройних сил російської федерації. Відповідно до наказу командира в/ч [NUMBER] від 23.03.2023 №11 службове розслідування щодо встановлення причин і умов зникнення безвісти сержанта [PERSON] визнано завершеними, факт зникнення безвісти визнано встановленим. Солдата [PERSON] вважати зниклим безвісти з 06 березня 2023 року. У зв?язку із зникненням безвісти сержанта [PERSON] 15.03.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за №12023071100000172 за попередньою правовою кваліфікацією - ч. 1 ст.115 КК України. Актовий запис про смерть [PERSON] відсутній. Оголошення [PERSON] померлим необхідне для усунення невизначеності у правовідносинах за його участю, а саме для оформлення свідоцтва про смерть та в подальшому отримання матеріальної компенсації від держави за загибель при виконанні завдань по захисту Батьківщини, оформлення державних соціальних допомог. Зважаючи на те, що з моменту зникнення безвісти [PERSON] пройшло більше двох років, з урахуванням обставин зникнення безвісти, заявник вважає, що існують належні та достатні підстави відповідно до ч. 2 ст. 46 ЦК України для оголошення його померлим у судовому порядку. Ухвалою суду від 16.12.2025 по справі відкрите провадження. Представником Міністерства оборони України подано письмові пояснення, в яких вказано, що заявник не зазначив інформацію щодо батьків, дружини, інших дітей зниклого безвісти, а рішення у цій справі може вплинути на їх права, свободи, інтереси або обов`язки. Оскільки зниклий безвісти не проходив військову службу у Міністерстві оборони України то, відповідно, Міністерство оборони України не володіє інформацією про нього. Вказав, що відсутні безумовні докази, що надаються заявником. Також вважає передчасним звернення до суду із вказаною заявою у порядку ч. 2 ст. 46 ЦК України у взаєморозумінні із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 11.12.2024 у справі №755/11021/22, оскільки станом з 01 по 30 листопада 2025 на території Соледарської міської територіальної громади ведуться воєнні (бойові) дії. За наведених обставин просив розглянути питання щодо залучення до участі у даній справі, як заінтересованих осіб: батьків, дружину, інших дітей зниклого безвісти військовослужбовця; у задоволенні заяви відмовити. Ухвалою суду від 20.01.2026 витребувано докази по справі. У судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, представник заявника [PERSON] у судовому засіданні підтримав заяву та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України Тіщенко А.В. у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Представник заінтересованої особи Іршавського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Івано-Франківського МУ МЮ України у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без участі представника. Представники заінтересованих осіб [INFO] , військової частина [NUMBER] у судове засідання не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялися через систему «Електронний суд». Заслухавши пояснення представника заявника, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд доходить наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] у с. Білки, Іршавського району Закарпатської області. Фактичним місцем проживання [PERSON] є [ADDRESS] , відповідно до паспорта громадянина України (а.с. 9). Заявник [PERSON] є сином [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (11). Крім того, судом також встановлено, що [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебуває, інших дітей, крім заявника, у нього немає, батьки [PERSON] та [PERSON] померли, що стверджується витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, наданих Іршавським відділом ДРАЦС на виконання ухвали суду, та копіями свідоцтв про смерть, долучених представником заявника. Згідно сповіщення №22 від 09.03.2023 року військової частини [NUMBER] , сержант [PERSON] , [INFO] , номер обслуги зенітно-кулеметного відділення зенітно ракетно-артилерійського взводу (ПЗРК) роти вогневої підтримки військової частини [NUMBER] , прийнятий на військову службу 26 жовтня 2022 року [INFO] , відданий Військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконавши військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність, зник безвісти 08 березня 2023 року (а.с.18). Згідно сповіщень сім`ї №1678 від 10.03.2023 року, №6429 від 23.09.2025 року [INFO] , сержант [PERSON] , [INFO] , номер обслуги зенітно-кулеметного відділення зенітно ракетно-артилерійського взводу (ПЗРК) роти вогневої підтримки військової частини [NUMBER] відданий Військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконавши військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність, зник безвісти 08 березня 2023 року (а.с. 16,17). За фактом зникнення безвісти сержанта [PERSON] 06.03.2023 у районі Оріхово-Василівки, Донецької області за особливих обставин складено відповідний акт службового розслідування, зі змісту якого вбачається наступне. [INFO] близько 19 години військовослужбовці роти вогневої підготовки, а саме: командир взводу вогневої підтримки [PERSON] та номер обслуги зенітно-кулеметного відділення зенітного ракетно-артилерійського взводу (ПЗРК) роти вогневої підтримки військової частини [NUMBER] , сержант [PERSON] отримали бойовий наказ від командира роти вогневої підтримки військової частини [NUMBER] , молодшого лейтенанта [PERSON] на підставі бойового розпорядження командира військової частини [NUMBER] №122-дск підполковника [PERSON] прибути на нічне чергування на РОП розміщеному за визначеними координатами у лісопосадці поблизу н.п. Оріхово-Василівка Донецької області, по трасі Е-40, як рухатись від н.п. Привілля Донецької області убік поблизу н.п. Оріхово-Василівка Донецької області. Командир роти вогневої підготовки військової частини [NUMBER] , молодший лейтенант [PERSON] особисто супроводив старшого лейтенанта [PERSON] та сержанта [PERSON] , на визначені позиції та довів до них необхідність виходу на зв?язок кожні дві години, а в разі необхідності негайно. Зв`язок зі спостережним пунктом підтримувався до третьої години ночі, після трьох годин зв`язок з військовослужбовцями було втрачено. Коли о сьомій годині ранку командир роти вогневої підтримки військової частини [NUMBER] , молодший лейтенант [PERSON] прибув на спостережний пункт старшого лейтенанта [PERSON] та сержанта [PERSON] там вже не було. На протязі наступних двох діб силами роти вогневої підтримки військової частини [NUMBER] було організовано пошук старшого лейтенанта [PERSON] та сержанта [PERSON] , однак ніяких результатів пошук не дав. 09.03.2023 року, була подана усна доповідь начальнику штабу - першому заступнику командира військової частини [NUMBER] [PERSON] , про обставини зникнення безвісти старшого лейтенанта [PERSON] та сержанта [PERSON] .. У період з 09.03.2023 по 24.03.2023 (16 діб) у військової частини [NUMBER] відсутні офіційні та підтверджені відомості про місце перебування сержанта [PERSON] .. Здійснення розшукових заходів для встановлення місцезнаходження сержанта [PERSON] або його тіла здійснити неможливо, оскільки останнє місцеперебування, яке зазначив єдиний свідок - молодший лейтенант [PERSON] - перебуває під контролем збройних сил рф. Дистанційну візуальну перевірку останнього місцеперебування сержанта [PERSON] здійснити не вдалося у зв`язку з інтенсивною та потужною роботою засобів радіолокаційних перешкод, що не уможливлювало проведення такого виду. Вини сержанта [PERSON] у зникненні безвісти не встановлено, дії військовослужбовця та причинний зв`язок між такими діями та подією, що трапилась у вигляді зникнення безвісти сержанта [PERSON] не пов`язане з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій в стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства. Підстав вважати, що сержант [PERSON] , не виконав військовий обов`язок у вигляді добровільної здачі у полон, у ході службового розслідування не встановлено. Обставини зникнення безвісти сержанта [PERSON] знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку і є наслідком неправомірних дій з боку збройних сил рф. З наявних документів та свідчень свідків, які наявні у матеріалах службового розслідування сержант [PERSON] зник безвісти 06.03.2023 у лісопосадці поблизу н.п. Оріхово-Василівка Бахмутського району Донецької області, під час виконання обов`язків військової служби, виконуючи завдання із забезпечення оборони держави, національної безпеки і оборони, відсіч і стримування широкомасштабної збройної агресії російської федерації проти України, пов`язане з проходженням військової служби та захисту Батьківщини під час дії правового режиму воєнного стану на всій території України, внаслідок протиправних дій збройних сил російської федерації (а.с. 19-24). Відповідно до наказу командира в/ч [NUMBER] від 26.03.2023 №11 службове розслідування щодо встановлення причин і умов зникнення безвісти сержанта [PERSON] визнано завершеними. Вважати сержанта [PERSON] зниклим безвісти за особливих обставин починаючи з 06.03.2023 у лісосмузі по трасі Е-40 поблизу н.п. Оріхово-Василівка Бахмутського району Донецької області, під час виконання обов`язків військової служби, виконуючи завдання із забезпечення оборони держави, національної безпеки і оборони, відсіч і стримування широкомасштабної збройної агресії російської федерації проти України, пов`язане з проходженням військової служби та захисту Батьківщини під час дії правового режиму воєнного стану на всій території України, внаслідок протиправних дій збройних сил російської федерації (а.с. 25-28). За фактом зникнення безвісти за особливих обставин [PERSON] , [INFO] , було відкрите кримінальне провадження №12023071100000172 від 15.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке розслідується Слідчим відділенням відділення поліції №1 Хустського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (а.с. 29,30). Відомості про [PERSON] внесені також до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин (а.с. 32). Згідно витягу з Єдиного державного реєстру ветеранів війни [PERSON] 18.02.2025 надано статус учасника бойових дій (а.с. 33). Згідно відповіді секретаріату Уповноваженого Верховної ради України з прав людини від 17.08.2023 дані про зниклого безвісти військовослужбовця [PERSON] скеровано російській стороні для перевірки факту його перебування на території держави-агресора або тимчасово окупованих територій. У випадку отримання інформації щодо військовослужбовця буде проінформовано додатково (а.с. 34). Служба безпеки України на запит адвоката Кричфалушій І.І. повідомляє, що в Об`єднаному центрі наявна інформація про факт зникнення військовослужбовця [PERSON] . Під час взаємодії з органами, які уповноважені на розшук осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, міжнародними організаціями відомості про місцезнаходження [PERSON] , утримання його у полоні держави-агресора тощо Об`єднаним центром не отримувались (а.с. 35). Відповідно до інформації Іршавського відділу ДРАЦС актовий запис про смерть відносно гр. [PERSON] відсутній (а.с. 36-37). Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частинами 1 та 3 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою ( п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Чинний ЦПК України визначає чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема: - встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України); - встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (п. 9 ч. 1 ст. 315 ЦПК України); - встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (ст. 317 ЦПК України); - визнання фізичної особи померлою (ст.ст. 305-309 ЦПК України). Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого. Відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався і який триває дотепер. Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Згідно з ч. 2 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. За приписами ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.12.2024 у справі № 755/11021/22 зробила висновок, що оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) - це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку. У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю. У ч. 2 ст. 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге). Велика Палата Верховного Суду враховує, що приписи ч. 2 ст. 46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким. Речення друге ч. 2 ст. 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи. Велика Палата Верховного Суду наголошує, що законодавець, формуючи припис речення другого ч. 2 ст. 46 ЦК України («з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців»), після слів «шести місяців» завершив речення. Зазначене унаочнює, що правильним є таке тлумачення цього припису, що здійснюватиметься без прив`язки до моменту скасування воєнного стану, припинення воєнних дій, збройного конфлікту як такого на усій території України. Наведене тлумачення відповідає і європейським стандартам. Так, відповідно до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо принципів, які стосуються осіб, зниклих безвісти, та презумпції смерті (прийнята Комітетом Міністрів Ради Європи 09.12.2009 року на 1073-му засіданні заступників міністрів), якщо обставини зникнення безвісти особи є такими, що дають підстави для висновку про ймовірність її загибелі, то для подання запиту бажано, щоб час, що минув з моменту зникнення або з моменту отримання останньої звістки про те, що особа жива, становив не більше одного року (пункт 2 принципу четвертого). Велика Палата Верховного Суду вказує, що шість місяців, які визначені в реченні другому ч. 2 ст. 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. Також Велика Палата Верховного Суду зазначає, що конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309 (далі Наказ № 309). У цьому Наказі № 309 зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території. Отже, суди можуть використовувати дані, зокрема з Наказу № 309, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України (п. 82-84 постанови). Окремо суд зауважує, що Наказ №309 втратив чинність на підставі наказу Міністерства розвитку громад та територій №376 від 28.02.2025 року, яким затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Згідно із вказаним Переліком, датою початку бойових дій у населеному пункті Оріхово-Василівка, який належить до Соледарської міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області, є 24.02.2022, а датою закінчення бойових дій у даному населеному пункті є 06.08.2024. Тому відлік шестимісячного строку для звернення до суду у даній справі слід починати з 06.08.2024. Оскільки із заявою до суду заявник звернувся 12.12.2025, то вимоги закону щодо відліку встановленого законом строку для звернення до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою дотримано. Ураховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що сукупність досліджених доказів дають суду підстави для вірогідного припущення того, що військовослужбовець військової частини [NUMBER] [PERSON] міг загинути [INFO] в районі н.п. Оріхово-Василівка Бахмутського району Донецької області під час виконання обов`язків по захисту Батьківщини, і відомості про те, що він перебуває у полоні в матеріалах справи відсутні, а також, зважаючи на те, що з моменту завершення активних бойових дій у місці ймовірної загибелі [PERSON] минуло понад шість місяців, суд, виходячи із змісту ст. 46 ЦК України, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню і [PERSON] слід оголосити померлим. При цьому судом встановлено, що події ймовірної загибелі [PERSON] мали місце 06.03.2023 року, отже саме ця дата має бути визначена датою смерті. Місцем смерті [PERSON] слід вважати населений пункт Оріхово-Василівка Бахмутського району Донецької області. Також суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Outcome: approved