Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Комунальне підприємство "Бердичівтеплоенерго" (далі Підприємство) звернулось з позовом, у якому, з урахуванням заяви від 03.07.2025 р. (а. с. 108 111), яка ухвалою від 28.07.2025 р. (а. с. 124 125) була прийнята до розгляду, просить стягнути на його користь заборгованість за послуги з постачання теплової енергії з [PERSON] у розмірі 63 543,47 грн., та з [PERSON] у розмірі 9 077,64 грн. Позов обґрунтовано тим, що власниками квартири за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] (7/8 часток) та [PERSON] (1/8 частка), які є споживачами послуг з постачання теплової енергії, що надає Підприємство, проте зобов`язань з оплати цих послуг вони належним чином не виконували, внаслідок чого мають заборгованість. [PERSON] та своєї позиції щодо предмета спору у порядку, встановленому нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомив. [PERSON] зареєструвала 28.04.2023 р. шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується її паспортом громадянина України від 25.05.2023 р. та свідоцтвом про шлюб від 28.04.2023 р. (а. с .101,102). [PERSON] позов визнала частково, а саме просить стягнути заборгованість, яка виникла з моменту набуття нею права власності на 1/8 частку квартири за адресою: [ADDRESS] , тобто 21.12.2021 р. Судом з`ясовано, що з матеріалів спадкової справи № 16/2021, заведеної 10.02.2021 р. після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а. с. 74 97), випливає, що на ім`я [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 21.12.2021 р. (а. с. 95), на підставі якого за нею 21.12.2021 р. було зареєстровано право власності на 1/8 часку квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформацією від 14.06.2024 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а. с. 11). З матеріалів спадкової справи № 16/2021, заведеної 10.02.2021 р. після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а. с. 74 97), також вбачається, що іншим власником (7/8 часток) квартири за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] , який право власності на успадковану частку цієї квартири не зареєстрував, та якій на підставі свідоцтва про право власності на житло від 20.11.2001 р. є власником 1/3 частки цієї квартири (а. с. 89). Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Таким чином, [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири за адресою: [ADDRESS] , при цьому [PERSON] належить 7/8 часток вказаної квартири, а [PERSON] 1/8 частка. Як вбачається зі змісту позовної заяви та довідки від 30.08.2024 р. Підприємства, останнє надає послуги з постачання теплової енергії до будинку за адресою: [ADDRESS] (а. с. 18). Крім того, на квартиру за адресою: [ADDRESS] , Підприємством відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , що підтверджується таблицею-розрахунком заборгованості та уточненою таблицею-розрахунком заборгованості (а. с. 6, 112 113), з яких також вбачається, що у період з січня 2021 р. по червень 2025 р. включно Підприємством надавалися послуги з постачання теплової енергії у цю квартиру, проте оплата за ці послуги була здійснена частково лише у січні 2021 р., у зв`язку з чим заборгованість з оплати цих послуг за вказаний період становить 72 621,11 грн. За таких обставин Суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] з січня 2021 р. по червень 2024 р. були (індивідуальними) споживачами житлово-комунальних послуг у розумінні Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та Закону України "Про теплопостачання", проте зобов`язання з оплати послуг з теплопостачання виконували не належним чином, внаслідок чого виникла відповідна заборгованість у розмірі 72 621,11 грн. Згідно з частиною шостою статті 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 5 частини другої статті 7, частиною першою статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Абзацом першим пункту пунктом 18, абзацом першим пункту 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р № 630, які втратили чинність 02.02.2022 р., визначалось, що розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Пункт 35, підпункт 5 пункту 45 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 р. № 830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 р. № 1022) встановлюють, що розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надану послугу за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, та вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором. Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном (стаття 360 Цивільного кодексу України). Зважаючи на наведене, Суд приходить до висновку, що позов Підприємства підлягає задоволенню. Щодо прохання [PERSON] стягнути з неї заборгованість, яка виникла з моменту набуття нею права власності на 1/8 частку квартири за адресою: [ADDRESS] , тобто [INFO] , Суд вважає, що воно є безпідставним, оскільки якщо виходити з такої логіки, то [PERSON] могла б ніколи не реєструвати за собою право власності на наведену частку квартири, та, відповідно, могла б ніколи не сплачувати комунальні послуги, у тому числі ті, що надаються Підприємством, що суперечить таким засадами цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України). На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь Підприємства у якості відшкодування судових витрат підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 2 649,50 грн., а з [PERSON] 378,50 грн. (судовий збір, сплачений за подання до суду позовної заяви, а. с. 4, 5).

Outcome: approved