Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

У Заводський районний суд м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вимоги мотивовано тим, що позивачка перебуває у шлюбі із [PERSON] , зареєстрованого 25 березня 2021 року Бердянським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно Східного міжрегіонального управління, актовий запис № 94. Від шлюбу сторони мають трьох дітей: сина [PERSON] , [INFO] ; доньку - [PERSON] , [INFO] ; доньку [PERSON] , [INFO] . Неповнолітні діти мешкають разом із матір`ю за місцем її реєстрації як ВПО. Шлюбні відносини між подружжям не склалися. Фактично подружжя спільно не проживали однією сім`єю з 2024 року спільне господарство не ведеться. Причиною припинення сімейно - шлюбних відносин стала невідповідність характерів, поглядів, суджень, що породжувало обопільне невдоволення один одним, загострювало відносини і у кінцевому підсумку призвело до повного розриву відносин. Позивач вважає, що примирення між ними неможливе, існуючий шлюб повинен бути розірваний. Спору майнового характеру між подружжям не існує. А тому звернулася до суд з даним позовом, який просить задовольнити. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 30.12.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача адвокат Руднєва І.С., яка діє на підставі ордера серія АН №1827948 від 03.11.2025, подала письмову заяву у якій просила справу розглянути без її участі та без участі позивачки, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення суду. Належним чином повідомлений відповідач в судове засідання повторно не з`явився. Рекомендовані поштові повідомлення, надіслані судом на адресу фактичного місця проживання відповідача, повернулися з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. З урахуванням зазначеного суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280, ст. 281 ЦПК України провести заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Судом установлено, що [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] 25 березня 2021 року, який зареєстрований Бердянським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно Східного міжрегіонального управління, актовий запис № 94. Після укладення шлюбу прізвище не змінювала. У шлюбі сторони мають трьох дітей: сина [PERSON] , [INFO] ; доньку - [PERSON] , [INFO] ; доньку [PERSON] , [INFO] . Неповнолітні діти мешкають разом із матір`ю за місцем її реєстрації як ВПО: [ADDRESS] . Фактично подружжя спільно не проживає однією сім`єю з 2024 року, спільне господарство не веде. Причиною припинення шлюбних відносин стала несумісність характерів, розбіжність у поглядах, судженнях, що породжувало обопільне невдоволення один одним, загострювало відносини та призвело до повного їх розриву. Позивач вважає, що примирення між ними неможливе та шлюб повинен бути розірваний. Спору майнового характеру між подружжям немає. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. У частині першій статті 55 СК України встановлено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. У частинах 3 та 4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на встановлені фактичні обставини, які полягають у відсутності між сторонами взаєморозуміння, відсутності бажання підтримувати сімейні стосунки, що призвело до формального існування шлюб, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечило б інтересам, зокрема позивачки, що має істотне значення для справи. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач заперечень не подав, тому суд дійшов висновку про задоволення позову. На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки судом задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмірі 968,96 грн.

Outcome: approved