Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (надалі позивач, АТ «ПУМБ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] (надалі [PERSON] , відповідачка, позичальник) про стягнення заборгованості у розмірі 37520,28 грн. та витрат зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. Позов обґрунтовано тим, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] 12.12.2018 укладено кредитний договір № 2001194059901, на підставі якого відповідачці видано кредитну картку та встановлено кредитний ліміт в сумі 4300,00 грн., який в подальшому збільшено до 20300,00 грн. Всупереч умовам укладеного договору, відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 07.05.2025 виникла прострочена заборгованість перед позивачем в розмірі 37520,28 грн., з яких 20299,40 грн. заборгованість за кредитом; 17220,88 грн. заборгованість за процентами. Позивач направив відповідачці письмову вимогу на адресу місця проживання, яку вона зазначила в анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачкою погашена не була. За таких обставин, оскільки відповідачка в добровільному порядку заборгованість не погашає, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Винару Л.В. На запит суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідачки по справі [PERSON] . Ухвалою суду від 10.11.2025 відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або за власною ініціативою суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 17.02.2026 представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить розглянути справу за відсутності представника банку. Не заперечує проти винесення судом заочного рішення. Відповідачка у судові засідання на розгляд справи 04.12.2025 та 17.02.2026 не з`явилася та не повідомила про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, у встановленому законодавством порядку, шляхом направлення на її адресу судових повісток та опублікування оголошення на веб - сайті суду, що стверджується матеріалами справи. Заяву про відкладення розгляду справи та відзив на позов відповідачка до суду не надала. Заперечення стосовно розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Згідно з ч.5 ст.223 ЦПК України, суд може розглянути справу за відсутності позивача, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки, відповідачка в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала, жодних заяв та клопотань до суду не надіслала та враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 12.12.2018 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено договір № 2001194059901, шляхом підписання відповідачкою заяви № 2001194059901 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, на підставі якого відповідачці надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок в сумі 4300,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом за річною процентною ставкою в розмірі 47,88 % (а.с.20). Підписавши вказану заяву № 2001194059901 власним підписом, відповідачка підтвердила, що беззаперечно приймає Публічну пропозицію АТ "ПУМБ" на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - ДКБО), яка розміщена на сайті АТ "ПУМБ": pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін), а також підтвердила, що ознайомлена з ДКБО, Тарифами Банку та цілком згодна з ними, всі умови ДКБО їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення (а.с.20). 12.12.2018 відповідачка [PERSON] також підписала Паспорт споживчого кредиту, в якому визначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, зокрема, тип продукту: кредитна лінія, сума/ліміт кредиту 4300,00 грн., строк та спосіб надання кредиту шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії в межах кредитного ліміту на картковому рахунку на 12 місяців, який продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін, розмір реальної річної процентної ставки та орієнтовну загальну вартість кредиту, порядок повернення кредиту, наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором, тощо (а.с.21). Підписавши паспорт споживчого кредиту, відповідачка власним підписом підтвердила факт отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування, а також отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до її потреб та фінансової ситуації, зокрема, шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі, суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для неї, в тому числі, в разі невиконання нею зобов`язань за таким договором. Згідно з довідкою АТ «ПУМБ» про збільшення кредитного ліміту, за договором № 2001194059901 від 12.12.2018 відповідачці встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 4300,00 грн., який в подальшому збільшено 04.04.2019 до 8600,00 грн., 14.08.2019 до 13400,00 грн., 11.12.2019 до 18200,00 грн., 04.06.2020 до 20 300,00 грн.,27.02.2022 зменшено до 19068,00 грн. та з 03.03.2022 збільшено до 20 300,00 грн. (а.с.43). Відповідно до п.п. 5.1.4, 5.1.7 Розділу І Публічної пропозиції АТ "ПУМБ" на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (в редакції, що діє з 06.04.2018), клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати банку сплачені ним кошти, сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором (а.с.26-37). Позивач АТ "ПУМБ" свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку відповідачки [PERSON] , відкритому в АТ "ПУМБ", за період з 12.12.2018 по 07.05.2025, що містить детальний перелік усіх фінансових операцій, здійснених за відповідний період та є належним доказом, що підтверджує обставини видачі кредиту та його розмір, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку заборгованості та неспростовано будь-яким розрахунком відповідачки (49-58). Зазначені вище висновки відповідають позиції Верховного Суду у постановах від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц, від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, від 26 травня 2021 року у справі № 204/2972/20, від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20, від 01 червня 2022 року у справі № 175/35/16-ц, від 04 вересня 2024 року у справі № 426/4264/19, від 15.01.2025 у справі № 753/16762/15-ц, які суд враховує до даних спірних правовідносин у відповідності до ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Однак відповідачка порушила взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, не надавала своєчасно та в повному обсязі грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та процентами за користування ним, в результаті чого станом на 07.05.2025 виникла прострочена заборгованість в розмірі 37520,28 грн., з яких 20299,40 грн. заборгованість за кредитом; 17220,28 грн. заборгованість за процентами, що підтверджується детальним розрахунком заборгованості за кредитним договором № 2001194059901 від 12.12.2018 (а.с.44-48). При цьому, як встановлено із наданих суду розрахунку та виписки, відповідачка періодично вносила платежі для погашення нарахованої заборгованості за договором, востаннє 28.02.2022 в сумі 1230,94 грн. в рахунок сплати суми кредиту, та 31.05.2022 в сумі 500,00 грн. в рахунок сплати відсотків за користування кредитом, таким чином, здійснила часткову оплату з метою виконання умов договору, чим вчинив відповідні дії щодо визнання договору і, відповідно, боргу за договором, що відповідає позиції Верховного Суду у постановах від 05.06.2018в справі № 338/180/17, від 23.12.2020 в справі № 127/23910/14-ц. Позивач АТ «ПУМБ» звертався до відповідачки з письмовою вимогою (повідомленням) за вих. № КНО-44.2.1/410 від 09.05.2025, в якій повідомило відповідачку про наявність спірної заборгованості та висунуло вимогу виконати зобов`язання (а.с.38-39). Проте в добровільному порядку відповідачка заборгованість не погашає. Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Поданими розрахунками підтверджується, що відповідачка порушила взяті на себе зобов`язання, кредит та відсотки за його користування вчасно не сплачувала, внаслідок чого виникла заборгованість. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, судом встановлено та не спростовано сторонами, що відповідачка скористалася наданим банком кредитом, проте ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, що станом на 07.05.2025 призвело до виникнення заборгованості в розмірі 37520,28 грн., з яких 20299,40 грн. заборгованість за кредитом; 17220,28 грн. заборгованість за процентами. Будь-яких доказів на спростування вказаних розрахунків, а також доказів належного виконання умов вищезазначених договорів відповідачка суду не надала. За таких обставин, позовні вимоги АТ «ПУМБ» про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За правилом частини 1 та пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення позову інші судові витрати, серед яких витрати на професійну правничу допомогу, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, у відповідності із ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачки на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати (а.с. 1) у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved