Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 16.07.2025 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22.04.2023 Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 144, мотивуючи тим, що спільне життя не склалося у зв`язку з несумісністю характерів та різними поглядами на життя. З моменту реєстрації шлюбу стосунки між подружжям змінились, між ними постійно виникали сварки, у процесі яких відповідач словесно ображав позивачку, погрожував дітям позивачки від першого шлюбу, зловживав спиртними напоями. Сімейні стосунки між подружжям фактично припинені з 06 липня 2025 року, з цього часу спільне господарство не ведуть та проживають окремо. У зв`язку з тим, що подружжя втратило почуття любові та поваги одне до одного, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливими та суперечить інтересам позивачки. Процесуальні дії суду Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01.08.2025 відкрито спрощене позовне провадження. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.10.2025надано строк на примирення та зупинено провадження у справі. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.01.2026 поновлено провадження у справі. Аргументи учасників справи Позивачка в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, згідно заяви від 19.02.2026 позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, справу розглядати у її відсутність. В судове засідання відповідач не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно заяви від 19.02.2026 позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає, проти задоволення позову не заперечує, просить справу розглянути у його відсутність. Фактичні обставини справи, встановлені судом Сторони перебувають в шлюбі з 22.04.2023, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 22.04.2023 Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 144. Від шлюбу спільних дітей не мають. Сторони не проживають разом та спільне господарство не ведуть у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, втратою почуттів поваги та любові, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки. Позиція суду Частиною ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч. 2 ст. 114 СК України). Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, а також його розірвання, що відповідає частині 1 статті 16 Загальної декларації прав людини. Приймаючи до уваги, що сторони однією сім`єю не проживають, спільного господарства не ведуть, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved