Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Сіті Колект» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 06 січня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем (позичальником) було укладено договір №3373293 про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Після того як відповідач здійснив реєстрацію в інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора та заповнив електронну заявку на отримання споживчого кредиту на вебсайті Первісного кредитора в мережі Інтернет (https://credit7.ua/), ТОВ «Лінеура Україна» того ж дня направило відповідачу пропозицію (оферту) укласти кредитний договір №3373293 у вигляді розміщення в особистому кабінеті позичальника на сайті повного тексту договору (за обраними Позичальником параметрами строку і суми кредиту). 06 січня 2023 року позичальник, після ознайомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою) у формі договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який містив усі істотні умови, і маючи технічну можливість відмовитися від підписання договору, висловив однозначну згоду з умовами договору шляхом натискання відповідної електронної кнопки в ІТС Первісного кредитора. У свою чергу, ТОВ «Лінеура Україна» 06 січня 2023 року надіслало відповідачу через телекомунікаційну систему на номер телефону, зазначений позичальником у своїй анкеті (SMS на номер, що належить відповідачу), одноразовий ідентифікатор №T280, який того ж дня о 13:27:45 був введений/відправлений відповідачем у відповідному розділі ІТС. Цими діями відповідач прийняв (акцептував) пропозицію укласти кредитний договір №3373293 на умовах, визначених офертою. Таким чином, 06 січня 2023 року о 13:27:45 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем був укладений Кредитний договір шляхом обміну електронними повідомленнями, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Згідно з розділом 1, Кредитного договору, ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти (кредит) у сумі 20000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надається строком на 359 днів, стандартна процентна ставка 1,99% на день. ТОВ «Лінеура Україна» належним чином виконало свої зобов`язання за договором, надавши Позичальнику грошові кошти шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] (саме цю картку Позичальник зазначив при оформленні кредиту). Факт надання кредитних коштів підтверджується документом від надавача платіжних послуг ТОВ «Універсальні платіжні рішення» (ліцензія НБУ № 3 від 11.11.2013 р. на переказ коштів без відкриття рахунку). Відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за Кредитним договором, допускаючи прострочення сплати чергових платежів, сплачуючи платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи їх взагалі, що призвело до виникнення простроченої заборгованості. Усвідомлюючи наявність фінансових зобов`язань перед Первісним кредитором, відповідач здійснював часткові платежі в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №3373293 від 06 січня 2023 року. Останній платіж відповідач здійснив 05 лютого 2023 року в сумі 1791,01 грн. 26 жовтня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК Профіт» було укладено договір факторингу №?26102023, за яким Первісний кредитор відступив товариству «ФК Профіт» право вимоги за Кредитним договором. Надалі ТОВ «ФК Профіт» відступило право вимоги за Кредитним договором ТОВ «ФК «Сіті Колект» відповідно до договору факторингу №?ДО-20250909/001 від 09 вересня 2025 року. За умовами цього договору ТОВ «ФК Профіт» відступає (передає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває права вимоги кредитора за визначеними кредитними договорами, сплативши ТОВ «ФК Профіт» грошові кошти в розмірі ціни відступлення, у порядку та строки, встановлені договором. Згідно з Додатком 1 (Реєстр боржників) до договору факторингу №?ДО-20250909/001 від 09 вересня 2025 року, заборгованість відповідача за кредитним договором №3373293 становить 112335,92 грн. Станом на дату подання позову заборгованість відповідача за кредитним договором №3373293 від 06 січня 2023 року становить: тіло кредиту: 19999,99 грн.; нараховані відсотки: 92335,93 грн.; пеня/штрафні санкції: 0,00 грн.; усього: 112335,92 грн. Враховуючи викладене, просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Сіті Колект»» суму заборгованості за договором № 3373293 від 06 січня 2023 року, а саме 112335,92грн., судові витрати у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 20000 грн. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 26 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач своїм правом щодо подачі відзиву на позовну заяву не скористався. Представник позивача в судове засідання не з`явився, згідно поданого клопотання просив провести розгляд справи у його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заява про розгляд справи без його участі до суду не надходила, відзив не подавав. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 06 січня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір №3373293 про надання коштів на умовах споживчого кредиту на суму 20000,00 грн. строком на 360 днів та стандартною процентною ставкою 1,99 % в день. Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту з використанням реквізитів платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки Клієнта, реквізити якої надані Клієнтом Товариству з метою отримання кредиту у випадку не можливості зарахування платежу на зазначену платіжну карту з будь-яких причин, які не залежать від Товариства (в тому числі, але не виключно у випадку відсутності авторизації платіжної картки) (п.2.1.договору). Відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «Т280» (а.с.15-33). У паспорті споживчого кредиту, підписаного відповідачем [PERSON] 06 січня 2023 року електронним підписом міститься інформація про основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інша інформація (а.с.34-37). З листа повідомлення ТОВ «Універсальні платіжні рішення» за №305-2802 від 28 лютого 2024 року вбачається, що 06 січня 2023 року було поповнено карту № [NUMBER] на суму 20000 грн. (а.с.53). Із розрахунку заборгованості за договором №3373293 від 06 січня 2023 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 26 жовтня 2023 року заборгованість відповідача [PERSON] становить 112335,92 грн., тіло кредиту: 19999,99 грн.; нараховані відсотки: 92335,93 грн. (а.с.44-52). 26 жовтня 2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК Профіт» укладено договір відступлення прав вимоги №26102023, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК Профіт» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК Профіт» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.54-57). 09 вересня 2025 між ТОВ «ФК Профіт» та ТОВ «Сіті Колект» укладено договір факторингу №ДО-20250909/001, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК Профіт» передає (відступає) ТОВ «Сіті Колект» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Сіті Колект» приймає належні ТОВ «ФК Профіт» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.58-62). Відповідно до Витягу з реєстру Боржників до Договору факторингу ДО-20250909/001 від 09 вересня 2025 року до ТОВ «Сіті Колект» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №3373293 у розмірі 112335,92 грн., сума заборгованості за основною сумою боргу: 19999,99 грн.; сума заборгованості за процентами: 92335,93 грн. (а.с.64-66). Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 у справі № 732/670/19. За вказаних обставин суд вважає встановленим факт укладення між відповідачем та ТОВ «Лінеура Україна» кредитного договору № 3373293 від 06 січня 2023 року із дотриманням вимог статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 516 ЦК України визначено порядок заміни кредитора у зобов`язанні. За змістом цієї норми заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Відповідно до умов договору про відступлення права вимоги №26102023 від 26 жовтня 2023 року ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) за плату, а ТОВ «ФК ПРОФІТ» приймає права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників (п. 1.1 Договору відступлення прав вимоги). Пунктами 8.3., 8.3.1. Договору про відступлення прав вимоги ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується протягом 5-ти робочих днів з моменту підписання Договору відступлення прав вимоги та заповнення реєстру боржників (додаток №1) підготувати та передати ТОВ «ФК ПРОФІТ» реєстр боржників з усіма заповненими даними про боржників, які обов`язково повинні міститься у реєстрі боржників. Також, п. 8.3.2 Договору відступлення прав вимоги протягом 5 робочих днів з моменту отримання ТОВ «ФК Профіт» електронної форми реєстру боржників ТОВ «ФК Профіт» формує та надає ТОВ «Лінеура Україна» для підписання акт приймання-передачі Реєстру боржників. Протягом 3 робочих дні, з моменту отримання Акту приймання-передачі реєстру боржників, уповноважений представник ТОВ «Лінеура Україна» підписує вказаний Акт, скріплює печаткою та передає підписаний примірник Акту новому кредитору ТОВ «ФК Профіт». Таким чином, належним доказом на підтвердження переходу права вимоги за кредитним договором №3373293 від 06 січня 2023 року від ТОВ «Лінеура Україна» до ТОВ «ФК Профіт» є заповнений Реєстр боржників (додаток №1 до Договору) у якому зазначені особисті дані боржника та розмір грошового зобов`язання, а також підписаний сторонами договору акт приймання-передачі реєстру боржників. Разом з тим, позивачем до матеріалів цивільної справи вказаний реєстр боржників та акт приймання-передачі реєстру боржників не додано. Отже, факт переходу права вимоги за договором №3373293 від 06 січня 2023 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту від первісного кредитора ТОВ «Лінеура Україна» до наступного (нового) кредитора - ТОВ «ФК Профіт» та відповідно до позивача не доведений. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином суд, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити у зв`язку з тим, що позивачем не доведено права вимоги до відповідача за даним позовом. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Outcome: dismissed