Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

свої вимоги сторона позивача обґрунтовує тим, що 03.06.2020 року між сторонами укладено кредитний договір № 2001604630001 за умовами якого позивач надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 20 000 грн. Крім того, 19.07.2023 року між сторонами укладено кредитний договір № 1002146924401, за умовами якого позивач надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 98 459 грн. Крім того, 20.10.2023 року між сторонами укладено кредитний договір № 1002165041601 за умовами якого позивач надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 15 000 грн. У зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань станом на 03.07.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором від 03.06.2020 року № 2001604630001 становить 8 178 грн. 74 коп., з яких: -4 992 грн. 20 коп. - заборгованість за кредитом; -3 186 грн. 54 коп. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Крім того, у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань станом на 03.07.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором від 19.07.2023 року № 1002146924401 становить 137 748 грн. 57 коп. з яких: -81 231 грн. 96 коп. - заборгованість за кредитом; -12 грн. 37 коп. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами; -56 504 грн 24 коп. заборгованість за комісією. Крім того, у зв`язку з порушенням відповідачкою взятих на себе кредитних зобов`язань станом на 03.07.2025 року загальний розмір заборгованості відповідачки за кредитним договором від 20.10.2023 № 1002165041601 становить 22 946 грн. 19 коп.., з яких: -14 348 грн. 62 коп. - заборгованість за кредитом; -1 грн. 32 коп. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами; -8 596 грн. 25 коп. заборгованість за комісією. Тому сторона позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача вказані заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп. Сторона позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її відсутності та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення (а. с. 5). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи належно повідомлявся, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи у його відсутності та не подав відзив на позовну заяву. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторона позивача згідна із таким порядком судового розгляду. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі (їх представників, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Стадія ухвалення рішення судом визначена до 16.02.2026 року. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 03.06.2020 року відповідач подав заяву № 2001604630001 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а. с. 28). Відповідно до умов цього кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання встановити відповідачу кредитний в розмірі 20 000 грн. Судом також встановлено, що 19.07.2023 року відповідач подав заяву № 1002146924401 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а. с. 18, 19). Відповідно до умов цього кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання встановити відповідачу кредит у розмірі 98 459 грн. строк кредитування 24 місяці, реальна процентна ставка 0, 010 % річних, щомісячна комісія за обслуговування кредиту 2, 99%. Судом також встановлено, що 20.10.2023 року відповідач подав заяву № 1002165041601 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а. с. 22-24). Відповідно до умов цього кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання встановити відповідачці кредит у розмірі 15 000 грн., строк кредитування 24 місяці, реальна процентна ставка 106, 79 % річних, щомісячна комісія за обслуговування кредиту 2, 99%. Матеріали справи містять публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексногобанківськогообслуговування фізичних осіб. Пунктом 2.2.1 публічної пропозиції визначено, що договір вважається укладеним, а умови Публічної пропозиції акцептованими клієнтом з моменту оформлення його особи, суті діяльності та фінансового стану, перелік яких визначається відповідно до вимог чинного законодавстваУкраїни,якщо іншийпорядок невстановлений будь-якиміншими умовамидоговору.У разінадання фізичноюособою необхіднихбанкудокументівчи відомостейабо умисногонадання неправдивихвідомостей просебе,вважається щотакі діїфізичної особипозбавляютьбанкможливості наданняцій особібанківськихпослуг,у зв`язкуіз чимбанквідмовляєтакій особів укладенні знею договорута їїобслуговуванні. У п. 2.1.2 публічної пропозиції визначено, що згідно з умовами цього договорубанк,уразі акцептуклієнтом публічноїпропозиції наукладення договору,зобов`язується надатиклієнту визначенідоговором послуги,а клієнтзобов`язуєтьсяїх оплатитив розмірахі порядку,передбачених договоромі тарифами. Клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором (п. 5.1.7 публічної пропозиції) (а. с. 33-44). Однак, відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відповідно до умов Договору. Відповідно до розрахунків заборгованості за вказаними кредитними договорами, станом на 03.07.2025 року відповідачка має заборгованість перед позивачем: -за кредитним договором від 03.06.2020 року № 2001604630001 в загальному розмірі 8 178 грн. 74 коп., з яких: -4 992 грн. 20 коп. - заборгованість за кредитом; -3 186 грн. 54 коп. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами; -за кредитним договором від 19.07.2023 року № 1002146924401 в загальному розмірі 137 748 грн. 57 коп. з яких: -81 231 грн. 96 коп. - заборгованість за кредитом; -12 грн. 37 коп. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами; -56 504 грн 24 коп. заборгованість за комісією; -за кредитним договором від 20.10.2023 № 1002165041601 в загальному розмірі 22 946 грн. 19 коп.., з яких: -14 348 грн. 62 коп. - заборгованість за кредитом; -1 грн. 32 коп. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами; -8 596 грн. 25 коп. заборгованість за комісією (а. с. 55-75). 04.07.2025 на адресу відповідачки надіслано письмову вимогу (повідомлення) про погашення вказаних заборгованостей (а. с. 46, 47). Однак, відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованості за згаданими кредитними договорами. Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 вказаного Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно дост. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1047 цього Кодексу на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, щопозичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Положеннями статті 1048 ЦК України, яка на підставі частини 2 статті 1054 цього Кодексу застосовується до відносин за кредитним договором), передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отже, між сторонами вказаних кредитних договорів досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договорів, який оформлений ними в письмовій формі. Сторони електронних правочинів відповідають за невиконання своїх зобов`язань у порядку визначеному законодавством України або укладеним договором. Повернення позики за електронним договором є обов`язковим. Судом встановлено що доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредитів відповідач суду не надав, не подав будь-яких належних доказів на спростування користування ним наданими йому кредитними коштами, а також не подав будь-яких доказів на спростування наданих позивачем розрахунків заборгованостей. Отже, час ухвалення даного рішення вказана заборгованості відповідачем добровільно не погашені, оскільки суду не надано жодних відомостей про протилежне. Тому позов підлягає задоволенню. Судом також встановлено, що позивачем за звернення даною позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп., що стверджується платіжою інструкцією № 108 від 11.09.2025 року (а. с. 7). Згідно з п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, судовий збір сплачується за ставкою 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028 грн.), тобто за одну позовну вимогу. Поряд з тим, стороною позивача заявлено три вимоги майнового харктеру, за кожну з яких повинен бути сплачений судовий збір. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з цим судові витрати по сплаті судового збору за одну майнову вимогу в розмірі 2 422 грн. 40 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог, а судові витрати по сплаті судового збору за ще дві майнові вимоги, які становлять 6 056 грн., підлягають стягненню з відповідачки на користь держави. На підставі ст. ст. 509, 525, 526, 530, 610, 1048, 1050, 1054 ЦК України та,

Outcome: approved