Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Сторожинецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно за законом, посилаючись на те, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . [INFO] [PERSON] , у приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Кучман І.В. було складено заповіт, яким було зроблено таке розпорядження: «все належне мені майно, з чого б воно не складалося та де б воно не знаходилося і взагалі, все те, на що я за законом матиму право заповідаю - [PERSON] , [INFO] » Заповіт чинний, не змінювався та не скасовувався, про що свідчить витяг зі спадкового реєстру заповітів від 06.11.2019 року. Після його смерті відкрилася спадщина на право на земельну частку (ПАЙ), відповідно до сертифікату на право на земельну частку серія ЧВ № 0156076 виданого Сторожинецькою райдержадміністрацією на підставі розпорядження № 219-р від 26.06.1997 року, зареєстрованому в Книзі реєстрації сертифікатів № 642 від 15.08.1997 року у землі, що перебувала в колективній власності агрофірми «Карпати», с. Банилів-Підгірний. Згідно довідки виконавчого комітету Криворізької міської ради № 100/02-14 від 12.06.2025 року на момент смерті, [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Його було знято з реєстрації 06.01.2016 року, вже після його смерті. В установлений статтею 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк після смерті батька позивач звернулася до Державного нотаріуса Четвертої Криворізької нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що підтверджується Свідоцтвом на право на спадщину за заповітом на житловий будинок, в якому проживав спадкодавець. Нотаріальна контора відмовила позивачу в його законному праві на оформлення права власності на спадкове майно, мотивуючи це тим, що відсутній оригінал Сертифікату на право на земельну ділянку. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом, які б могли претендувати на сьогоднішній день на спадкове майно немає, саме тому відповідачем по справі є Сторожинецька міська рада Чернівецької області. Просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай), що належало померлому [PERSON] відповідно до сертифікату на право на земельну частку серія ЧВ № 0156076 виданого Сторожинецькою райдержадміністрацією зареєстрованому в Книзі реєстрації сертифікатів № 642 від 15.08.1997 року у землі, що перебувала в колективній власності агрофірми «Карпати», с. Банилів-Підгірний. В судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити без її участі, позов підтримує, просить задовольнити. Представник Сторожинецької міської ради в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, прийняття остаточного рішення залишає на розсуд суду. Визнання позову відповідачем, згідно вимогЦПК України, є підставою для задоволення позову. При цьому суд знаходить, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлені наступні обставини справи. [INFO] помер [PERSON] - батько позивача [PERSON] . 25.12.2013 року [PERSON] , у приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Кучман І.В. було складено заповіт, яким все належне йому майно заповів - [PERSON] . Заповіт не змінювався та не скасовувався, про що свідчить витяг зі спадкового реєстру заповітів від 06.11.2019 року. Після його смерті відкрилася спадщина на право на земельну частку (ПАЙ), відповідно до сертифікату на право на земельну частку серія ЧВ № 0156076 виданого Сторожинецькою райдержадміністрацією на підставі розпорядження № 219-р від 26.06.1997 року, зареєстрованому в Книзі реєстрації сертифікатів № 642 від 15.08.1997 року у землі, що перебувала в колективній власності агрофірми «Карпати», с. Банилів-Підгірний. В установлений статтею 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк після смерті батька позивач звернулася до Державного нотаріуса Четвертої Криворізької нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що підтверджено Свідоцтвом на право на спадщину за заповітом на житловий будинок, в якому проживав спадкодавець. Відповідно до підпункту 4.15 пункту 4 Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право па спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації проводиться нотаріусом після подання оригіналів документів, які посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Крім позивача, інші спадкоємці, які б прийняли спадщину в установленому законом порядку, відсутні, а тому відповідачем по справі є відповідний орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини - Сторожинецька міська рада Чернівецького району Чернівецької області, до складу якої входить село Банилів-Підгірний (пункт 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»). Статтею 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Пунктом 1 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є визнання права. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1,2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. Згідност.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Виходячи з цього та підсумовуючи викладене і зважаючи на підтвердження в суді всіх зазначених обставин та визнання позову відповідачем, суд знаходить, що позовні вимоги щодо визнання права на спадкове майно за законом підлягають задоволенню.

Outcome: approved