Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін. В Рівненський міський суд Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно звернувся представник позивачки [PERSON] [PERSON] , в якій просить суд: визнати право власності на спадкове майно, витребувати у приватного нотаріуса Мурашко Л.О. Рівненського міського нотаріального округу копію матеріалів спадкової справи, встановити факт, що відповідачка не проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнати за позивачкою право власності в порядку спадкування за законом на 1/5 (одну п`яту) частини квартири [ADDRESS] та на транспортний засіб марки PEUGEOT3008 2010, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер (державний номерний знак) [NUMBER] . Позовні вимоги обгрунтовує тим, що з 22.10.1988 року до моменту смерті спадкодавця [PERSON] до 05.01.2023 року, вони перебували в шлюбі з позивачкою, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Відповідачка [PERSON] , що є донькою позивачки та спадкодавця, у встановлений ст. 1270 ЦК України строк заяви про прийняття спадщини не подала та на час відкриття спадщини разом з спадкодавцем не проживала. Крім того, відповідачка подала заяву про відмову [PERSON] від прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] , на користь [PERSON] (позивачки). Позивачка зазначає, що є спадкоємцем належних померлому [PERSON] 1/5 частки квартири та транспортного засобу та просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/5 (одну п`яту) частини квартири [ADDRESS] та на транспортний засіб марки PEUGEOT3008 2010, реєстраційний номер (державний номерний знак) [NUMBER] та стягнути з відповідачки на свою користь понесені судові витрати у розмірі 4 592 грн. 76 коп. (чотири тисячі п`ятсот дев`яносто дві гривні сімдесят шість копійок). Від представника відповідачки [PERSON] до Рівненського міського суду Рівненської області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідачка [PERSON] позовні вимоги [PERSON] , що містяться в позовній заяві від 20.11.2025 року, визнає в повному обсязі та просить суд ухвалити рішення про задоволення даного позову в повному обсязі, також просить провести розгляд справи без її участі та без участі її представника за наявними в справі матеріалами. ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 листопада 2025 року справу передано судді Балацькій О.Р. 25.11.2025 р. до Рівненського міського суду Рівненської області надійшла відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру щодо місця зареєстрованого проживання відповідачки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 26 листопада 2025 року зазначена позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Також цією ухвалою залучено до участі в справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Мурашко Людмилу Олександрівну Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області (м. Рівне, вул. Тараса Давидюка, буд. 22), і витребувано у нього копію матеріалів спадкової справи № 46/2025 щодо майна [PERSON] , померлого [INFO] . 19.12.2025 р. від приватного нотаріуса Мурашко Людмили Олександрівни до Рівненського міського суду Рівненської області надійшла копія спадкової справи. 09.01.2026 р. від представника позивачки адвоката Буднія М.М. до Рівненського міського суду Рівненської області надійшла заява про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою онлайн сервісу Електронний суд. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 13 січня 2026 року постановлено забезпечити участь представника позивачки адвоката Буднія М.М. в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи ВКЗ (захищений відеоконферецзв`язок з судом). Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 14 січня 2026 року про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду постановлено закрити підготовче провадження в справі. 14.01.2026 року від представника позивачки адвоката Буднія М.М. до Рівненського міського суду Рівненськоїобласті надійшла заява про розгляд даної справи без участі позивачки та її представника за наявними матеріалами справи, позов підтримують в повному обсязі. З урахуванням неявки сторін та повідомлення ними про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку ЦПК України та наявністю заяви про визнання позову, суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статей223, 280 ЦПК України. За таких обставин у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, в порядку визначеному ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З`ясувавши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. ІІІ. Фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин та докази. З досліджених в судовому засіданні письмових доказів встановлено наступні обставини. Позивачка є спадкоємцем за законом належних померлому [PERSON] 1/5 частки квартири та транспортного засобу, а саме: 1/5 (одну п`яту) частини квартири [ADDRESS] та на транспортний засіб марки PEUGEOT3008 2010, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер (державний номерний знак) [NUMBER] (а.с. 41-53). Суд встановив, що з 22.10.1988 року до моменту смерті спадкодавця [PERSON] , відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 26), а саме до 05.01.2023 року, вони перебували в шлюбі з позивачкою, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 10). Відповідачка [PERSON] , [INFO] , є донькою позивачки та спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14 березня 1989 року (а.с. 14). З свідоцтва про право власності від 27 січня 1998 року суд встановив, що у власності [PERSON] передуває 1/5 частки квартири [ADDRESS] . (а.с. 11-13). Оціночна вартість вказаного об`єкта нерухомості становить 2028864 грн 84 коп. (а.с. 15-16). З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу встановлено, що [PERSON] є власником транспортного засобу марки PEUGEOT3008, 2010 року випуску, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер (державний номерний знак) [NUMBER] (а.с. 25). Згідно зі звітом про оцінку транспортного засобу ринкова вартість становить 168 322 грн (а.с. 24). Відповідно до копії спадкової справи, спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивачка ( [PERSON] , дружина померлого) та відповідачка ( [PERSON] , донька померлого) (а.с. 41-53). За заявою позивачки від 10 вересня 2025 року № 155 відкрито спадщину (спадкова справа № 46/2025) та прийнято спадщину позивачем у приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального міського нотаріального округу Мурашко Л.О. (а.с. 39) На день смерті [PERSON] разом з ним за місцем проживання в [ADDRESS] , дійсно була зареєстрована відповідачка [PERSON] , про що свідчить лист Департаменту цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради від 12.07.2023 року за № 15607 та лист приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Мурашко Л.О. № 232/01-16 від 10.11.2025 року. На час відкриття спадщини Відповідачка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Водночас остання не проживала разом із спадкодавцем за вказаною адресою, що підтверджується актом від 05.11.2025 року, затвердженим ОСББ «Затишне на Замковій», про відсутність [PERSON] та її не проживання за цією адресою у період з 2022 року по 2023 р.р. (а.с. 17-20). Крім того, з відомостей з паспорту відповідачки як громадянина для виїзду за кордон суд встановив, що її постійне місце проживання - Австралія, про що першим секретарем з консульських питань зроблено запис 03.07.2023 року (а.с. 17). Згідно з відомостей, що містяться в позовній заяві та в копії Спадкової справи, [PERSON] у встановлений ст. 1270 ЦК України строк заяви про прийняття спадщини не подала та на час відкриття спадщини разом з спадкодавцем не проживала. Водночас листом приватного нотаріуса Мурашко Л.О. від 10 листопада 2025 року позивачку було повідомлено, що відповідачка [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки була зареєстрована за адресою спадкодавця. ( а.с. 19-20) Відповідно до копії заяви відповідачка [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини (справжність підпису на якій засвідчено [PERSON] , консулом Консульства України в Малазі 03.07.2023 року), яка залишилась після смерті [PERSON] , на користь [PERSON] (позивачки) (а.с. 18). Згідно з цієї заяви [PERSON] на отримання свідоцтва про право на спадщину не претендує та вказує, що не звертатиметься до суду для продовження строку для прийняття спадщини. ІV. Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд при прийнятті рішення. Право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання закріплене ч. 1 ст. 15 Цивільного Кодексу України. Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України право на звернення досуду за захистом гарантується, оскільки кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Стаття 41 Конституції України та стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку Україна ратифікувала 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» передбачають право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Принцип непорушності права приватної власності означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України), крім прав і обов`язків, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (1219 ЦК України). Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Відповідно до ч. 1, ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1, ст. 1269, ч. 1, ст. 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1, ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч. 1, ст. 1226 Цивільного кодексу України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка, тоді як відповідачка не подавала відповідної заяви. Крім того, відповідачка не заперечила щодо відмови у прийнятті спадщини, а також подала заяву про визнання позовних вимог. Згідно з положеннями статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1, ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з задоволенням позовних вимог судовий збір слід покласти на відповідачку. Відтак з відповідачки на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір в розмірі 4 592 грн. 76 коп. (чотири тисячі п`ятсот дев`яносто дві гривні сімдесят шість копійок). На підставі викладеного та

Outcome: approved