Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

11 вересня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника позивача Сечка С.В. до Вишгородського районного суду Київської області надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування завданої майнової шкоди. В обґрунтування якої вказав, що 06.08.2024 року о 19 год 10 хв у с. Гаврилівка по вул. Садова, 42 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: «RENAULT», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] та «SKODA» державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 18 листопада 2024 року у справі № 363/5834/24 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Провадження у справі закрито, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Закриття провадження у справі не є реабілітуючою обставиною для винуватця ДТП. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс №220608363). Водій пошкодженого транспортного засобу своєчасно звернувся до позивача із повідомленням про ДТП від 07.08.2024 року та з заявою про виплату страхового відшкодування від 07.08.2024 року. Загальний розмір витрат МТСБУ складає: 127 768 грн 44 коп. Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП у вказаному розмірі, що підтверджується платіжними інструкціями. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача на його користь завдану майнову шкоду в загальному розмірі 127 768,44 гривень та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028,00 гривень. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 16.09.2025 року позовну заяву залишено без руху та надано строк десять днів, з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків зазначених в ухвалі. 19 вересня 2025 року на виконання зазначеної ухвали від позивача адвоката через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про усунення недоліків, а також доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 27.11.2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, до суду подав клопотання, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі, а також просить розглянути справу без участі їх представника. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило, своїм правом на подачу відзиву не скористався, а тому суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи та вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом установлено, що 06.08.2024 року о 19 год 10 хв в с. Гаврилівка по вул. Садова, 42, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки Renault Kangoo, д/н [NUMBER] , під час повороту (розвороту) не надав переваги в русі транспортному засобу марки Skoda Octavia, д/н [NUMBER] , що рухався назустріч по рівнозначній дорозі. Вказаними діями водій [PERSON] порушив п. 16.13 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Зазначені обставини встановлені постановою Вишгородськго районного суду Київської області від 18.11.2024 року, відповідно до якої, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Станом на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] не була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність потерпілого [PERSON] була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ «СК «ВУСО» згідно полісу № 220608363. 07.08.2024 року власник пошкодженого транспортного засобу «Skoda Octavia», державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] , звернувся до МТСБУ з повідомленням про дану дорожньо-транспортну пригоду та із заявою про отримання страхового відшкодування. Відповідно до звіту № 128/М/2024 про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників пошкодженого колісного автомобіля «Skoda Octavia», державний номерний знак [NUMBER] , вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу складників ТЗ становить 125 194,43 грн. На підставі Наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, МТСБУ здійснило регламентну виплату власнику [PERSON] в розмірі 125 194,44 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 4084 від 18.02.2025 року Крім того, позивачем були понесені додаткові витрати за оцінку КТЗ автомобіля «Skoda Octavia», державний номерний знак [NUMBER] та за виїзд до місця огляду в розмірі 2 574, 00 грн, що підтверджується актом виконаних робіт відповідно до листа МТСБУ № 106279 від 20.08.2024 року, рахунком на оплату № 278 від 27.08.2024 року та платіжною інструкцією № 925646 від 30.08.2024 року Згідно ст. 1 Закону України «Про страхування» (у редакції, чинній на момент настання страхового випадку) страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про страхування» (у редакції, чинній на момент настання страхового випадку) добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Як передбачено п. 9 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про страхування» (у редакції, чинній на момент настання страхового випадку) в Україні здійснюються обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на момент настання страхового випадку (далі Закон №1961-IV) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 9 Закону №1961-IV страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону №1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пункт 1 частини 1 статті 1188 ЦК України передбачає, що у разі якщо шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, то її відшкодування відбувається на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Приймаючи до уваги ст. 1191 ЦК України, п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону №1961-IV, відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача. Відповідно до п. 40.3 ст. 40, п. 41.4 ст. 41 Закону №1961-IV МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону; МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат. Відповідно до ст. 38 Закону №1961-IV, Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) має право після здійснення регламентної виплати подавати регресний позов до винуватця ДТП для компенсації не лише суми, виплаченої потерпілому, але й усіх пов`язаних з цим витрат. Це включає витрати на збір документів та оцінку розміру шкоди, необхідні для здійснення регламентної виплати. Стаття 22 Цивільного кодексу України також регламентує, що збитки включають реальні витрати, яких особа зазнала у зв`язку з відновленням порушеного права, зокрема, витрати на оцінку збитків, залучення експертів, аварійних комісарів, і збір доказів, що є необхідними для визначення шкоди та правових підстав для її відшкодування. Підпункт «а» пункту 41.1 статті 41 Закону №1961-IV зазначає, що МТСБУ за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих здійснює відшкодування шкоди, заподіяної транспортним засобом, власник якого не застрахував свою відповідальність, а потім має право вимагати компенсацію цих витрат у винуватця ДТП. У випадках, коли винуватець ДТП не має полісу страхування, МТСБУ виконує зобов`язання щодо компенсації шкоди за рахунок своїх фондів, але на підставі закону має право вимагати відшкодування цих коштів у порядку регресу від водія, відповідальність якого не була застрахована на момент події. Тож, оскільки МТСБУ здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги про відшкодування шкоди у порядку регресу є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028, 00 грн.

Outcome: approved