Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

16.12.2025 позивач [PERSON] подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. 04.03.1995 сторони в справі уклали шлюб, який був зареєстрований Ісаївською сільською радою Турківського району Львівської області. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Проживають з відповідачем за однією адресою, проте, протягом останнії п`яти років їх шлюб існує формально. Подружнє життя між ними припинилося, вони стали одне для одного чужими людьми. За цей час почуття кохання між ними згасло, їй важко проживати в таких умовах. У неї відсутні наміри підтримувати подружні стосунки з відповідачем. Вважає, що за таких обставин можливості зберегти сім`ю у них немає. Фактичні подружні відносини між ними припинилися, спільне господарство не ведеться. Примирення та відновлення шлюбних відносин між ними не можливе, їм важко знайти спільну мову, порозумітися та дійти згоди, у них різні погляди на сімейне життя, цінності та обов`язки. За таких обставин вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Просить їх шлюб розірвати та залишити їй прізвище отримане під час шлюбу " [PERSON] ". Позиція відповідача. Відповідач обставин та підстав позову не спростував, відзиву на позовну заяву не подав. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Суд своєю ухвалою від 17.12.2025 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 13.01.2026 відповідач [PERSON] через канцелярію суду подав заяву, в якій просив надати термін для примирення тривалістю три місяці. Суд своєю ухвалою від 14.01.2026 сторонам надав строк для примирення терміном на один місяць, а провадження у даній справі зупинив до закінчення строку для примирення. Суд своєю ухвалою від 16.02.2026 поновив провадження в справі та справу призначив до розгляду. У судове засідання позивач [PERSON] не прибула, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила розгляд справи розглядати без її участі та без фіксації судового засідання. Позов підтримує в повному обсязі, з відповідачем не примирились. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] . Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у судове засідання не прибув. Причин неявки не повідомив, відзиву не подав. Інших заяв, клопотань від сторін не надходило. У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин. 04.03.1995 Ісаївська сільська рада Турківського району Львівської області зареєструвала шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис за №04, що стверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 04.03.2004. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Як видно з довідки про склад сім`ї, яка видана 16.12.2025 за №621 старостою села Ісаї виконавчого комітету Турківської міської ради Самбірського району Львівської області М.Є. Драч, до складу сім`ї [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] , входять: син - [PERSON] , [INFO] , невістка - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] , онук - [PERSON] , [INFO] . Позивач, вказуючи, що спільне життя і збереження її шлюбу з відповідачем є неможливим на підставі ст. 110 СК України звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас, принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі. Положеннями ч.3, 4 ст.56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, то суд відповідно до ч.2 ст.112 СК України постановляє рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З`ясувавши фактичні взаємини сторін у справі як подружжя та обставини їх життя, зокрема, припинення між ними шлюбних відносин, те, що подружжя разом проживає, однак протягом останніх п`яти років не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, їх шлюб існує формально, діти, народженні в шлюбі вже повнолітні, враховуючи те, що сторони в наданий судом термін не примирились та не вжили заходів та спроб зберегти сім`ю, позивач наполягала на розірванні шлюбу, про що подала письмову заяву, відповідач в судове засідання не прибув, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а продовження існування їх шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім`ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов`язках подружжя. Відтак, позов підлягає до задоволення. На підставі ст. 113 СК України позивач реалізувала своє право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке отримала в зв`язку з реєстрацією шлюбу, а тому позивачу після розірвання шлюбу необхідно залишити прізвище " [PERSON] ". Розподіл судових витрат. Судові витрати в цій справі, відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, складаються з судового збору. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позову позивач сплатила судовий збір в розмірі 1211,20 грн. Враховуючи те, що позов задоволено повністю, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею і документально підтверджені судові витрати в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved