Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

У січні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02 квітня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір № 530236-КС-002 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію». 02 квітня 2025 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено відповідачці пропозицію (оферту) укласти договір № 530236-КС-002 про надання кредиту. 02 квітня 2025 року [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору на умовах, визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-5404, на номер телефону [NUMBER] , що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, котрий було введено/відправлено. Таким чином, 02 квітня 2025 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено договір № 530236-КС-002 про надання кредиту, який підписаний одноразовим ідентифікатором UA-5404. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 28 000 грн строком на 24 тижні шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] . Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, в останньої станом на 07 січня 2026 року утворилась заборгованість за договором у розмірі 76 445,60 грн, з яких: 27 440 грн - суми прострочених платежів по тілу кредиту, 34 574,40 грн - суми прострочених платежів по процентах, 13 451,20 грн - сума заборгованості по відсоткам відповідно до ст. 625 ЦКУ та 980 грн - суми прострочених платежів за комісією. У зв`язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість та судові витрати. Ухвалою судді від 22 січня 2026 року провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін (а.с. 80), якою також витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» письмові докази: 06 лютого 2026 року на виконання ухвали про витребування доказів на адресу суду від АТ КБ «ПриватБанк» надійшли зазначені докази (а.с. 86-91). Інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. У судове засідання представник позивача не з`явився, який письмово у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов визнала та пояснила, що не змогла погасити вчасно борг через відсутність коштів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Судом установлено, що 02 квітня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір № 530236-КС-002 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію» за допомогою одноразового ідентифікатора UA-5404. За умовами договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 28 000,00 грн на засадах строковості, платності, а позивальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правил надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА». Плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1 % процент за кожен день користування кредитом. Сторонами відповідно до умов договору кредиту погоджено, що кредит надається строком на 24 тижні, тобто до 17.09.2025 року (а.с. 12-21). ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 02 квітня 2025 року [PERSON] була направлена пропозиція (оферта) укласти Договір № 530236-КС-002 про надання кредиту (а.с. 22). Договір про надання кредиту був укладений в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору про надання кредиту № 530236-КС-002 від 02 квітня 2025 року, що акцептована відповідачкою шляхом підписання електронним підписом. Відповідно до п. 2.5 кредитного договору комісія за надання кредиту становить - 5 600 грн. За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до положень ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 628, 629 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України). За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 даного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). За правилами ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином встановлено, що кредитний договір підписаний відповідачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачкою укладений не був би, тобто кредитний договір був укладений та підписаний в електронній формі, і такі дії сторін узгоджуються з вимогами ст. 6, 627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтями 12, 13, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» належним чином виконало свої договірні зобов`язання, перерахувавши 02 квітня 2025 року на картковий рахунок позичальника кошти кредиту в сумі 5 000,00 грн (а.с. 35). Також інформацією АТ КБ «ПриватБанк» від 26.01.2026 року, яка була надана на виконання ухвали суду про витребування доказів, підтверджено належність емітованої картки на ім`я [PERSON] № [NUMBER] (а.с. 86) та підтверджено інформацію про рух коштів за період з 02.04.2025 року по 17.09.2025 року, з якої убачається, що [PERSON] 02.04.2025 року отримала кошти у розмірі 28 000 грн на вказану вище картку та користувалася вказаними коштами (а.с. 87-91). Таким чином, позивачем доведено належними та допустимими доказами у контексті вище перелічених норм законодавства щодо виникнення між позивачем та відповідачем зобов`язальних правовідносин на умовах, зазначених позивачем, надано докази щодо відсоткової ставки за користування кредитними коштами, строків їх повернення. У свою чергу, взяті на себе зобов`язання відповідачка [PERSON] належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 07 січня 2026 року за нею утворилась заборгованість за договором у розмірі 76 445,60 грн, з яких: 27 440 грн - суми прострочених платежів по тілу кредиту, 34 574,40 грн - суми прострочених платежів по процентах, 13 451,20 грн - сума заборгованості по відсоткам відповідно до ст. 625 ЦК України та 980 грн - суми прострочених платежів за комісією (а.с. 40-42). Розрахунок загальної суми заборгованості відповідачки по кредитному договору наданий суду і відповідає вимогам закону. Відповідачка не спростувала наданий позивачем розрахунок заборгованості, доказів належного виконання взятих зобов`язань перед позивачем за умовами договору не надала. Враховуючи викладене вище та всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає, що в даному випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивача щодо порядку погашення заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з чим позовні вимоги останнього підлягають задоволенню у повному обсязі. Зважаючи на положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру стягується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Законом України «Про державний бюджет України на 2026 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2025 року з 01 січня встановлений у розмірі 3 328 грн. Отже, судовий збір за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру становить у розмірі 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 3 328 грн. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» при подачі позову до суду через систему «Електронний суд» було сплачено суму судового збору в розмірі 2 662,40 грн відповідно до ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», що підтверджується платіжною інструкцією № 854 від 15 січня 2026 року (а.с. 11). У зв`язку із задоволенням позовних вимог на підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 662,40 грн.

Outcome: approved