Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

ТзОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом, в якому просили стягнути з [PERSON] на свою користь борг за кредитним договором № 369444355 від 28.08.2023 в розмірі 43 350,80 грн., а також судові витрати по справі. Свої вимоги мотивували тим, що 28.08.2023 між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 369444355, що підписаний в порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». На виконання вимог вказаного Закону відповідач зареєструвався на сайті кредитодавця, пройшов процедуру верифікації, йому було надано одноразовий ідентифікатор FYMK-5283, який було відправлено на номер телефону відповідачки. Кредитодавець надав позичальнику кредит у національній валюті у розмірі 8 400,00 грн. на картку позичальника № [NUMBER] . 28 листопада 2018 року ТзОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТзОВ "Таліон Плюс" уклали договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого на підставі додаткових угод неодноразово продовжувався. При цьому інші умови договору залишалися без змін. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 260 від 28.11.2023 року до договору факторингу, ТзОВ "Таліон Плюс" отримало право вимоги до відповідача за кредитним договором № 369444355 від 28.08.2023. 10 жовтня 2024 року між ТзОВ "Таліон Плюс" та ТзОВ "ФК "Онлайн Фінанс" укладено договір факторингу № 10/1024-01. Згідно Реєстру прав вимоги № 1 від 10.10.2024, від ТзОВ "Таліон Плюс" до ТзОВ "ФК "Онлайн Фінанс" перейшло право вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором. 04 червня 2025 року ТзОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та ТОВ "Юніт Капітал" уклали договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідачки за зазначеним кредитним договором в розмірі 43 350,80 грн. Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти відповідачці виконав в повному обсязі, однак, останння взяті на себе зобов`язання належним чином не виконує, що створило заборгованість у розмірі 43 350,80 грн., яка складається з наступного: 8 399,40 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 34 951,40 грн. - заборгованість по несплачених відсотках та 0,00 грн. заборгованість за штрафними санкціями. Вищевказані дії відповідачки свідчать про відмову від добровільного повернення боргу, в зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві висловив прохання про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що не заперечує проти заочного розгляду даної справи. Відповідачка відзиву на позов не подавала, в судове засідання не з`явилася та не повідомила про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи була належно повідомлена у встановленому законом порядку шляхом направлення її судових повісток рекомендованими листами з повідомленням про вручення від 10.12.2025, 01.01.2026 та 21.01.2026, однак повістки повернулася до суду в зв`язку з відсутністю адресата за місцем проживання. Також [PERSON] викликалася в судове засідання шляхом поміщення оголошення про виклик його до суду на сайті Долинського районного суду Івано-Франківської області 31.12.2025. За таких обставин суд 13.02.2026 постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що завершення розгляду справи відбулося за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення у справі є дата складання повного судового рішення, що відповідає вимогам ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України та не є порушенням прав сторін щодо участі у розгляді справи, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11. Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Загальні правила щодо форми договору визначено у ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 даного Кодексу, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] 28.08.2023 на сайті ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» ознайомився із основними умовами кредитування, пройшов процедуру верифікації, заповнив заявку на отримання грошових коштів у кредит від 28.08.2023 року, в якій серед іншого вказав свої ідентифікуючі дані та номер картки [NUMBER] . На підставі вказаних дій, між [PERSON] та ТзОВ "Манівео швидка фінансова допомога" було укладено в електронній формі договір № 369444355, який підписаний за допомогою одноразового ідентифікатора FYMK-5283, тобто було укладено у електронному вигляді договір, за умовами якого первісний кредитор надав позичальнику кредит у національній валюті в розмірі 8 400,00 грн. на умовах строковості, зворотності та платності, зі сплатою нарахованих процентів в розмірі 262,8 % річних від суми кредиту; загальний строк кредиту складає 30 днів. На підтвердження факту перерахування [PERSON] кредитних коштів в сумі 8 400,00 грн. на рахунок № [NUMBER] на підставі договору № 369444355 від 28.08.2023 позивач надав платіжне доручення від 28.08.2023 та довідку від 24.10.2024. Звертаючись до суду зі вказаним позовом ТзОВ "Юніт Капітал" зазначило, що право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 369444355 від 28.08.2023 перейшло до позивача на підставі договорів факторингу. Так, 28.11.2018 між ТзОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТзОВ "Таліон Плюс" укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 260 від 28.11.2023 до договору факторингу, ТзОВ "Таліон Плюс" отримало право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 369444355 від 28.08.2023 в розмірі 43 350,80 грн. Також 10.10.2024 між ТзОВ "Таліон Плюс" та ТзОВ "ФК "Онлайн Фінанс" укладено договір факторингу № 10/1024-01. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 10.10.2024 до вказаного договору факторингу (а.с. 86-88), ТзОВ "ФК "Онлайн Фінанс" отримало право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 369444355 від 28.08.2023 в розмірі 43 350,80 грн. Крім того, 04.06.2025 між ТзОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та ТзОВ "Юніт Капітал" укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до якого фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (п. 1.1). Згідно реєстру боржників від 04.06.2025 та акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 від ТзОВ "ФК "Онлайн Фінанс" до ТзОВ "Юніт Капітал" перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 369444355 від 28.08.2023 в розмірі 43 350,80 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості, виданого ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога», сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 369444355 від 28.08.2023 становить 43 350,80 грн., яка складається з наступного: 8 399,40 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 34 951,40 грн. - заборгованість по несплачених відсотках. При цьому, відповідач здійснив 1 сплату на погашення кредиту 27.09.2023 на суму 1 815,00 грн. Відповідно до наданої позивачем виписки з особового рахунку [PERSON] за кредитним договором № 369444355 від 28.08.2023, заборгованість відповідачки за вказаним договором станом на 25.06.2025 становить 43 350,80 грн., яка складається з наступного: 8 399,40 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 34 951,40 грн. - заборгованість по несплачених відсотках. Тобто, ТзОВ "Юніт Капітал" будь-яких інших нарахувань не здійснювало та заявляє до стягнення суму, яка зазначена в реєстрі боржників. За вищевикладених обставин, враховуючи, що відповідач істотно порушив умови укладеного з первісним кредитором ТзОВ "Манівео швидка фінансова допомога" кредитного договору, право вимоги за яким згідно договорів факторингу перейшло до позивача, своєчасно кредит не погашав та не повернув позичені кошти, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення і з нього на користь ТзОВ «Юніт Капітал» слід 43 350,80 грн. за кредитним договором № 369444355 від 28.08.2023. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 422,40 грн. сплаченого ними судового збору згідно платіжної інструкції в національній валюті № 24180 від 15.08.2025. Крім того, на підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу до позову долучено договір про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025, укладений між ТзОВ «Юніт Капітал» та адвокатським бюро «Тараненко та партнери», додаткову угоду № 25770772372 до цього договору, акт прийому-передачі наданих послуг, з яких вбачається, що вартість послуг адвоката з аналізу, складання та подання позовної заяви становить 7 000,00 грн., які також підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 207,512,526,626,628,638,1048-1050,1054,1055 ЦК України,

Outcome: approved