Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

[PERSON] , представник позивача [PERSON] , звернулися до суду з позовною заявою про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 26 березня 2025 року о 10 год. 09 хв. [PERSON] керуючи транспортним засобом марки «BMW Х4» державний номерний знак [NUMBER] , в м. Дніпро по вул. Михайла Грушевського, буд. 1, перед поворотом ліворуч не з крайнього лівого положення на проїзній частині, не переконавшись в безпеці, не пропустила та допустила зіткнення з автомобілем «Skoda» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , що рухався в попутно ліворуч, після чого від удару автомобіль «Skoda» державний номерний знак [NUMBER] був зміщений ліворуч, виїхав за межі проїзної частини, де скоїв наїзд на транспортний засіб «Opel» державний номерний знак [NUMBER] , що належить [PERSON] , водія в якому не було, транспортний засіб знаходився на парковці. В результаті цього, транспортні засобі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки. Вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується Постановою Шевченківського районного суду міста Дніпра від 12 травня 2025 року по справі № 932/3955/25. В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль «Skoda» державний номерний знак [NUMBER] потерпілого [PERSON] , чим завдані матеріальні збитки. Спірні цивільно-правові відносини у сфері страхування відповідальності власників транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до Висновку експерта №84С25 за результатами проведення експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 07 травня 2025 року встановлено, що вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Skoda Kodiaq, державний реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , пошкодженого внаслідок від ДТП, становить: 473 792,54 грн. 07 травня 2025 року АТ «СК «АРКС» сплачено страхове відшкодування згідно акту №ARX4413507 на користь [PERSON] у розмірі 156 800 гривень. Винуватицею ДТП [PERSON] було сплачено частину матеріального збитку внаслідок ДТП, яке трапилось 26 березня 2025 року на користь [PERSON] , а саме 270 000 грн. Таким чином, винуватиця ДТП [PERSON] та власник винуватого ТЗ [PERSON] зобов`язані сплатити на користь позивача 3200 грн. франшизи та 46 992,54 грн. (різниця між фактичним розміром шкоди - страховою виплатою та відшкодованою частиною збитку винуватицею ДТП), тобто 473 792,54 грн. (вартість матеріального збитку) 156 800 грн. (страхове відшкодування) 270 000 грн. (частина відшкодованої шкоди винуватицею ДТП) + 3200 грн. (франшиза за полісом страхування) + 3296 грн. (дефектовка та стоянка авто) + 4650 грн (евакуатор авто), що загалом становить 58 138, 54 грн. У зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася 26 березня 2025 року о 10 год. 09 хв. в м. Дніпро по вул. М. Грушевського за участю транспортного засобу марки «BMW X4», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Skoda Kodiaq» д.н.з. [NUMBER] під керування [PERSON] , потерпілий [PERSON] у зв`язку з даною ДТП залишився на довготривалий час без можливості пересуватися на своєму транспортному засобі «Skoda Kodiaq» д.н.з. [NUMBER] , оскільки даний ТЗ потребує ремонту. Також, [PERSON] , у зв`язку з порушенням [PERSON] правил дорожнього руху та скоєнням ДТП було завдано душевних та фізичних страждань, які на даний час проявляються і на стані його здоров`я. Протягом тривалого часу, у зв`язку з пошкодженням автомобіля, йому довелося самостійно шукати кошти на різні витрати, які стали наслідком дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, внаслідок ДТП він та члени його родини більше п`яти місяців не мали змоги нормально вирішувати свої питання, їздити на роботу, оскільки він проживає в місті Дніпро на лівому березі, а працює в [ADDRESS] , що складає біля 15 км. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, йому довелося відкласти, а від деяких з них він взагалі змушений був відмовитись, що спричинило для його сім`ї певні проблеми. Враховуючи викладене, [PERSON] було завдано моральну шкоду, яка полягала у душевних стражданнях та переживаннях в зв`язку із пережитим нервовим стресом внаслідок ДТП за його участю, суттєвого пошкодження належного йому транспортного засобу, у зміні звичайного ритму життя через необхідність витрачати додатковий час для вирішення питання щодо відшкодування завданих збитків, нести додаткові, незаплановані матеріальні витрати та враховуючи ступінь та тривалість моральних страждань, обґрунтовано вважаю за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] у рахунок відшкодування моральної шкоди 30 000 грн. Окрім того, у [PERSON] після ДТП з`явилися скарги на постійні головні болі, у зв`язку з чим останній був вимушений зробити МРТ головного мозку 29 березня 2025 року. Додатково потерпілим [PERSON] було понесено матеріальні витрати у розмірі 6000 грн., пов`язані із залученням експерта за складання висновку експерта по судовій автотоварознавчій експертизі щодо визначення вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ №84С25 складеного 07 травня 2025 року за заявою [PERSON] . [PERSON] поніс витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом справи про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 124 КУпАП по справі №932/3955/25 у Шевченківському районному суді міста Дніпра у розмірі 15000 гривень. Докази прибуття адвоката на місце ДТП містяться в розписці, де адвокат [PERSON] є свідком, яка долучено до матеріалів позовної заяви. Окрім того, у зв`язку із поданням позовної заяви попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу, які поніс позивач та які очікує понести у зв`язку із розглядом даної справи складає 15 000 гривень. Підсумовуючи, позивач просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , суму матеріального збитку у розмірі 58 138,54 грн., яка складається з 3200 грн. франшизи, 46 992,54 грн. (різниця між фактичним розміром шкоди - страховою виплатою та відшкодованою частиною збитку винуватицею ДТП), 3296 грн. (дефектовка та стоянка авто), 4650 грн (евакуатор авто). Стягнути з [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 30 000 грн.; витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 грн.; витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 6000 грн.; судовий збір у розмірі 968 грн. 96 коп. Позивач [PERSON] , представник позивача адвокат Мороз К.Т., належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. В судове засідання не з`явилися. Відповідач, [PERSON] повідомлялася про розгляд справи в суді, а також про необхідність надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують її відзив. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне Рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи, не використала наданого Законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах справи доказами та ухвалити заочне Рішення. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення шкоди, підлягають частковому задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб, який належить позивачу, зазнав механічних ушкоджень, у результаті чого був завданий майновий збиток. Перевіряючи матеріали справи, суд встановив, що на 26 березня 2025 року о 10 год. 09 хв. [PERSON] керуючи транспортним засобом марки «BMW Х4» державний номерний знак [NUMBER] , в м. Дніпро по вул. Михайла Грушевського, буд. 1, перед поворотом ліворуч не з крайнього лівого положення на проїзній частині, не переконавшись в безпеці, не пропустила та допустила зіткнення з автомобілем «Skoda» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , що рухався в попутно ліворуч, після чого від удару автомобіль «Skoda» державний номерний знак [NUMBER] був зміщений ліворуч, виїхав за межі проїзної частини, де скоїв наїзд на транспортний засіб «Opel» державний номерний знак [NUMBER] , що належить [PERSON] , водія в якому не було, транспортний засіб знаходився на парковці. В результаті цього, транспортні засобі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки. Відповідно до Постанови Шевченківського районного суду міста Дніпра від 12 травня 2025 року по справі № 932/3955/25, [PERSON] повністю визнала свою вину та її було притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу за скоєне правопорушення. Згідно з ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені Рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено Законом. На підставі ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, Вирок суду в кримінальному провадженні, Ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений Вирок, Ухвала або Постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до Висновку експерта №84С25 за результатами проведення експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 07 травня 2025 року встановлено, що вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Skoda Kodiaq, державний реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , пошкодженого внаслідок від ДТП, становить: 473 792,54 грн. 07 травня 2025 року АТ «СК «АРКС» сплачено страхове відшкодування згідно акту №ARX4413507 на користь [PERSON] у розмірі 156 800 гривень. Винуватицею ДТП [PERSON] було сплачено частину матеріального збитку внаслідок ДТП, а саме 270 000 грн. Таким чином, винуватиця ДТП [PERSON] та власник винуватого ТЗ [PERSON] зобов`язані сплатити на користь позивача 3200 грн. франшизи та 46 992,54 копійки (різниця між фактичним розміром шкоди - страховою виплатою та відшкодованою частиною збитку винуватицею ДТП), тобто 473 792,54 грн. (вартість матеріального збитку) 156 800 грн. (страхове відшкодування) 270 000 грн. (частина відшкодованої шкоди винуватицею ДТП) + 3200 грн. (франшиза за полісом страхування) + 3296 грн. (дефектовка та стоянка авто) + 4650 грн (евакуатор авто), що загалом становить 58 138 (п`ятдесят вісім тисяч сто тридцять вісім гривень) 54 копійки. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Розмір завданої позивачу майнової шкоди підтверджується Висновком експерта №84С25 від 07 травня 2025 року, в якому зазначено, що матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля SKODA Kodiaq 2.0 TDi, державний реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП, складає 473 792,54 грн. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) Висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового Рішення. Зазначений Висновок містить обгрунтований розрахунок та пояснення вартості матеріального збитку, завданого транспортному засобу позивача та підтверджує, що пошкодження автомобіля перебувають у причинному зв`язку з вказаною дорожньо-транспортною пригодою. Відповідачем не подано доказів, які б спростовували наведені обставини або ставили під сумнів визначений розмір майнової шкоди. За приписами частини першої, пункту 9 частини другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. За загальним правилом, відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Так, відповідно до статті 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено Актами цивільного Законодавства. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача вартості матеріального збитку у розмірі 58 138,54 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено Законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено Договором або Законом. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як вбачається в позовній заяві, позивач обгрунтовує наявність моральної шкодит тим, що залишився на довготривалий час без можливості пересуватися на своєму транспортному засобі «Skoda Kodiaq» д.н.з. [NUMBER] , оскільки даний ТЗ потребує ремонту. Також, [PERSON] , у зв`язку з порушенням [PERSON] правил дорожнього руху та скоєнням ДТП було завдано душевних та фізичних страждань, які на даний час проявляються і на стані його здоров`я. Протягом тривалого часу, у зв`язку з пошкодженням автомобіля, йому довелося самостійно шукати кошти на різні витрати, які стали наслідком дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, внаслідок ДТП він та члени його родини більше п`яти місяців не мали змоги нормально вирішувати свої питання, їздити на роботу, оскільки він проживає в місті Дніпро на лівому березі, а працює в м. Дніпро на вул. Барнаульська 2а, що складає біля 15 км. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, йому довелося відкласти, а від деяких з них він взагалі змушений був відмовитись, що спричинило для його сім`ї певні проблеми. Додатково [PERSON] було завдано моральну шкоду, яка полягала у душевних стражданнях та переживаннях в зв`язку із пережитим нервовим стресом внаслідок ДТП за його участю, суттєвого пошкодження належного йому транспортного засобу, у зміні звичайного ритму життя через необхідність витрачати додатковий час для вирішення питання щодо відшкодування завданих збитків, нести додаткові, незаплановані матеріальні витрати та враховуючи ступінь та тривалість моральних страждань, окрім того, у [PERSON] після ДТП з`явилися скарги на постійні головні болі, у зв`язку з чим останній був вимушений зробити МРТ головного мозку 29.03.2025 року. Відповідно до абз.1 п.3 Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 р. у редакції Постанови №1 від 27.02.2009 р. відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі. Застосовуючи принцип диспозитивності, що закріплений у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Отже, саме позивач, як особа, що на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами на звернення до суду за захистом порушеного права, визначає докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову. Відповідно статті 229 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення, або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового Рішення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Оцінивши характер правопорушення, наслідки дорожньо-транспортної пригоди для позивача, факт порушення його звичного способу життя у зв`язку з втратою можливості користування транспортним засобом, суд вважає за можливе частково задовольнити вимогу про відшкодування моральної шкоди, визначивши її розмір у сумі 10 000 грн. Відповідно до статей 133, 137 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат та підлягають розподілу між сторонами з урахуванням співмірності таких витрат зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим на надання правничої допомоги, та значенням справи для сторони. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем подано Ордер адвоката, Договір про надання правової допомоги, Свідоцтво про право на зайняття адвокатської діяльністю, додаткова Угода до Договору про надання правової допомоги, Квітинція від 26 березня 2025 року із сумою сплати 10 000 грн.; Квитанція від 12 травня 2025 року із сумою сплати 5 000 грн.; Квитанція від 01 жовтня 2025 року із сумою сплати 15 000 грн.; Акт виконаних робіт з детальним описом, в якому підсумкова вартість правової допомоги в сумі 30 000 грн. З урахуванням характеру спору, обсягу досліджених доказів, суд дійшов висновку про необхідність стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 30 000 грн. У зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, потерпілим [PERSON] було понесено матеріальні витрати у розмірі 6000 грн., пов`язані із залученням експерта за складання Висновку експерта по судовій автотоварознавчій експертизі щодо визначення вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ №84С25 складеного 07 травня 2025 року за заявою [PERSON] . Поряд з цим, слід враховувати, що вказані витрати відносяться до судових витрат, оскільки були понесені за складання висновку, що замовлявся та подавався до суду в порядку ст.ст. 102, 106 ЦПК України, тому суд вважає за необхідним стягнути з відповідача витрати на експертизу в розмірі 6000 грн. Відповідно до ст. ст. 133, 139 Цивільного процесуального кодексу України ці витрати належать до судових витрат. Згідно з п. 13 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2015 р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо в позовній заяві об`єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов`язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди. Відповідно до абз. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру, а саме про стягнення недоплаченого страхового відшкодування справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, яка дорівнює 881,39 (88138,54 х 1% = 884,89) грн., так, враховуючи, що судовий збір має бути не менше 0,4 прожиткового мінімуму, тому дорівнює 1211, 20 коп., а оскільки позовна заява подається через електронний суд, застосовується коефіцієнт 0.8, що дорівнює 968,96 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial