Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до ТОВ "Райз-Схід" прохаючи стягнути з ТОВ «Райз-Схід» на її користь заборгованість по виплаті орендної плати за 2023 рік в розмірі 10811 грн 11 коп, що складається з суми боргу 7379 грн 15 коп, інфляційні витрати 1976 грн 56 коп, 3% річних 656 грн 24 коп, пеня 0,01 % 799 грн 16 коп. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.05.2011 року та Державного акту на право власності на земельну ділянку, вона є власником земельної ділянки площею 2,8998 га на території Васильківського старостату Лохвицької ОТГ Миргородського району Полтавської області, кадастровий номер 5322681500:00:003:0123, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. Вказана земельна ділянка була предметом договору оренди землі без номеру від 01.06.2015 року між нею та ПрАТ "Райз-Максимко" та додаткової угоди (без номеру) від 25.11.2017 року. Новим орендарем земельної ділянки з кадастровим номером 5322681500:00:003:0123 по праву правонаступництва є ТОВ "Райз-Схід", що підтверджується додатковою угодою від 25.11.2017 року. Згідно вищевказаного договору оренди та додаткової угоди орендна плата складає 7379 грн 15 коп за рік оренди. Вона неодноразово зверталася до керівництва ТОВ "Райз-Схід" про виплату їй орендної плати за користування наложної їй земельною ділянкою за 2023 рік. ТОВ "Райз-Схід" ігнорувало її запити і до даного часу орендна плата за 2023 рік орендарем їй не сплачена. Позивач в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи мається заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив наступне. Як встановлено судом, відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.05.2011 року, зареєстровано в реєстрі за № 953 та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії від 04.12.2012 року, вона є власником земельної ділянки площею 2,8998 га на території Васильківського старостату Лохвицької ОТГ Миргородського району Полтавської області, кадастровий номер 5322681500:00:003:0123, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства (а.с.8,9). Вказана земельна ділянка була предметом договору оренди землі без номеру від 01.06.2015 року між позивачем та ПрАТ "Райз-Максимко" (а.с.10-11). Товариство з обмеженою відповідальністю "Райз-Схід" набуло право оренди на підставі Додаткової угоди № б/н від 25.11.2017 року (про заміну сторони та внесення змін до Договору оренди) до вищевказаного Договору (а.с.12). Пунктом 4.2 Додаткової угоди передбачено, що сторони домовилися, що строк дії Договору поновлюється (продовжується) до 31.12.2023 року. П. 4.4 Додаткової угоди зазначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 10% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 7379,15 грн. Станом на дату подачі позовної заяви ТОВ "Райз-Схід" не виконало зобов"язання по виплаті орендної плати за користування вищевказаною земельною ділянкою за 2023 рік. На звернення позивача до ТОВ "Райз-Схід" з вимогою про виплату орендної плати, будь-яких відповідей позивач не отримав. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами існують договірні відносини, що випливають з договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5322681500:00:003:0123. Наведені факти свідчать, що між сторонами склалися земельні правовідносини, з приводу виконання договору оренди землі, які регулюються такими правовими нормами. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендна плата за землю- це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Відповідно до ч. 1 ст. 24 цього ж Закону, орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк виконання, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Позивач вказує, що ТОВ «Райз Схід», в порушення строку та обов`язку, передбачених договором оренди землі від 01.06.2015 року та додатковою угодою від 25.11.2017 року, не здійснив внесення на її користь суми орендної плати в розмірі 7379,15 грн за 2023 рік. На спростування цих обставин відповідачем не було подано жодних заперечень та не надано жодного доказу, тоді як відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог. Тому суд, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за договором оренди землі в сумі 7379,15 грн за 2023 рік. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частина 1 ст. 550 ЦК України передбачає, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Згідно положень статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки орендна плата є грошовим зобов`язанням, то у зв`язку з невиконанням орендарем умов договору оренди землі про повну та своєчасну виплату орендної плати для нього настають наслідки, передбачені ст. 625 ЦК України. В постанові ВСУ від 26 квітня 2017 року по справі № 3-1522гс16 (№ 918/329/16) зазначено, що оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України, за увесь час прострочення, тобто, таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць (за кожен день такого прострочення) з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Позивачем наданий розрахунок сум, що стягуються: 1. Заборгованість по виплаті орендної плати за 2023 рік - 7379,15 грн; 2. Пеня у розмірі 0,01% від несплаченої суми за 1083 дні прострочення - 799,16 грн; 3. 3% річних від простроченої суми - 656,24 грн; 4. Інфляційні збитки з 2023 року - 1976,56 грн. Судом перевірений розрахунок позивача в частині нарахування інфляційних збитків, трьох відсотків річних від простроченої заборгованості та пені, який є правильним, будь-яких спростувань саме такої суми відповідачем не надано, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути також: інфляційні витрати 1976 грн 56 коп, 3% річних 656 грн 24 коп, пеня 0,01 % 799 грн 16 коп. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved