Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Позивач через свого представника звернулась до суду з вказаним позовом в якому вказує, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2017 року. В період шлюбу сторін, [INFO] народилася дитина [PERSON] . Рішенням Кілійського районного суду Одеської області у справі № 502/2305/23 від 05 лютого 2024 року, стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] щомісячно аліменти у розмірі 3000 грн., починаючи з 21.11.2023 року до досягнення дитиною повноліття - [INFO] . Як вказує позивач, на сьогоднішній день потреби [PERSON] значно зросли, оскільки дитина активно розвивається, відвідує шкільні заняття, а також двічі на тиждень (у середньому 14 разів на місяць) займається карате, що потребує регулярної сплати за абонемент, спортивну форму, спорядження та участь у змаганнях. Крім того, дитина часто хворіє, що зумовлює додаткові витрати на лікування, ліки, вітаміни та профілактичні засоби. З огляду на це, фактичні витрати на забезпечення належного рівня життя, розвитку та лікування дитини значно перевищують розмір аліментів, встановлений судом раніше. Просить суд винести рішення яким збільшити розмір аліментів які стягуються з відповідача на її користь на утримання сина з твердої грошової суми на 1/4 частину заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання даної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явився, у поданій заяві прохав про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , повторно виданого 01.02.2023 року Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському району Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 24 від 24.01.2018 року. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 05.02.2024 року по справі № 502/2305/23, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено, стягнуто з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого: [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , проживаючої: [ADDRESS] аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , щомісячно аліменти у розмірі 3000 грн., починаючи з 21.11.2023 року до досягнення дитиною повноліття [INFO] . Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого: [ADDRESS] - 1211,20 гривень судового збору в дохід держави. Згідно довідки від 17.10.2025 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] дійсно відвідує гурток з кіокушинкай карате 14 разів на місяць. Сплачує членські внески щомісяця в сумі 700 гривень. Відповідно довідки від 19.09.2025 року, виданої КНП «Кілійський ЦПМСД» КМР вбачається, що [PERSON] , [INFO] має діагноз хронічний риніт. Позивач у цій справі просить збільшити розмір аліментів шляхом зміни способу їх стягнення, а саме з твердої грошової суми, встановленої рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 05.02.2024 року, на 1/4 частину з усіх видів заробітку відповідача, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до повноліття дитини. Як на підставу цього вказує на необхідність забезпечення дитині гармонійного розвитку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду і пов`язує таку заміну із способом їх присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182 - 184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. ст. 183, 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З врахуванням встановлених обставин, виходячи з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, і визначення вказаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до рівності прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону. Таким чином суд приходить до висновку про необхідність змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з відповідача у твердій грошовій сумі у розмірі 3000, 00 гривень щомісячно, та враховуючи положення законодавства щодо права того з батьків, з яким проживає дитина, вирішувати питання щодо способу стягнення аліментів, вважає за необхідне стягувати в подальшому з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше, ніж 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. У даному випадку, враховуючи, що судом вирішено питання стосовно збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження, які вже стягуються з платника аліментів, судове рішення у такому разі не підлягає до негайного виконання і виконується з дня набрання рішенням законної сили. Окрім того, позивач при зверненні до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 1331.20 грн, судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial