Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

І. Рух провадження та процесуальні рішення Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 21 липня 2025 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] (далі Позивач) до [PERSON] ( далі Відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 195124,44 гривень та розгляд справи призначено на 14 серпня 2025 року. 14 серпня 2025 року розгляд справи відкладено на 06 жовтня 2025 року в зв`язку із неявкою Відповідача. Щодо якого відсутні відомості щодо повідомлення належним чином про дату, час та місце розгляду справи. 09 вересня 2025 року до суду повернулось рекомендоване повідомлення про вручення Відповідачеві поштового відправлення із позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». 06 жовтня 2025 року розгляд справи відкладено на 04 листопада 2025 року у зв`язку із першою неявкою Відповідача, повідомленого належним чином. 04 листопада 2025 року розгляд справи відкладено на 02 грудня 2026 року на стадії дослідження письмових доказів. 02 грудня 2025 року розгляд справи відкладено на 08 січня 2026 року в зв`язку із наданням Представником Позивача додаткових доказів. 08 січня 2026 року розгляд справи відкладено на 10 лютого 2026 року в зв`язку із клопотанням Представника Позивача про відкладення. 10 лютого 2026 року в судове засідання з`явився Представник Позивач. Відповідач в судове засідання не з`явився. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом надсилання рекомендованих повідомлень за адресою його реєстрації та розміщенням 02 грудня 2025 року та 09 січня 2026 року оголошень про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. При вирішенні питання щодо належності повідомлення Відповідача про дату, час і місце розгляду справи Суд зазначає, що у відповідності до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу ухвалу про призначення справи до судового розгляду Відповідачеві скеровано за його зареєстрованим у встановленому законодавством порядку місцем проживання. Згідно пункту 4 частини восьмої статті 128 цього Кодексу днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою проживання. Враховуючи скерування ухвали про призначення справи до розгляду за адресою зареєстрованого в установленому законодавством порядку місця проживання Відповідача та повернення повістки із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» Суд вважає, що Відповідач повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Вказані висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постанові від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19. При вирішенні питання щодо належності повідомлення Відповідача про дату, час і місце розгляду справи Суд зазначає, що у відповідності до вимог пункту 11 частини восьмої статті 128 Цивільного процесуального кодексу з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Згідно статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі викладеного, враховуючи, що Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась без повідомлення причин та не подала відзив, а Позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, 10 лютого 2026 року Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. 10 лютого 2026 року у відповідності до вимог статті 244 Цивільного процесуального кодексу України Суд відклав ухвалення та проголошення судового рішення на строк до 13 лютого 2026 року. ІІ. Стислий виклад позиції сторін Позивач зазначає, що 01 липня 2024 року між ним та Відповідачем укладено договір оренди обладнання. Згідно із договором, Сторони погодили, що вартість майна, що передається в оренду, становить 112000 гривень. Орендна плата за договором визначена в сумі 8200 гривень щомісячно, яку Відповідач має сплачувати до 05 числа кожного звітного місяця. Також договором передбачений штраф у випадку неповернення орендованого обладнання в розмірі 100% вартості обладнання. В той же день Позивач передав Відповідачеві відповідне обладнання за актом приймання -передачі. В подальшому Відповідач сплати кошти в сумі 4100 гривень, а сторони домовились продовжити строк оренди до 01 квітня 2025 року. Відповідач в подальшому припинив сплачувати орендну плату та не повернув орендоване обладнання після закінчення строку дії договору. Тому, Позивач просить стягнути з Відповідача на його користь: - заборгованість за договором у розмірі 195124,44 гривень, в тому числі 69700 гривень заборгованість за договором; 7862,67 гривень - пеня; 1002,94 гривень 3% річних; 4558,83 гривень інфляційні втрати; 112000 гривень - штраф - судові витрати, які складають зі сплаченого судового збору у розмірі 1951,24 гривень та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 30000 гривень. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та відзив не надав. ІІІ. Докази, досліджені судом 1.Договір оренди обладнання №01/07/24 від 01 липня 2024 року із додатком, укладений між Позивачем та Відповідачем, згідно якого Позивач передає, а Відповідач приймає в тимчасове платне користування обладнання вартістю 112000 гривень. Згідно із пунктом 4.2. Договору обладнання передається на 1 місяць. Згідно із пунктом 6.1 Договору орендна плата становить 8200 гривень за один місяць оренди. Згідно із пунктом 9.2 Договору за порушення термінів сплати орендної плати відповідач сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Згідно із пунктом 9.4 якщо впродовж 10 днів з моменту закінчення строку оренди Відповідач не повернув Позивачеві обладнання, Відповідач сплачує Позивачеві штраф у розмірі 100% вартості обладнання. 2.Акт приймання-передачі обладнання від 01 липня 2024 року, згідно із яким Позивач передав, а Відповідач прийняв обладнання вартістю 112 тисяч гривень зі строком 1 місяця. 3.Додаткова угода № 1 від 30 липня 2024 року, згідно із якою сторони домовились подовжити строк оренди до 01 квітня 2025 року. 4.Розрахунок штрафних санкцій, згідно із яким: -розмір пені за липень 2024 березень 2025 року становить 7862,67 гривень; -розмір 3 % річних за липень 2024- травень 2025 року становить 1002,94 гривні; -інфляційні втрати за липень 2024-березень 2025 року становить 4558,83 гривні; -штраф становить 112000 гривень. 5.Копія паспорту та ідентифікаційного коду Позивача 6.Повідомлення Позивача від 14 березня 2025 року про відмову від договору оренди обладнання 7.Накладна Укрпошти про скерування листа 0411400725507 від 14 березня 2025 року та опис вкладення до цього листа 8.Трекінг із сайту Укрпошта, згідно із яким лист 0411400725507 скерований Позивачем Відповідачеві 14 березня 2025 року та повернутий за закінченням терміну зберігання. IV. Фактичні обставини, встановлені судом В ході судового розгляду встановлено, що 01 липня 2024 року між Позивачем та Відповідачем укладено договір оренди обладнання вартість 112000 гривень строком на місяць та із розміром орендної плати 8200 гривен на місяць, що підтверджується договором та додатком ( пункт ІІІ.1 цього Рішення). На виконання умов договору в той же день Позивач передав, а Відповідач прийняв орендоване обладнання, що підтверджується актом приймання-передачі майна ( пункт ІІІ.2 цього Рішення). 30 квітня 2024 року Позивач уклали додаткову угоду, згідно із якою строк оренди продовжили до 01 квітня 2025 року, що підтверджується додатковою угодою ( пункт ІІІ.3 цього Рішення). 14 березня 2025 року Позивач скерував Відповідачеві на адресу, зазначену в договорі, повідомлення про відмову від договору оренди обладнання, згідно із якою запропонував повернути обладнання відповідно до умов договору, що підтверджується повідомленням, накладною та трекінгом ( пункти ІІІ.6-ІІІ,8 цього Рішення) Відповідачем не надано докази повернення обладнання та сплати орендної плати. Згідно із розрахунком, наданим Позивачем, розмір пені за невиконання мов договору за липень 2024 березень 2025 року становить 7862,67 гривень; розмір 3 % річних за липень 2024- травень 2025 року становить 1002,94 гривні; інфляційні втрати за липень 2024-березень 2025 року становить 4558,83 гривні; штраф становить 112000 гривень ( пункт ІІІ.4 цього Рішення). V. Висновки суду щодо орендної плати Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Відповідно до статті 629 цього Кодексу Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 530 цього Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В ході розгляду справи встановлено, що Позивач та Відповідач уклали між собою договору найму обладнання, яким, серед іншого, визначили: -строк дії договору з 01 липня 2024 року по 31 березня 2025 року, -а також розмір орендної плати в розмірі 8200 гривен шомісячно, що підтверджується договором із додатком та додатковою угодою ( пункти ІІІ.1, ІІІ.3 цього Рішення). Позивач виконав умови договору та 01 липня 2024 року передав Відповідачеві майно, що є предметом договору, що підтверджується актом приймання-передачі майна ( пункт ІІІ.2 цього Рішення). Таким чином, за період дії договору Відповідач мав сплатити орендну плату в розмірі 8200 гривень *9 місяців= 73800 гривень. Згідно із текстом позовної заяви, Відповідач сплатив частково орендну плату в сумі 4100 гривень, в зв`язку із чим розмір заборгованості зі сплати орендної плати становить 69700 гривень. У відповідності до статті 12 Цивільного процесуального кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивачем надано суду докази на підтвердження обставин, на які він посилається. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позов, а також будь-які докази, в тому числі щодо погашення заборгованості, до суду не надав, в зв`язку із чим позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з орендної плати за договором оренди обладнання підлягають задоволенню в повному обсязі. щодо пені Відповідно до статті 549 Цивільного процесуального кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені. В ході судового розгляду встановлено, що Відповідач не виконав зобов`язання щодо сплати орендної плати, в зв`язку із чим у Позивача виникло право стягнення пені за цим Договором. Розмір пені за невиконання умов договору становить 7862 гривні 67 копійок, що підтверджується розрахунком, наданим Позивачем та який відповідає вимогам чинного законодавства. Відповідачем не надано доказів безпідставності або невідповідності цього розрахунку фактичним обставинам або чинному законодавству, в зв`язку із чим позовні вимоги про стягнення пені підлягають задоволенню в повному обсязі. щодо стягнення 3% річних та інфляційних збитків Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума заборгованості за договором оренди обладнання становить 69700 гривень за період часу з липня 2024 року по 31 березня 2025 року . Враховуючи вказаний розмір заборгованості , 3 % річних становлять 1002,94 гривні та інфляційні збитки за липень 2024-березень 2025 року становлять 4558,83 гривень, в зв`язку із чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. щодо штрафу Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до статті 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення. Таким чином, чинним законодавства визначено, що розмір неустойки залежить від суми невиконаного зобов`язання, а спеціальною нормою щодо неповернення майна за договором найму (тобто випадком, на підставі якого просить стягнути штраф Позивач), перебачено, що розмір такого штрафу становить подвійну плату за найм за час прострочення. Однак Позивач просить стягнути штраф в розмірі вартості орендованого майна, а не у визначених законодавством розмірах. Таким чином, вказаний розмір штрафу не відповідає вимогам законодавства, в зв`язку із чим Суд вважає, що позовні вимоги в цій частині не грунтуються на вимогах цивільного законодавства, та, як наслідок, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в цій частині. Окрім того, Суд звертає увагу, що повідомлення Позивача про розірвання договору скеровано на адресу Відповідача: [ADDRESS] Однак, згідно із відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру, Позивач зареєстрований за адресою: Відповідно до статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місцем проживання є житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги. Відповідно до частини першої статті 4 Розділу ІІ Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» особа одночасно може мати лише одне задеклароване або одне зареєстроване місце проживання (перебування). Відповідно до пункту 4 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 р. № 265, особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Таким чином, офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції із Відповідачем має здійснюватись за адресою: [ADDRESS] Позивачем не надано доказів скерування повідомлення про розірвання договору за цією адресою. Також Позивачем не доведено, що сторони домовились між собою про здійснення листування за іншою адресою, зокрема: [ADDRESS] , яка зазначена в договорі як місце проживання Відповідача та на яку Позивач скерував повідомлення про розірвання договору. Відповідно до статті 764 Цивільного кодексу України якщо наймач продовжує володіти та/або користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Таким чином, Позивачем не доведено, що ним скеровувались за місцем реєстрації Відповідача: -повідомлення про розірвання договору -заперечення проти поновлення договору протягом одного місяця після закінчення строку дії такого договору. В зв`язку із викладеним, Суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про сплату штрафу в розмірі 112000 гривень. VI. Щодо судового збору Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 гривень. Позов задоволено в сумі 83124,44 гривень, що становить 42,60 % від суми заявлених вимог. 42,60 % від суми сплаченого судового збору становить 831 гривень 23 копійки. Таким чином, з Відповідача на користь Позивача мають бути стягнуті судові витрати, які складаються із судового збору, в сумі 831 гривня 23 копійки. VI. Щодо витрат на професійну правову допомогу Пунктом 1 частини третьої статті 133 Цивільно процесуального кодексу України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до матеріалів справи представником Позивача було надано: - договір № 26/01/24 від 26 січня 2024 року про надання правничої допомоги №0107 між Позивачем та Адвокатом Савенок В.Г. , відповідно до якого Адвокат бере на себе зобов`язання надати Позивачеві професійну правничу допомогу; - додаткова угода між Позивачем та Адвокатом Савенок В.Г. від 05 березня 2025 року, згідно із якою сума гонорару становить 30000 гривень; - рахунок від 05 березня 2025 року про оплату 15000 гривень; - платіжна інструкція від 12 березня 2025 року про оплату Позивачем на рахунок Адвоката Савенок В.Г. коштів в сумі 15000 гривень згідно додаткової угоди № 4; - рахунок від 31 березня 2025 року про оплату 15000 гривень; - платіжна інструкція від 08 квітня 2025 року про оплату Позивачем на рахунок Адвоката Савенок В.Г. коштів в сумі 15000 гривень згідно додаткової угоди № 4; Відповідно до частини третьої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Суд встановив, що заявлені витрати пов`язані із розглядом справи. В той же час поведінка сторін під час розгляду справи, а саме відсутність відзиву та заперечень та доказів зі сторони Відповідача, типовість спору відповідної категорії, на думку Суду свідчить про те, що заявлений розмір витрат на правову допомогу є завищеним та є непропорційним до предмета спору, в зв`язку із чим підлягає зменшенню. Враховуючи відсутність відзиву Відповідача, а також відсутність доказів підготовки Адвокатом запитів, клопотань та т.і, із врахуванням кількості судових засідань, що проведені під час розгляду справи Суд вважає, що розмір витрат на правничу допомогу в цій конкретній справі має дорівнювати місячному розміру мінімальної заробітної плати, який на час розгляду справи становить 8647 гривень. Відповідно до пункту 3 частини другої статті 141 Цивільно процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задоволено в сумі 83124 гривні 44 копійки, що становить 42,60 % від суми заявлених вимог. За таких обставин, витрати Позивача на правничу допомогу підлягають відшкодуванню Відповідачем в розмірі 3683 гривні 62 копійки, що становить 42,60 % від суми заявлених витрат на професійну правову допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved