Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Представниця позивачки [PERSON] у листопаді 2025 року звернулася до суду в інтересах [PERSON] із указаним позовом, який мотивувала тим, що 12.09.2024 позивачка та відповідач уклали шлюб, який був зареєстрований у Криворізькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 456. Сторони дітей не мають. З жовтня 2025 року сімейне життя сторін стало погіршуватися, що у кінцевому результаті призвело до відсутності порозуміння та поваги. Сторони припинили шлюбні відносини, внаслідок чого спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Позивачка вважає, що шлюб носить формальний характер, оскільки особисті відносини між сторонами останні півроку мають виключно негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування. Продовжувати такі відносини позивачка не бажає. Спільне господарство сторони не ведуть. Надання строку на примирення не виправить шлюбних відносин. Спроби примирення у минулому не принесли жодних результатів. Розірвати шлюб у органах ДРАЦС відповідач не бажає, від будь-яких спроб подати спільну заяву ухиляється, тому позивачка була вимушена звернутися до суду із даним позовом. Посилаючись на вказані обставини представниця позивачки просить суд розірвати шлюб, укладений між позивачкою та [PERSON] та повернути позивачці дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 31.12.2025 було відкрито провадження у даній справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представниця позивачки подала заяву, у якій вказала, що просить розглядати справу без її участі та без участі позивачки, судові витрати позивачка залишає за собою, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив і не подав відзив. Згідно вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд вважає можливим провести по справі заочний розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце сімейні правовідносини, позов обґрунтований і підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що 12.09.2024 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований шлюб у Криворізькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 456. Після реєстрації шлюбу позивачка змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а.с. 6). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Шлюб на даний час носить формальний характер. Подальше збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, а також зважаючи на відсутність згоди позивачки на збереження шлюбу, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини на свободу, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу відновити позивачці її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved