Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «Акцент-банк»(далі- позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі- відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позовній заяві просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором №б/н від 21 вересня 2016 року у розмірі 23 306,29 гривень станом на 14 жовтня 2023 року, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 13 675,64 гривень, заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 9 630,65 гривні, а також судові витрати у розмірі 2 684,00 гривні. На підставі вказаної Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг А-Банку, відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 85,0 % щомісяця на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між нею та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у Заяві. Банк свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит ( встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Разом з тим, відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 14 жовтня 2023 року має заборгованість 23 306,29 гривень. Позивач неодноразово вживав заходів досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачу SMS - повідомлень та дзвінків з вимогою виконати взяті на себе зобов`язання. На даний час відповідачка продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договорами не погашає, що є порушенням законних прав AT "Акцент Банк". Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору, що стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом. З урахуванням зазначеного позивач просить суд стягнути наведену заборгованість за кредитним договором б/н від 21 вересня 2016 року, а також судові витрати зі сплати судового збору. Відповідач [PERSON] у своєму відзиві на позовну заяву зазначила, що вона не визнає позовні вимоги частково, а саме у частині стягнення з неї заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 9 630,65грн. Зазначила, що відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки(пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Також відповідач зазначає, що оскільки позов подано з включенням вимог щодо сплати боргу, за яким станом на день подання позову пройшло більше 3 років, згідно розрахунку позивача це сума становить 6 027,26 грн, відповідач просить застосувати до цих вимог позовну давність відповідно до приписів статті 267 ЦК України щодо сплив позовної давності. Згідно відповіді на відзив, яку надав представник позивача, вбачається, що будучи клієнтом банку відповідач [PERSON] 24.10.2020 підписала Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», в якому чітко зазначені усі оговорені умови кредитування, строки, процентра ставка. Договір підписано за допомогою електронного підпису, який є аналогом власноручного підпису. На підтвердження вірності розрахунку в матеріалах справи наявна банківська виписка яка є первинним бухгалтерським документом відповідно до ЗУ "Про бухгалтерський облік", де в тому числі відображено використання відповідачем кредитного ліміту. Зазначає, що відповідач останній платіж по даному кредиту здійснив 28 січня 2022 року у розмірі 570,00 грн, чим перервав перебіг строку позовної давності, і він почав свій новий відлік саме із цієї дати. Оскільки 26 лютого 2024 року судом вже постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, то банком не було пропущено строк позовної давності. У зв`язку із чим посилання відповідача на пропуск банком строків позовної давності є безпідставне. Рух справи 14 листопада 2023 року до Харківського районного суду Харківської області надійшла позовна заява АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Акцент-банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 лютого 2024 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження, справа призначена до судового розгляду, відповідачу наданий строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги, у разі нявки відповідача не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності та відмовити у задоволення позовних вимог. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст спірних правовідносин З матеріалів справи вбачається, що 21.09.2016 [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «АКЦЕНТ-БАНК». [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між нею та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. До позовної заяви банком додано витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на сайті А-Банк, Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ Банк» розміщені на сайті А-Банк Тарифи користування кредитною карткою «Зелена» та Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка». Судом встановлено, на підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг А-Банку, [PERSON] надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом щомісяця на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості та випискою по рахункам, станом на 14 жовтня 2023 року вбачаться, що відповідач має заборгованість у розмірі 23 306,29 гривень, з яких: 13 675,64 грн - заборгованість за кредитом; 9 630,65 грн - заборгованість по відсоткам, 0, 00 грн. штрафи. Ураховуючи те, що банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом МЮУ від 12.04.2012 №578/5, який фіксує факт виконання господарської операції та служить підставою для записів у регістрах бухгалтерського обліку та в податкових документах, суд вважає підтвердженим факт наявності у відповідача заборгованості у розмірі 13 675,64 гривень за тілом кредиту. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять, умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України вказано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Приписами частини 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За правилами статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Частина 1 статті 663 ЦК України вказує на те, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати своєї умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умов розроблює підприємець (в даному випадку банк). Так як умови договору розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на редакцію статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Як зазначено в статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Так, судом встановлено, що [PERSON] є споживачем банківських послуг та заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 21.09.2016 , а саме заборгованість за простроченим тілом кредиту, яка склала 13 675,64 грн є не погашена станом на момент подання позовної заяви до суду, що підтверджується розрахунком суми заборгованості та не спростовується відповідачем. Таким чином, враховуючи вимоги частини 2 статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому він вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «АКЦЕНТ-БАНК» не повернуті, суд вбачає наявність правових підстав для стягнення з боржника [PERSON] суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 13 675,64 грн. Крім того, згідно статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. В частини 1 статті 1048 ЦК України вказано, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. В разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Судом встановлено, що у анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-БАНКУ від 21.09.2016 у паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» була зазначена та погоджена базова процентна ставка за кредитом у розмірі 46,8 % річних. Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» був підписан [PERSON] за допомогою простого електронного підпису 24.10.2020 об 11:58, який є аналогом власноручного підпису. Таким чином, в матеріалах справи наявний підписаний відповідачем паспорт споживчого кредиту, в якому також визначені, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов?язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов?язань та їх розміри і порядок нарахування. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту у розмірі 13 675,64 гривень, стягнути заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит у розмірі 9 630,65 грн. Отже, позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення процентів за користування кредитом, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 21.09.2016 б/н, посилався на анкету заяву, витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на сайті А-Банк, Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ Банк» розміщені на сайті А-Банк Тарифи користування кредитною карткою та Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», який був підписаний відповідачем. Як вбачається з паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», який був підписаний відповідачем сторони обумовили у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами та наслідки прострочення виконання та / або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у виді штрафу. Таким чином, із матеріалів справи, вбачається, що заборгованість по відсоткам за користування кредитом складає 9 630,65 грн, яка відповідачем не спростовано. Водночас, розглядаючи заяву представника відповідача, щодо застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне. Відповідно до статей 256, 257, 261 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У постанові Верховного Суду України від 09 листопада 2016 року у справі №6-1457цс16 зазначено, що відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої статті 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших(невизнаних) частин платежу». Аналіз змісту частин 1 та 3 ст. 264 ЦК України дає підстави для висновку, що переривання перебігу строку позовної давності є можливим виключно в його межах(загальний строк 3 роки), а не після спливу позовної давності чи поза її межами. У постановах Верховного Суду України від 19 березня 2014 року, прийнятій у справі №6-14цс14, від 29 жовтня 2014 року, прийнятій у справі №6-169цс14, від 30 вересня 2015 року, прийнятій у справі №6-154цс15, зроблено висновок про те, що за договором, що визначає щомісячні платежі перебіг позовної давності (стаття 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а також початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Суд зазначає, що позов до суду був поданий 14.11.2023, останній платіж по даному кредиту здійснено 28.01.2022 у розмірі 570,00грн, що свідчить про визнання відповідачем боргу та перервання перебігу строку позовної давності. З урахуванням наведеного, суд не вбачає підстав для застосування строку позовної давності до вимоги щодо стягнення заборгованості по відсоткам у розмірі 9 630,65грн. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення з [PERSON] на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ БАНК» заборгованості по відсоткам за користування кредитом згідно договору від 21.09.2016 №б/н у розмірі 9 630,65 гривень. Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Враховуючи відсутність доказів на підтвердження погашення відповідачем станом на момент розгляду справи суми основного боргу, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення суми заборгованості за простроченим тілом кредиту та відсотками відповідно до договору надання банківських послуг. Щодо розподілу судових витрат За правилами частини 2 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається на сторони пропорційно задоволенню заявлених позовних вимог. Таким чином, на відповідача слід покласти сплачені позивачем до суду документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved