Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

16 липня 2025 року заявник звернулася до суду із цією заявою. Заява мотивована тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті, якого відкрилась спадщина на належне йому майно, проте при оформленні своїх спадкових прав виявилось, що за життя [PERSON] не завершив оформлення права власності на дві земельні ділянки про що вона дізналася намагаючись оформити свої спадкові права на таке майно. Так приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Мудрик О.Є. постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24 червня 2024 року № 187/02-31 повідомила заявницю, що документи, які підтверджують право власності померлого на земельні ділянки відсутні. В подальшому з наявних у неї документів на земельні ділянки заявниця встановила, що у неї виникнуть труднощі в завершенні оформлення права власності на земельні ділянки, права на які розпочав оформляти за життя [PERSON] . Зокрема такі труднощі пов`язані із неправильним зазначенням в ряді документів імені її чоловіка, а саме замість вірного, яке зазначено у паспорті, свідоцтві про народження, свідоцтві про реєстрацію шлюбу, свідоцтві про смерть, « [PERSON] », у 1) рішенні Звірівської сільської ради від 28 грудня 2006 року № 8/20, 2) проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за рахунок земель резерву населеного пункту с. Веснянка Звірівської сільської ради Ківерцівського району, Волинської області, 3) технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) кадастровий номер: 0721883600:02:001:0117, 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) загальною площею 0,2240 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , вказано невірне « [PERSON] ». Посилаючись на те, що наявність вказаних розбіжностей не дозволяє реалізувати їй право на завершення процедури оформлення права власності на майно, яке спадкодавець за життя оформити не встиг, заявниця просить суд встановити факт належності « [PERSON] » вказаних документів, як правовстановлюючих. Заінтересована особа у судове засідання свого представника не направила. У письмовій заяві від 24 жовтня 2025 року просила розглянути справу за її відсутності та зазначила, що не заперечує щодо задоволення заяви. У судових засіданнях в яких були присутні заявниця та її представник доводи викладені у заяві вони підтримали та просили її задовольнити. В подальшому від сторони заявника надійшли неодноразові клопотання про відкладення розгляду заяви через хворобу представника проте жодного доказу надано не було. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Отже процесуальним законом не визначено обов`язкової участі заявника і заінтересованих осіб при розгляді справ даної категорії, а вказано на те, що вони мають приймати участь при розгляді даних справ. Окрім того ч. 3 ст. 294 ЦПК України вказує на те, що розгляд справ окремого провадження судом здійснюється з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. За загальними правилами визначеними ч. 1, 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. Так судом встановлено: сторона заявника обізнана про дату, час і місце судового засідання, оскільки на кожне судове засідання подає клопотання про його відкладення; клопотання про відкладення сторона заявника подає вже в четвертий раз поспіль та вчетверте не з`являється в судове засідання, при цьому жодного разу стороною заявника не було подано доказів поважності такої неявки, відповідно причини такої неявки не можуть бути визнані судом поважними; жодних технічних проблем, що унеможливили б участь сторони заявника у судовому засіданні в режимі відеоконференції судом не виявлено; необхідності витребування нових доказів судом не виявлено; жодних заяв про розгляд справи без участі сторони заявника до суду не надходило. Отже, враховуючи викладене підстав, для повторного, четвертого, відкладення розгляду даної справи судом не встановлено. Також за загальним правилом визначеним п. 1, 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; Враховуючи, що заінтересованою особою у даній справі, Підгайцівською сільською радою подано заяву від 24 жовтня 2025 року про проведення розгляду даної справи за її відсутності, проти задоволення заяви не заперечували, а також те, що сторона заявника знала про дату час та місце проведення судового засідання проте подаючи клопотання про відкладення судового засідання жодного разу не додала доказів поважності причин неявки суд розглядає справу за відсутності сторони заявника. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити частково, з таких підстав. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] та [PERSON] з 25 червня 1989 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 6). [INFO] [PERSON] помер (далі спадкодавець) (а.с. 7). Факт родинних відносин ніким не оспорюється та в повному обсязі підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Згідно рішення Звірівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області від 10 грудня 2003 року № 9/7 громадянину [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення йому земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] площею 0, 25 га. за рахунок земель резерву населеного пункту (а.с. 16). На підставі договору № В-5 від 19 січня 2005 року ПФ «Реформатор» було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд площею 0,2459 га. За рахунок земель резерву населеного пункту с. Веснянка Звірівської сільської ради, Ківерцівського району, Волинської області (а.с. 12-28). Згідно рішення Звірівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області від 28 грудня 2006 року № 8/20 громадянину [PERSON] безоплатно у власність було передано земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] площею 0,2459 га ріллі (а.с. 10). Цим же рішенням серед іншого громадянина [PERSON] зобов`язано: оформити право власності відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України. Суд встановив, що вказані вище документи було оформлено на ім`я [PERSON] в той же час заявниця по даній заяві стверджує, що при їх оформлені було допущено описку, оскільки вірним іменем [PERSON] , як вказано у його паспорті серії [NUMBER] (а.с. 9), свідоцтві про народження (а.с. 7), свідоцтві про укладення шлюбу (а.с. 6) та свідоцтві про смерть (а.с. 8). Суд із такими доводами погоджується. Вказані помилки при написанні імені Михайлова «Костянтин» замість вірного « [PERSON] чітко прослідковуються із того, що на сторінці «відомості про суб`єкта земельних відносин», проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд площею 0,2459 га. За рахунок земель резерву населеного пункту с. Веснянка Звірівської сільської ради, Ківерцівського району, Волинської області вказаний ідентифікаційний податковий номер особи на замовлення якої цей проект виготовлено, «1972491559». В матеріалах цього ж проекту землеустрою наявна копія довідки про присвоєння « [PERSON] » ідентифікаційного номера « [NUMBER] ». З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, який наявний в матеріалах спадкової справи № 63/2023 вбачається, що РНОКПП « [NUMBER] » належить [PERSON] , [INFO] . Також, в матеріалах цього проекту наявна копія паспорта серії [NUMBER] де на Українській мові вказано ім`я « [PERSON] », дата народження [INFO] , який згідно відмітки про сімейний стан 23 червня 1989 року зареєстрував шлюб із [PERSON] , а згідно особливих відміток має дитину [PERSON] 1990 року народження, місцем реєстрації проживання є [ADDRESS] з 03 лютого 2004 року. Як встановлено судом із наданої заявницею копії паспорта серії [NUMBER] (а.с. 9) на ім`я [PERSON] , такий народився [INFO] , та 23 червня 1989 року зареєстрував шлюб із [PERSON] місцем реєстрації проживання є [ADDRESS] з 23 лютого 2004 року. Тобто вказані обставини свідчать про помилку при написанні імені [PERSON] , вказана розбіжність, на переконання суду, виникла у зв`язку з невірним перекладом його імені з російської на українську мову. Отже, суд дійшов висновку, що оскільки при розробці проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд площею 0,2459 га. за рахунок земель резерву населеного пункту с. Веснянка Звірівської сільської ради, Ківерцівського району, Волинської області було невірно зазначено його ім`я, а саме « [PERSON] » замість « [PERSON] » то заява у цій частині підлягає до задоволення. До задоволення також підлягає і заява в частині встановлення належності « [PERSON] » рішення Звірівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області від 28 грудня 2006 року № 8/20, яким громадянину [PERSON] безоплатно у власність було передано земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] площею 0,2459 га ріллі (а.с. 10), оскільки таке було прийнято фактично на підставі наданого [PERSON] проектом землеустрою, досліджуваним раніше, тобто такі документи нерозривно пов`язані між собою і прийняття одного без іншого законом не передбачено. Щодо встановлення юридичного факту належності [PERSON] технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) кадастровий номер: 0721883600:02:001:0117, 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) загальною площею 0,2240 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , то в задоволенні цієї вимоги суд відмовляє з тих підстав, що вказана документація була розроблена за заявою [PERSON] від 13 лютого 2024 року та згідно договору № 57 від 13 лютого 2024 року, тобто після смерті [PERSON] [INFO] , а отже не може йому належати. Крім того заява [PERSON] підлягає до часткового задоволення також з наступних підстав. Звернувшись із вказаною заявою [PERSON] , просить встановити юридичний факт належності вказаних нею документів [PERSON] , як правовстановлюючих. Однак відповідно до ч. 1, 3 ст. 125 Земельного кодексу України (в редакції на дату прийняття рішення Звірівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області від 28 грудня 2006 року № 8/20) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Тобто досліджувані у межах даної заяви рішення та документи можуть бути підставою для подальшого завершення оформлення права власності спадкоємцем особи, яка за життя таке право не оформила, але не можуть вважатися правовстановлюючими, про встановлення чого просить заявниця. Проте відповідно до ч. 2 ст. 308 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи, що суд встановив, що досліджувані у межах цієї справи рішення та документи не є правовстановлюючими, проте від встановлення факту їх належності залежить виникнення у заявниці права на завершення оформлення права власності на спадкове майно, а іншого порядку встановлення їх належності законом не визначено, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви [PERSON] виходячи при цьому із положень ч. 2 ст. 308 ЦПК України шляхом встановлення факту належності [PERSON] документів від яких залежить виникнення права власності на земельну ділянку.

Outcome: partial