Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

Представник ТОВ «ФК «Процент» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , зазначаючи, що 23.10.2024 року між ТОВ «ФК «Процент» та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір №21757, відповідного до умов якого ТОВ «ФК «Процент» надало відповідачці кредит у розмірі 7000 грн., строком на 730 днів (до 23.10.2026 року). У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою взятих на себе зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість у розмірі 28000,00 грн. Враховуючи викладене, ТОВ «ФК «Процент» просить стягнути з [PERSON] зазначену суму заборгованості за кредитом та судові витрати. Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 25 грудня 2025 року провадження по справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Сторони в судове засідання не викликались, так як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідач [PERSON] у визначений судом строк заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву суду не надала, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи шляхом надсилання поштової повістки рекомендованим повідомленням та оголошенням на сайті суду. Так, згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та враховуючи положення ст. 280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення, яким позов задоволити із наступних підстав. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 23 жовтня 2024 року між ТОВ «ФК «Процент» та [PERSON] був укладений кредитний договір №21757, згідно умов якого ТОВ «ФК «Процент» надало відповідачці кредит у розмірі 7000 грн., строком на 730 днів, до 23.10.2026 року, шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «Універсал Банк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00% від суми кредиту за кожний день користування (365,00% річних). Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https:// procent .com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 761300, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідачка грошові кошти у розмір 7000 грн. отримала, що підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК» № 20251203-19 Від 03.12.2025. Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідачки станом на 27.11.2025 року за кредитним договором № 21757 від 23.10.2024 року становить 35000,00 грн. з яких: 7000,00 грн. - строкова заборгованість за сумою кредиту та 28000,00 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом. Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Представник позивача в позовній заяві просить стягнути з відповідачки заборгованість в сумі 28000,00 грн, відповідачка в свою чергу на спростування суми заборгованості жодних відомостей чи відзиву на позовні вимоги не надала, за таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Процент» підлягають задоволенню. Щодо витрат на правову допомогу у розмірі 10000 гривень, суд зазначає що, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з відповідача судові витрати на правову допомогу у розмірі 4000,00 гривень. У відповідності до положень ст.141 ЦПК України відповідач зобов`язаний сплатити позивачу витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved