Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Представник ТОВ «Діджи Фінанс» звернувся до суду з названим позовом, посилаючись на те, що 25.07.2021 року відповідач після подання заявки в особистому кабінеті на офіційному веб сайті ТОВ "Мілоан" на отримання кредиту №101338938, прийняв умови договору про споживчий кредит та підписав такий шляхом введення одноразового ідентифікатора. Таким чином, відповідач уклав договір та на підставі платіжного документу [PERSON] були перераховані кредитні кошти в сумі 10000 грн. на картковий рахунок. Згідно умов Договору відступлення прав вимоги №13Т від 12.11.2021 ТОВ "Мілоан" відступлено право вимоги за кредитним договором №101338938 від 25.07.2021р. на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто право вимоги до відповідача. Згідно Договору відступлення права вимоги сума боргу перед новим кредитором (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») є обґрунтованою, документально підтвердженою та становить 44 750,00 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 10000,00 грн.; заборгованість за відсотками становить 33750,00 грн, заборгованість за комісійними винагородами 1000,00 гривень. В зв"язку з вищевикладеним просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 44750,00 гривень, 2 422,40 грн. судового збору та 5000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю (а.с.90). Відповідач в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с.88,94). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити зважаючи на наступне. Згідно анкети-заяви на кредит № 101338938 від 25.07.2021 року, договору про споживчий кредит №101338938 від 25.07.2021 року, паспорту споживчого кредиту №101338938 від 25.07.2021 року, [PERSON] отримав від ТОВ «Мілоан» грошові кошти у розмірі 10000,00 грн., строк кредитування 30 днів з 25.07.2021 , дата повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 24.08.2021 року (а.с. 17-18,41-49,51-52 ). Згідно платіжного доручення на переказ та зарахування грошових коштів на банківську карту одержувача ТОВ «Мілоан» 25.07.2021 року було перераховано грошові кошти згідно вищевказаного кредитного договору в сумі 10000,00 грн. (а.с.60). Відповідно до розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором у відповідача наявна заборгованість у розмірі 44750,00 грн., яка складається з: 10000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту, 33750,00 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування, 1000,00 грн.- комісії за надання кредиту (а.с.22,23). Судом встановлено, що право вимоги за вказаним договором, 12.11.2021 року, перейшло до ТОВ «Діджи Фінанс» (а.с. 25-38). Позивачем на адресу відповідача було надіслано повідомлення про дострокове розірвання договору у зв`язку із наявною у відповідача простроченою заборгованістю по оплаті процентів за користування кредитом за договором (а.с.63,64). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Отримані за кредитним договором кошти у відповідності до ст. 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути банку та сплатити відсотки. Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За правилами ст. 610, 615 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ст. 625, 629 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. За приписами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог і розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:у разі задоволення позову - на відповідача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Відповідно до вищезгаданої норми Закону з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 2422,40 грн судового збору за подачу позовної заяви. Згідно п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За частинами 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з положеннями ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У позовній заяві наведений попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести, у зв`язку з розглядом справи. До таких, окрім судового збору входять витрати на правничу допомогу на загальну суму 5000.00 грн. гонорар адвоката. На підтвердження понесених витрат представником позивача надано: акт надання послуг №1035 від 31.07.2025 року з переліком правових та юридичних послуг, з кількістю витрачених годин і вартістю послуг на суму виконаних робіт 5000,00 грн., детальний опис робіт на суму 5000,00 грн., договір про надання правової допомоги від 05.05.2025 року, додаткова угода №1035 до договору №01-05/05 про надання правової допомоги від 05.05.2025 року (а.с. 16,24,53-58,59) Велика Палата Верховного Суду у рішенні 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, зазначала про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. За роз`ясненнями викладеними у постанові КЦС ВС від 18.03.2021 року у справі № 910/15621/19 та від 28.04.2021 року у справі № 910/12591/18 при вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи,

Outcome: partial