Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 03 грудня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» і [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №8538198 шляхом обміну електронними повідомленнями та прийняття (акцепту) умов, підписаний в порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». На підставі укладеного договору відповідачу надано кредит в розмірі 30000,00 грн. строком на 260 днів за умов виконання останнім графіку платежів. Кредитні кошти надані відповідачу безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] . Стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 1,00 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 Договору. У зв`язку з неповерненням відповідачем кредитних коштів у відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 66000,00 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 30000,00 грн.; заборгованості по відсотках в розмірі 36000,00 грн. Позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості за кредитним договором, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати з відправлення досудових вимог/повідомлень/ претензій боржнику в розмірі 105,00 грн. Представник позивача Ушакевич М.П. в судове засідання не з`явилася, однак у позовній заяві зазначила про можливість розгляду справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, правом на подання відзиву не скористався. У зв`язку з тим, що представник позивача не заперечувала проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд за її згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 грудня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» і [PERSON] був укладений електронний договір про надання споживчого кредиту №8538198 шляхом обміну електронними повідомленнями та прийняття (акцепту) умов, підписаний в порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». На підставі укладеного договору відповідачу надано кредит в розмірі 30000,00 грн. строком на 260 днів за умов виконання останнім графіку платежів. Кредитні кошти надані відповідачу безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] . Стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 1,00 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 Договору. Відповідно до ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено , що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята статті 11 Закону № 675-VIII. Відповідно до ст.12 вказаного Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З матеріалів справи вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі з використанням споживачем одноразового ідентифікатора, який був направлений йому на номер мобільного телефону товариством і введенням споживачем коду одноразового ідентифікатора створює підпис кредитного договору і вважається направленням товариству повідомлення про прийняття умов договору у повному обсязі. Банк свої зобов`язання виконав, надавши відповідачу кредитні кошти в розмірі 30000,00 грн. З наданого банком розрахунку вбачається, що відповідач [PERSON] має заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 66000,00 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 30000,00 грн. та заборгованості по відсотках в розмірі 36000,00 грн. Доказів погашення заборгованості суду не надано. Таким чином, суд вважає доведеним , що умови кредитного договору, укладеного 03 грудня 2024 року між відповідачем та ТОВ «Авентус Україна», були порушені і відповідач має заборгованість за кредитним договором в розмірі 66000,00 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Також суд вважає необхідним на підставі ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача документально підтвердженні судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. У задоволення вимог про стягнення з відповідача витрат з відправлення досудових вимог/повідомлень/ претензій боржнику в розмірі 105,00 грн. суд вважає необхідним відмовити за їх недоведеністю.

Outcome: partial