Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

20.10.2025 року до Київського районного суду м.Полтави звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В позовній заяві вказувала на те, що [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . [PERSON] проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Батько [PERSON] , з 2017 року жодного дня не проживав разом з сином та не опікувався ним. Відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, в зв`язку з цим, просила суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 23.10.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 17.12.2025 року до суду Службою у справах дітей виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради надано рішення ВК Київської р/р від 09.12.2025 року №316 про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] . 12.01.2026 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду, про що судом постановлено відповідну ухвалу. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Жорняк М.О. в судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило. Представник 3-ї особи в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином. Просили слухати справу у їх відсутності. Повністю довіряють складу суду. При винесенні рішення просили врахувати інтереси малолітньої дитини. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності осіб, що не з`явилися в судове засідання. Суд, заслухавши позивача [PERSON] її адвоката Жорняк М.О., вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.10.2010 року, актовий запис №262. З 2017 року [PERSON] та [PERSON] разом не проживають. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір`ю [PERSON] та перебуває на повному її утриманні. Також судом встановлено, що батько [PERSON] , не виконує жодного з покладених законом на батьків обов`язків, тобто не бере жодної участі у вихованні та утриманні сина. Отже вихованням та фактичним утриманням дитини займається мати. Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України, батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновленні і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема:не забезпечують необхідність харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради від 09.12.2025 року про доцільність позбавлення батьківських прав, орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Згідно ст.51 Конституції України, ст.180, 181 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина. З дитиною не спілкується, про фізичний і духовний розвиток дитини, не дбає. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батька, свідомого нехтування ним своїми обов`язками. А тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі висловленого,

Outcome: approved