Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпра надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований між сторонами 14.08.2019 року, відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] » та стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 10.02.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у цивільній справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача адвокат Мерцалов М.Ю. надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні, просив повернути позивачу дошлюбне прізвище « [PERSON] » та слухати справу за відсутності сторони позивача. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Оскільки зареєстроване місце проживання відповідача знаходиться на тимчасово окупованій території (м. Донецьк), повідомлення про дату, час та місце розгляду справи здійснювалося через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. 12 лютого 2026 року до суду від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. У поданій заяві відповідач зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує та просить позов задовольнити. Зважаючи на наявні у справі матеріали та позицію сторони позивача, суд вважає за можливе розглянути справу та ухвалити рішення за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У матеріалах справи наявна копія свідоцтва про шлюб, Серії [NUMBER] , виданого 14.08.2019 року, відповідно до якої [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 14.08.2019 року, який зареєстрований Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 486. Від сумісного шлюбу спільних неповнолітніх дітей сторони не мають. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що сімейні стосунки з відповідачем фактично розірвані. Сторони мають різні погляди на життя, не сходяться характерами, що призводило до постійних сварок. Подружжя не проживає однією сім`єю та не веде спільного побуту. Надання строку на примирення позивач вважає недоцільним, оскільки намір розірвати шлюб є остаточним, а збереження шлюбу суперечить її інтересам. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім`ї не відповідає волевиявленню позивача. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно з частиною 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно зі ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Також позивач заявила вимогу про відновлення дошлюбного прізвища. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач бажає відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити цю вимогу. Згідно з положеннями ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина 1 ст. 12 ЦПК України). Суд встановив обставини справи на підставі належних та достатніх доказів (ст. 76, 80, 81 ЦПК України). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ст. 141 ЦПК України. Оскільки позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 968 грн 96 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved