Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Харківського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з останньої на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту звернення з цим позовом до суду і до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах. Стосунки з відповідачем [PERSON] виявились невдалими через різні погляди на сімейне життя, побут та ведення спільного господарства. Це призвело до того, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. З 2022 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] повністю припинили відносини. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом з позивачем та повністю перебуває на його утриманні. Відповідач [PERSON] добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, що ставить позивача [PERSON] у скрутне матеріальне положення. У зв`язку з чим, позивач змушений звертатись до суду з даним позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 27.10.2025 провадження по справі відкрито, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, від представника позивача до суду надійшла заява з проханням слухати справу у їх відсутність, позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час судового розгляду справи була сповіщена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, не надала заяви про розгляд справи за її відсутності, не скористалася правом надання відзиву на позов, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи, стороною якою вона є шляхом направлення судових повісток по останньому відомому зареєстрованому місцю проживання. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції 29.01.2010, яка мешкає разом із батьком та знаходиться на його утриманні. Відповідно до акту обстеження житлово - побутових умов від 26.05.2023, посвідченого депутатом Мереф`янської міської ради Мамаєвою Т.М., останньою було проведено обстеження домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , та встановлено, що за даною адресою зареєстровані та проживають: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , яка виховується батьком, без матері. Відповідно до акту обстеження житлово - побутових умов від 20.06.2025, посвідченого депутатом Мереф`янської міської ради Мамаєвою Т.М., останньою було проведено обстеження домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , та встановлено, що за даною адресою зареєстровані та фактично проживають: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , яка виховується батьком, без матері, мама перебуває за кордоном. Як вбачається з відповіді Комунального закладу "Харківський ліцей № 16 Харківської міської ради" № 01-15/459 від 27.06.2025 - [PERSON] , [INFO] , навчається у даному навчальному закладі у 10-А класі. У 2022-2025 роках [PERSON] на особистому прийомі громадян у Комунальному закладі "Харківський ліцей № 16 Харківської міської ради" не зареєстрована, звернень від останньої не заресстровано. За період з 2022 року та станом на теперішній час до навчального закладу не надходила будь-яка інформація відносно [PERSON] . Згідно до відповіді ФОП [PERSON] № 24 від 19.06.2025 декларацію про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу [PERSON] , [INFO] , укладено 18.01.2024 з сімейним лікарем [PERSON] . Мати дівчинки [PERSON] в лікуванні [PERSON] - участі не приймає. За інформацією лікаря-педіатра [PERSON] , та відповідно до записів ЕМК, y період з січня 2024 року і по теперішній час, мати, [PERSON] до медичного центру не приходила, під час хвороби не доглядала та не цікавилась станом здоров`я і розвитком [PERSON] . Також, згідно до відповіді ФОП [PERSON] № 39 від 17.10.2025 батько дівчини [PERSON] приймає участь в лікуванні та догляду за [PERSON] , [INFO] . Приходить на прийом до лікаря, коли дитина хворіє. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному Кодексі України. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Зі змісту ст.183 СК України вбачається, що за загальним правилом аліменти визначаються судом у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частинами 1, 5 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач визначила способом стягнення аліментів - їх присудження саме в частині від доходу. Частинами 1, 2 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом зі своїм батьком та знаходиться на його утриманні. Зазначені обставини не спростовані відповідачем під час судового розгляду. Оскільки, відповідно до вимог сімейного законодавства, дитина має право на отримання матеріальної допомоги з боку обох батьків, суд вважає необхідним покладення на відповідача аліментного зобов`язання. Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження того, що на його утриманні є інші неповнолітні діти та непрацездатні члени сім`ї. Докази, які свідчать про наявність підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину в матеріалах справи відсутні, заперечень щодо розміру аліментів відповідачем не надано. Враховуючи всі вищевикладені обставини, а також рівний обов`язок батьків щодо утримання дітей, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову до суду, а саме з 16.10.2025 і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved