Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

17.10.2025 року представник позивачки [PERSON] адвоката Кудін О.М. звернувся до суду з позовом про зміну прізвища неповнолітніх дітей без згоди батька, в якому просить змінити прізвище неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області 24.11.2016 року, з прізвища « [PERSON] » та прізвище « [PERSON] », інші анкетні дані залишити без змін; змінити прізвище неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане Охтирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області 26.08.2016 року, з прізвища « [PERSON] » та прізвище « [PERSON] », інші анкетні дані залишити без змін; внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , вчиненого виконавчим комітетом Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області 24.11.2016 року, де в графі «прізвище дитини» замість « [PERSON] » зазначити « [PERSON] »; внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , вчиненого Охтирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області 26.08.2016 року, де в графі «прізвище дитини» замість « [PERSON] » зазначити « [PERSON] ». Позовні вимоги мотивує тим, що з 02.03.2016 р. позивачка перебувала у шлюбі з [PERSON] . В шлюбі мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося, відповідач постійно вчиняв сварки, проявляв щодо неї психологічний тиск, жорстокість, зневажав її, а далі почав піднімати на неї руку і вчиняти фізичне насильство, свідком чого біди їхні діти. Рішенням Охтирського міськрайонного суду від 19.04.2024 р. шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу сторони проживали окремо, відповідач переслідував позивачку, погрожував фізичною розправою, ображав, що являлось приводом для викликів працівників поліції. [PERSON] бажав, щоб він мав стосунки з іншою жінкою, а позивачка не мала окремої сім`ї, відповідач постійно намагався контролювати життя позивачки. При цьому неповнолітні діти відповідача не цікавили, він не проявляв до них інтересу, весь тягар утримання дітей кинув на позивачку. Відповідач фактично повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, повністю нехтує неповнолітніми дітьми, ігнорує інтереси дітей, взагалі не цікавиться як проживають його син та донька, що вони їдять, в чому одягнені, які успіхи в школі, яке оточення та друзі, не цікавиться станом здоров`я, взагалі не переймається життям дітей, він тільки примусово сплачує аліменти, не надає інші види допомоги. Діти проживають з позивачкою, яка займається їх вихованням та навчанням, розвитком, підготовкою в школі, купує необхідні речі, одяг, взуття, продукти харчування, займається лікуванням. У відповідача в другому шлюбі народилася ще одна дитини і він звільнився з військової служби і планує виїхати за кордон зі своєю новою сімєю. 27.08.2025 р. позивачка зареєструвала шлюб з гр.. [PERSON] та взяла прізвище чоловіка. Новий чоловік позивачки любить дітей, постійно проводить з ними час, допомагає їм, дбає про їх розвиток, він вважає їх своїми. У них створилася гарна сім`я, де панує атмосфера любові та злагоди. Діти вважають своїм батьком [PERSON] , а при згадування [PERSON] у них псується настрій і виникає одне бажання відсторонитися від нього, самі діти не бажають мати нічого спільного з відповідачем. В подальшому житті та у відповідних документах їх сім`я та діти особисто бажають бути записаними на прізвище [PERSON] , як їх мама. Зазначає, що це усвідомлене та виважене рішення всіх членів сім`ї, просить констатувати, що за вказаних обставин воно буде в інтересах дітей та сприятиме їх тіснішому зв`язку з людиною, яка є фактичним батьком та їх опорою та надією в сім`ї. Позивачка зверталася до відповідача з питанням надання згоди і дозволу на зміну прізвища дітей, але відповідач відмовляється надати згоду. Вказані обставини змусили позивачку звернутися до суду з вказаним позовом. 07.11.2025 р. від представника відповідача [PERSON] адвоката Ярошенко В.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Заперечення мотивує тим, що відповідач не усунувся від виховання дітей, навпаки мирним шляхом намагається врегулювати відносини щоб мати змогу бачити дітей, однак позивачка маніпулює дітьми, налаштовує їх проти батька, забороняє дітям бачитись з ним і завжди вчиняє галас, якщо батько до них наближається. Відповідач є абсолютно нормальною людиною, військовослужбовцем, що захищав свою державу та утримував родину. Те, що між сторонами не склалися стосунки є цілком здоровим проявом людського буття, і те що у кожного з них окремо склалися інші сім`ї. Однак вказані сварки не мають впливати на відношення батьків та дітей, та батько має повноцінне право, що передбачене законом брати участь у вихованні своїх дітей, бачити їх, вітати з днем народження, спілкуватись з ними, і всі перешкоди, що для цього чинить мати, впливають психологічно в першу чергу на дітей, створюючи їм картинку батька ворога, а наразі бажає відгородити своє минуле змінивши прізвище дітям, щоб вони взагалі не мали бажання бачитись з батьком та забули за нього. Вважає, що такі дії матері є недопустимими та ніяк не вчиняються в інтересах дітей, а скоріше в її особистих інтересах. Відповідач не втрачає інтерес до дітей, вчасно завжди сплачує аліменти та намагається сконтактувати з дітьми, на що мати завжди викликає поліцію та влаштовує сварку перед дітьми, висвітлюючи батька при цьому злочинцем у негативному світлі. Зазначає, що зміна прізвища не буде забезпечувати інтересів дітей, і така зміна може стати одним з посилювачів втрати зв`язку батька та дітей, та для батька важливо, щоб вони мали його прізвище та вважати його батьком, що про них турбується, а не примхами матері, яка маніпулює дітьми. Звертає увагу, що [PERSON] вже має змінене прізвище та по-батькові, оскільки він не є рідним сином відповідача, однак відповідач його вважає своїм сином, та добровільно про це визнав при оформленні нового свідоцтва. Зміна прізвища одній дитині знову може створити непорозуміння та травму для дітей. Зазначення в позові про те, що мати піклується про дітей, ніяким чином не підтверджує необхідність зміни їм прізвища, а крім того посилатись, що вони вважають новим батьком іншу особу, яку вони знають півроку, не може бути в їх інтересах, оскільки діти малолітні, вони багато не розуміють цивільних відносин дорослих, а використання їх малолітнього віку для зміни прізвища є явно бажанням матері. Якщо мати розлучиться та знову створить нову сім`ю, то знову дітям міняти прізвища, вважають це недоречними забаганками матері як вказано в позові для їх тіснішого зв`язку з новим батьком. Доказів того, що відповідач неналежним чином виконує батьківські обов`язки та ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, до суду не надано, а також позивачем не надано до суду доказів, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Вважає, що позивач не надала доказів, яким чином наявне прізвище дитини впливає чи буде впливати на життя дитини, з пояснень та доводів позивача вбачається, що позов поданий не в інтересах дитини, а через її особисту образу на відповідача. Позивачка та її представник - адвокат Кудін О.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити. Позивачка зазначила, що окрім аліментів, які стягуються в примусовому прядку, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не цікавиться здоров`ям дітей, не надає коштів на їх лікування та навчання. Крім того, відповідач коли приходив до дітей, то вів себе неадекватно, і тому вона змушена була викликати поліцію. Діти не хочуть спілкуватися з відповідачем, бо відчувають байдуже ставлення до них батька, тому вони захотіли змінити своє прізвище. Її (позивачки) новий чоловік добре ставиться до дітей, в них добрі відносини. Також зазначила, що зміна прізвища дітей буде відповідати їх інтересам, так як діти самі цього бажають. Представник відповідач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що він бажає бачитися з дітьми та брати участь у їх вихованні, він телефонує вчительці та цікавиться їх навчанням. Коли вони з позивачкою проживали разом як сім`я, то у нього з дітьми були гарні відносини. Однак з того часу, як вони розірвали шлюб і стали проживати окремо, позивачка налаштувала дітей проти нього і діти перестали з ним спілкуватися. Йому (відповідачу) боляче це бачити. Позивачку він не переслідує, а лише приходить до дітей, але відповідачка не дає йому спілкуватись з дітьми, провокує скандали і викликає поліцію. Він (відповідач ) не бажає втрачати відносини з дітьми, телефонує дітям, пише смс повідомлення, але діти не відповідають на його дзвінки, бо його номер телефону у них заблокований. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в письмовій заяві просить проводити розгляд справи без участі представник органу опіки та піклування. Представник третьої особи органу опіки та піклування - виконавчого комітету Охтирської міської ради, в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в письмовій заяві просить справу розглянути у відсутності їх представника. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, відповідача та його представника, покази свідків, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивачка та відповідач є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження від 24.11.2016 р. та від 26.08.2016 р. (а.с. 9,10). Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області у справі № 583/178/24 від 19.04.2024 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 11-12). Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з матір`ю, що підтвердили в судовому засіданні сторони по справі. 27.08.2025 р. позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 27.08.2025 р. (а.с. 13). Згідно довідки Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області № 350 від 13.10.2025 р. [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] разом з сином [PERSON] , [INFO] , донькою [PERSON] , [INFO] , чоловіком [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до характеристики Чернеччинського ліцею (опорний заклад освіти) Охтирського району Сумської області № 275 від 10.10.2025 р. [PERSON] навчається у 8 класі, мати [PERSON] цікавиться навчанням і вихованням сина, постійно підтримує зв`язок та співпрацює з класним керівником, відвідує класні і загальношкільні батьківські збори (а.с. 15). Відповідно до характеристики Чернеччинського ліцею (опорний заклад освіти) Охтирського району Сумської області № 276 від 10.10.2025 р. [PERSON] навчається у 4 класі. Працювати необхідно над виробленням самостійності, дитина іноді занадто часто звертається за вирішенням своїх питань до мами. Мама, [PERSON] , дуже активно цікавиться навчанням і вихованням своєї доньки, постійно тримає зв`язок з класним керівником, співпрацює з вчителями, дуже піклується про здоров`я та безпеку своєї дитини (а.с. 16). Відповідно до позиції органу опіки та піклування Чернеччинської сільської ради, затвердженої рішення виконавчого комітету Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області № 66 від 18.02.2026 р., орган опіки та піклування Чернеччинської сільської ради вважає, що зміна прізвища дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , на « [PERSON] » та « [PERSON] » без згоди батька не відповідає інтересам дітей, а тому є недоцільним їх змінювати. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Кожна дитина відповідно до статті 7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року має право на збереження індивідуальності. Одним із основних засобів ідентифікації дитини є її ім`я, яке надається дитині при народженні і складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. Відповідно до статті 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Частинами третьою, п`ятою статті 148 СК України передбачено, що у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Тлумачення частини п`ятої статті 148 СК України, здійснене у постанові Верховного Суду від 15 серпня 2018 року у справі № 759/3363/16 (провадження № 61-18385св18), дозволяє зробити висновок, що при вирішенні спору між батьками щодо зміни прізвища дитини беруться до уваги різні обставини, які мають свідчити про те, що зміна прізвища дитини відповідає її інтересам. До них належить: виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини; інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища дитини її інтересам. Тобто інтереси дитини є пріоритетними і визначальними для вирішення спору щодо зміни прізвища дитини. У постановах Верховного Суду від 13 квітня 2020 року у справі № 496/904/18 (провадження № 61-13038св19), від 01 квітня 2020 року у справі № 234/19213/17 (провадження № 61-16113св19) та від 28 листопада 2025 року у справі № 308/6680/23 (провадження № 61-2443св25) зазначено, що при вирішенні справи про зміну прізвища дитини необхідно також врахувати стосунки, які існують між дитиною та її батьками, в тому числі й з тим із батьків, хто проживає окремо. Якщо той із батьків, хто має спільне з дитиною прізвище і проживає окремо від дитини, зберігає з нею близькі стосунки і продовжує брати участь у її виховані, то не є доцільним сприяти відчуженню між батьком і дитиною шляхом зміни прізвища. У справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та, залежно від обставин відповідної справи, вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька/матері спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України»). У постановах Верховного Суду від 30 березня 2020 року у справі № 759/5739/18 (провадження № 759/5739/18) від 20 листопада 2019 року у справі № 599/596/17 (провадження № 61-26873св18) містяться висновки про те, що позивач має довести належними і допустимими доказами факт свідомого та умисного не піклування відповідача про фізичний, духовний розвиток їх дитини, а також те, що зміна прізвища дитини на прізвище матері буде відповідати найкращим інтересам дитини. Позивачка, звертаючись до суду з даним позовом, вказує на те, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, постійно нехтує малолітніми дітьми, ігнорує інтереси дітей, взагалі не цікавиться їх долею та станом здоров`я, та зазначає, що рішення про зміну прізвища дітей буде відповідати інтересам дітей та сприятиме їх тіснішому зв`язку з людиною, з якою позивачка створила нову сім`ю, та якого діти вважають батьком. Однак доводи [PERSON] про те, що батько дітей жодним чином не бере участі у вихованні, забезпеченні розвитку дітей, а отже, він належно не виконує своїх батьківських обов`язків, на думку суду, є суперечливими та необґрунтованими. Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що відповідач не втратив інтерес до дітей та намагається підтримувати зв`язок із дітьми і має намір налагодити відносини, він категорично заперечує щодо зміни прізвища дітей, вважаючи що така зміна може стати одним з посилювачем втрати зв`язку батька та дітей. Судом встановлено, що [PERSON] сплачує аліменти на утримання дітей, що не заперечується сторонами, відвідує школу, де навчаються діти, телефонує класному керівнику та цікавиться навчанням дідей, його поведінка свідчить про його бажання як батька брати участь у вихованні та спілкуванні з дітьми, його спроможність та волевиявлення виконувати свої батьківські обов`язки щодо їх виховання. Враховуючи викладене не є підставою для зміни прізвища дітей у розумінні ч.5 ст. 148 СК України твердження позивачки про невиконання батьком своїх обов`язків щодо дітей. Покази свідка [PERSON] про те, що вона останні роки не бачила, щоб відповідач приїжджав до дітей, не свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому суд не бере їх до уваги. Крім того, суд критично оцінює покази свідка [PERSON] про те, що відповідач не бере участі у вихованні дітей, не підтримує їх матеріально, та що він влаштовує скандали та висловлюється нецензурною лайкою у присутності дітей, так як даний свідок є родичем позивачки (її мати) та заінтересована в результатах розгляду справи. Крім того, розірвання шлюбу з батьком дітей, укладення позивачкою нового шлюбу та зміна нею у зв`язку з цим свого прізвища на прізвище нового чоловіка, самі по собі не можуть бути безумовним свідченням того, що зміна прізвища дітей призведе до забезпечення якнайкращих інтересів дітей. Надана стороною позивача копія постанови Охтирського міськрайонного суду від 19.02.2025 року по справі №583/59/25 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП та роздруківка переписки в месенджерах свідчать про існування конфлікту між сторонами та не є тією обставиною, яка засвідчує відповідність зміни прізвища інтересам дитини. З матеріалів справи вбачається, що діти досягли 14 та 9 років, навчаються в школі, звикли до свого прізвища, сприймають його. За цим прізвищем діти позиціонують себе в особистому спілкуванні, а також їх ідентифікують у соціальному середовищі (як то оточуючі діти, вчителі у школі). Урахування думки дитини щодо її життя передбачає стаття 12 Конвенції з прав дитини, яка зобов`язує держави-учасниці забезпечити дитині, здатній формулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини має приділятись належна увага згідно з її віком та зрілістю. Відповідно до статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 квітня 2022 року у справі № 359/6726/20 (провадження № 61-17922св21), зроблено висновок, що «відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою під час будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватися, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються. Система правосуддя прислухається до дітей, серйозно ставиться до їх думок і гарантує, що інтереси дітей захищені. Належна увага повинна приділятися поглядам та думці дитини згідно з її віком і зрілістю. Закріплення вказаними вище міжнародними документами та актами внутрішнього законодавства України право дитини бути почутою передбачає, що думка дитини повинна враховуватися при вирішенні питань, які її безпосередньо стосуються». В судовому засіданні в присутності психолога були опитані діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Неповнолітній [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він не хоче спілкуватися з відповідачем, так як не вважає його своїм батьком, і що в той час, коли вони проживали разом, то відносини у нього з відповідачем були не дуже добрі, так як відповідач не приділяв йому належної уваги. Зараз з батьком він практично не спілкується та бажає змінити прізвище, бо не хоче мати з ним нічого спільного. Малолітня [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона хоче змінити прізвище, бо вона дуже ображена на батька та не хоче його бачити, їй неприємно, що він ображає маму. Вважає, що якщо змінить прізвище, то швидше забуде батька. Вона вважає своїм батьком нового чоловіка матері [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що між батьками дітей існує конфлікт, сама позивачка в судовому засіданні не заперечувала, що між нею та відповідачем існують неприязні відносини. Діти останні кілька років після припинення спільного проживання батьків проживають разом з матір`ю, відносини з якою для них є пріоритетними. З пояснень дітей слідує, що вони добре знають свого батька, але тримають на нього образу і не мають зараз бажання спілкуватися з ним. Та обставина, що між відповідачем та дітьми на даний час відсутні близькі стосунки, пов`язана з тим, що на дітей певним чином впливає фактор постійного проживання і спілкування разом з мамою і вітчимом, відсутність належного та повноцінного спілкування із батьком. Суд погоджується, що думка дитини є важливою, проте вона не може бути вирішальною, оскільки її думка не завжди може відповідати її інтересам, може бути висловлена під впливом певних зовнішніх факторів, яким вона в силу малолітнього віку неспроможна надавати правильну оцінку, чи інших можливих факторів впливу на неї (Постанова Верховного Суду у справі № 705/3040/18 від 13 липня 2022 року). Верховний Суд у постанові № 308/6680/23 від 28.11.2025 р. зазначив, що відповідне сприйняття дитиною свого прізвища значною мірою залежатиме саме від добросовісного виконання матір`ю свого обов`язку, відсутності з її сторони негативних суджень щодо нього. На теперішній час відсутні підстави вважати, що батькове прізвище якимось чином суперечить інтересам дітей. Натомість у цьому конкретному випадку йдеться про реалізоване законне право батька зареєструвати дітей за своїм прізвищем, узгоджене з їх матір`ю у добровільному порядку, що свідчить про піклування з боку відповідача та його відповідальність перед своїми дітьми. Позивач не довела необхідності зміни прізвища дітей з « [PERSON] » на « [PERSON] », « [PERSON] », а також того, що зміна прізвища буде відповідати їх інтересам, сприятиме психологічному та гармонійному розвитку. Беручи до уваги рівність прав обох батьків щодо прав та інтересів дитини, також той факт, що родинний зв`язок між батьком та дітьми слід зберегти, а відтак відсутні підстави для зміни прізвища, і арґументи позивача в даному випадку є поспішними та необґрунтованими, тому суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. На підставі викладеного, ст. ст. 145, 148 СК України,

Outcome: dismissed