Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Позивач Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (далі ТОВ "Бізнес Позика") звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що між ТОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] 25.04.2023 було укладено договір № 464363-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію". Позивачем 25.04.2023 направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір № 464363-КС-001 про надання кредиту. 25.04.2023 [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення даного договору. Відповідно до умов договору [PERSON] надано кредит у розмірі 6000,00 грн. ТОВ "Бізнес Позика" свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. В свою чергу відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим, у неї утворилась заборгованість у розмірі 17080,36 грн, що складається із: суми прострочених платежів за тілом кредиту в розмірі 6000,00 грн, суми прострочених платежів за процентами 10710,21 грн, суми прострочених платежів за комісією 370,15 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ "Бізнес Позика". Тому позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в розмірі 17080,36 грн та судові витрати в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Семенівського району суду Полтавської області від 12.01.2026 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судовий розгляд справи призначено на 16.02.2026. Представник позивача ТОВ "Бізнес Позика" належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, до суду не з`явився. В позовній заяві просив розгляд даної справи проводити без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 8). Відповідачка [PERSON] належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення ухвали суду та судової повістки за зареєстрованим місцем проживання. Поштове повідомлення повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 86). Відзиву або будь-яких інших документів на спростування доводів позивача не подала, у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, клопотань до суду не направила. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вище викладене, судом ухвалено здійснити заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що між ТОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] 25.04.2023 було укладено договір № 464363-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію". Відповідно до умов договору [PERSON] надано кредит у розмірі 6000,00 грн. Строк кредитування 16 тижнів днів. Спосіб та строк надання кредиту безготівковим шляхом протягом 3 робочих днів. Комісія за надання кредиту 900,00 грн. Тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка в день 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом в день 1,16691070, фіксована. Загальні витрати за кредитом 6640,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту 12640,00 грн. Реальна річна процентна ставка 12412,89 % річних. Пеня відсутня. Строк дії договору до 15.08.2023. Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-2468 (а.с. 18-19, 20-24, 25-29, 30-34, 35, 36). ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало відповідачці грошові кошти в розмірі 6000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , яку позичальником вказано при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою про здійснення переказу грошових коштів: номер транзакції 38241-49942-08983, дата/час здійснення переказу 25.04.2023 12:29, сума переказу 6000,00 грн, емітент платіжної картки отримувача ПриватБанк, код авторизації 816231, призначення платежу: перерахування коштів [PERSON] , ІПН [NUMBER] згідно кредитного договору №464363-КС-001 від 25.04.2023 без ПДВ (а.с. 37). Згідно інформації АТ КБ «ПриватБанк» від 21.01.2026 встановлено, що на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , в банку емітовано карту № [NUMBER] ( [NUMBER] ). Згідно виписки АТ КБ «ПриватБанк» за період з 25.04.2023 по 15.08.2023 на картку відповідачки [PERSON] № [NUMBER] ( [NUMBER] ) - 25.04.2023 було зарахування в кошти сумі 6000,00 грн (а.с. 88, 89-90). Відповідачка [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором № 464363- КС-001 належним чином не виконала, а лише часткового сплатила кошти, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором № 464363КС-001, чим порушила свої зобов`язання, встановлені кредитним договором. Відповідно до розрахунку заборгованості відповідачка [PERSON] на виконання умов договору здійснила часткову оплату за кредитним договором № 464363-KC-001 на загальну суму 1580,00 грн Позивачем зобов`язання за договором виконано в повному обсязі, а саме надано відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується пунктом 3 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України). Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 530 ЦК України зобов`язання підлягає виконанню у строк встановлений договором. Визначення поняття зобов`язання міститься у частині 1 статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (стаття 510 ЦК України). Згідно положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За статтею 3 Закону України "Про електрону комерцію" електронний договір є домовленістю двох або більше сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформленою в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України "Про електрону комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до частини 5 статті 11 Закону України "Про електрону комерцію", пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електрону комерцію", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електрону комерцію"). Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Наявність або відсутність обставин та фактів встановлюється на підставі доказів сторін, якими відповідно до частини 2 статті 76 ЦПК України є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Положеннями статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно із частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем в свою чергу жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано. Отже, позивачем доведено належне виконання умов договору. Натомість, відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, в результаті чого у неї утворилась заборгованість. Згідно довідки про стан заборгованості у відповідачки [PERSON] станом на 01.12.2025 наявна заборгованість у розмірі 17080,36 грн, що складається із: суми прострочених платежів за тілом кредиту в розмірі 6000,00 грн, суми прострочених платежів за процентами 10710,21 грн, суми прострочених платежів за комісією 370,15 грн (а.с. 10-16, 17, 18). Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором заборгованість відповідачки за кредитним договором після закінчення строку дії кредитного договору не змінювалася (тобто проценти за кредитним договором після закінчення строку дії кредитного договору не нараховувалися). Правильність наданих товариством розрахунків заборгованості не спростована відповідачкою в установленому законом порядку. Враховуючи те, що відповідачка, будучи ознайомленою з умовами кредитування, уклавши кредитний договір не виконує його істотні умови щодо порядку та строків погашення кредиту, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором № 464363-КС-001 від 25.04.2023 в розмірі 17080,36 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем по справі було понесено судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 2422,40 грн (а.с. 73). Питання про судові витрати у справі суд вирішує відповідно до положень ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved