Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ЄАПБ») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, в якій прохали стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 26100 грн та судові витрати у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 14.02.2025 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - ТОВ «Мілоан») було укладено кредитний договір №9548161, згідно якого відповідач отримала кредит в розмірі 9000 грн., строком на 345 днів до 25.01.2026 року, зі сплатою відсотків визначених умовами договору. 28.07.2025 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №28072025, у відповідності до якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ЄАПБ» за плату належні йому права, а ТОВ «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №2 до договору факторингу № 28072025 від 28.07.2025 року, ТОВ «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №9548161 від 14.02.2025 року в сумі 26100 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 9000 грн., заборгованості за комісією 12600 грн., заборгованості за неустойкою 4500 грн. На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість в розмірі 26100 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 30.12.2025 року за позовною заявою ТОВ «ЄАПБ» відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити, не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлена, просила розглядати справу без її участі. Просила врахувати її скрутне матеріальне становище, оскільки вона має щомісячний дохід у розмірі 8932 грн., іншого доходу немає, та зменшити штрафні санкції та зменшити або відмовити у стягненні комісії. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 14.02.2025 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі ТОВ «Мілоан») було укладено кредитний договір №9548161, згідно якого відповідач отримала кредит в розмірі 9000 грн., строком на 345 днів до 25.01.2026 року, зі сплатою відсотків визначених умовами договору. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток. Згідно п. 1.5.3., 1.5.4 кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 0,0010 відсотків річних від фактичного залишку кредиту. Відповідно до п. 1.5.1 комісія за надання кредиту: 1125 грн, яка нараховується за ставкою 12,50% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Відповідно до п. 1.5.2 комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) (за весь строк кредитування): 27720,00 грн., що нараховується за ставкою 14,00% від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (крім останнього періоду), що встановлені Графіком платежів, який є додатком № 1 до цього Договору. Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Мілоан» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного договору, що підтверджується платіжним дорученням №147956283 від 14.02.2025 року про зарахування коштів у розмірі 9000 грн. на рахунок [PERSON] . Отже, судом встановлено, що позикодавець свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав грошові кошти у розмірі встановленому договором. Однак, у порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, та у зв`язку із цим у неї утворилась заборгованість за кредитним договором №9548161 від 14.02.2025 року в сумі 26100 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі - 9000 грн., заборгованості за комісією - 12600 грн., заборгованості за неустойкою - 4500 грн. Судом також встановлено, 28.07.2025 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ЄАПБ» укладено договір факторингу №28072025, у відповідності до якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ЄАПБ» за плату належні йому права, а ТОВ «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно п. 1.2. договору факторингу, сторони погодили, що перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає Кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до Реєстру боржників №2 до договору факторингу № 28072025 від 28.07.2025 року, ТОВ «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №9548161 від 14.02.2025 року в сумі 26100 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі - 9000 грн., заборгованості за комісією - 12600 грн., заборгованості за неустойкою - 4500 грн. З моменту отримання права вимоги до відповідача за кредитним договором, ТОВ «ЄАПБ» не здійснювало нарахування штрафних санкцій на суму заборгованості відповідача. Стосовно нарахування заборгованості за комісією, то вказане передбачене договором про споживчий кредит № 9548161 від 14.02.2025 року, в якому чітко вказано за що сплачується комісія та її розміри, що відповідає вимогам Закону України «Про споживче кредитування». Що стосується нарахування позивачем пені та штрафу в розмірі 4500 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відтак, враховуючи наведене, боржник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення на період воєнного стану. Неустойка, нарахована включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Згідно з розрахунком позивача, останнім визначено пеню, штрафи за порушення відповідачем грошового зобов`язання за кредитним договором №9548161 від 14.02.2025 року в розмірі 4500 грн. З огляду на зазначене, суд, враховуючи положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог у цій частині. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, про часткове задоволення позову, а саме, з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №9548161 від 14.02.2025 року, в розмірі 21600 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 9000 грн., комісії - 12600 грн. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частка задоволених вимог становить: 21600 грн / 26100 грн) х 100% = 82,76%. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог у розмірі, то суд дійшов висновку, що розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить: 2422,4 грн х 82,75% = 2004,78 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial