Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

30 грудня 2025 року позивач через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18 травня 2025 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і [PERSON] було укладено у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію» договір про відкриття кредитної лінії № 1554-1929. Зазначений кредитний договір разом із правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (графік платежів за договором) відповідно до Методики Національного банку України складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в сумі 9600,00 грн; строк кредитування 365 днів; базовий період 30 днів; комісія за видачу кредиту 15,00% від суми кредиту; знижена % ставка 1,00 % в день; стандартна % ставка 1,00 % в день. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного кредитного договору. В подальшому, відповідач всупереч умовам кредитного договору, ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» та ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушив вищезазначені умови кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернула в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконала в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором. Таким чином, станом на 22 жовтня 2025 року, загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 30912,00 грн, що складається із заборгованості за кредитом 9600,00 грн, заборгованості за нарахованими процентами 15072,00 грн, заборгованості за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК 4800,00 грн, заборгованості по комісії 1440,00 грн. Просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором №1554-1929 від 18 травня 2025 року у розмірі 30912,00 грн, з яких заборгованість за кредитом 9600,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами 15072,00 грн, заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК 4800,00 грн, заборгованість по комісії 1440,00 грн, а також судові витрати у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 31 грудня 2026 року відкрито провадження у даній справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 29 січня 2026 року, який відкладено на 18 лютого 2026 року. 10 лютого 2026 року представник відповідача Зачепіло З.Я. засобами поштового зв`язку подала до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що наданий позивачем розрахунок заборгованості, не є борговим документом та належним доказом, що доводить отримання кредиту. Таким документом може бути банківський документ з підписом відповідача, якого не надано. Розрахунок заборгованості не є доказом наявності чи відсутності договірних зобов`язань між сторонами, та з нього перевірити правильність нарахування відсотків, а також, зробити висновок, що заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору, та неможливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем. Також вказує, що відповідно до умов кредитної лінії №1554-1929 від 18.05.2025 строк кредитування складає 30 днів, за користування кредитом сплачується процентна ставка 1% за кожен день користування, тому розмір відсотків за 30 днів має становити 2880 грн. Попри це, позивач безпідставно заявляє вимоги про стягнення відсотків в розмірі 15072,00 грн та заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України у розмірі 4800,00 гривень, що не відповідають умовам договору. Не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення комісії за кредитом у сумі 1 440 грн, оскільки в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). Встановлення сторонами договору розміру відсотків за несвоєчасно виконані зобов`язання є несправедливими у розумінні ст.. 18 ЗУ «Про споживче кредитування». Просить відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, що стверджується довідкою про доставку електронного документу (а.с. 65 на звороті). До позовної заяви представником позивача долучено клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення (а.с. 50). Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися також, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, що підтверджується довідками про доставку електронного документу (а.с. 66 на звороті, 67 на звороті). До відзиву представником відповідача долучено заяву, у якій просить провести судове засідання без її участі та без участі відповідача (а.с. 87). Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін та їх представників. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 18 травня 2025 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1554-1929 продукту «MiniKasa» (далі кредитний договір) у вигляді електронного договору у розумінні ЗУ «Про електронну комерцію» та підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором А2065. Цей договір та правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови договору та надання кредиту. Укладаючи цей договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з правилами на вебсайті кредитодавця або у мобільному додатку, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись умов цього договору, а тому добровільно та свідомо укладає цей договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним (п. 12.1). Позичальник даним підтверджує, що до укладення договору уважно ознайомився з текстом цього договору та правилами, а також отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема частиною другою та п`ятою статті 7 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та статтями 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на вебсайті кредитодавця або у мобільному додатку, що забезпечує вірне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання (п. 12.9.1) (а.с. 9-19). Згідно умов даного кредитного договору, сторони погодили такі його істотні умови: загальний розмір кредиту 9600 грн (п. 4.1), дата надання кредиту 18.05.2025 (п.4.2),строк кредитування 365 календарних днів, дата повернення кредиту 17.05.2026 (п.4.14), , базовий період 30 днів (п.4.8), знижена та стандартна процентна ставка становлять 1,00% (п. 4.10, п.10.2), комісія за видачу кредиту становить 15,00 % від суми виданого кредиту (п.4.11). Також договором передбачено, що невід`ємною його частиною є додатки: правила відкриття кредитної лінії (наданняспоживчих кредитів), таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (графік платежів за договором) відповідно до Методики Національного банку України, які також підписані відповідачем (а.с. 20-28, 28 на звороті-29). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з ч. 12 цієї статті електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. За ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (ст. 1 Закону України "Про електронну комерцію"). Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З алгоритму укладення електронного кредитного договору слідує, що без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, який використовується позичальником як аналог власноручного підпису), без здійснення входу позичальником на веб-сайт за допомогою особистого кабінету кредитні договори між кредиторами та позичальником не було б укладено. Таким чином, електронний договір, підписаний електронним одноразовим ідентифікатором, вважається укладеним у письмовій формі з моменту його підписання, тобто ведення алфавітно-цифрової послідовності даних (пароль). Водночас такий договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди щодо істотних умов договору. Отже, договір кредитної лінії № 1554-1929 від 18.05.2025 року є укладеним з моменту його підписання електронним підписом з одноразовим ідентифікатором А2065, який був надісланий [PERSON] , що підтверджує погодження сторонами усіх істотних умов такого договору. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаних положень закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до п.4.6 Кредитного договору, кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п.4.1 на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу - тобто, на рахунок, наданий відповідачем для отримання кредитних коштів. На виконання умов кредитного договору, 18 травня 2025 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надано відповідачу кредитні кошти за кредитним договором № 1554-1929 від 18.05.2025 року в розмірі 9600 гривень шляхом переказу на її банківську карту № [NUMBER] за допомогою системи EasyPay, що підтверджується довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» від 30.10.2025 року № 17296 та довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (а.с. 35, 71-75). Водночас, відповідачем не надано жодного доказу який би підтверджував або спростовував, що банківська карта № [NUMBER] не належить [PERSON] , в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком. Суд зазначає, що саме позичальник має доступ до свого банківського рахунку і вона мала можливість представити суду виписку в підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора на виконання укладеного договору, однак відповідач таким правом не скористалась. Таким чином, позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених кредитним договором. Однак, як стверджує позивач у позовній заяві, відповідач не виконала своїх обов`язків та не повернула у повному обсязі надані їй кpeдитні кошти в строки, передбачені договором. Згідно розрахунку заборгованості за договором №1554-1929 від 18.05.2025 року, станом на 22.10.2025 року заборгованість у [PERSON] становить 30912,00 грн, з яких 9600,00 грн основний борг, 15072,00 грн залишок відсотків, 4800,00 грн залишок відсотків за ст. 625 ЦК України, 1440,00 грн залишок комісій (а.с. 36-38). Крім того, із даного розрахунку вбачається наступне: із 18.05.2025 по 21.10.2025 (157 днів) відповідачу нараховувалися відсотки за ставкою 1,00% (96 грн) в день, 18.05.2025 нараховано одноразово комісію у розмірі 1440 грн, а також, із 17.06.2025 по 11.07.2025 нараховувалися відсотки за ст. 625 ЦК України у розмірі 192 грн в день (а.с. 36-38). Представник відповідача посилається на те, що розрахунок не є борговим документом і належним доказом того, що доводить отримання кредиту та не вбачається за можливе перевірити правильність нарахувань відповідних сум. Аналізуючи вище наведений вище розрахунок, у якому повністю відображено механізм нарахування боргу, судом встановлено порядок утворення розміру заборгованості у відповідача [PERSON] за кредитним договором № 1554-1929 від 18 травня 2025, яка складається із тіла кредиту, відсотків та комісії. Таким чином, відсутні підстави ставити під сумнів наданий позивачем розрахунок заборгованості, який відповідає умовам підписаного сторонами договору, стороною відповідача в ході розгляду справи такий розрахунок в жодній мірі не спростований, клопотання про проведення судової економічної експертизи на їх (розрахунків) спростування [PERSON] чи її представником заявлено не було, а також контррозрахунку суми заборгованості не було здійснено. Відповідно до ч. 1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Таким чином, вимога позивача ТОВ «Укр Кредит Фінанс» в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у сумі 9600 грн є доведеною та підлягає до задоволення. Що стосується заперечення відповідача щодо заборгованості за нарахованими відсотками поза строком кредитування у 30 днів та за нарахованими відсотками за ст. 625 ЦК України, суд зазначає наступне. Як зазначалося вище, умовами договору передбачено строк кредитування 365 календарних днів, з яких базовий період складає 30 календарних днів, перебіг кожного наступного базового періоду починається у випадку відсутності заборгованості зі сплати процентів, комісії та суми кредиту. Знижена та стандартна відсоткова ставка становить 1,00% за кожен день користування кредитом. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отже, відсотки за користування кредитом у розмірі 1,00 % на день нараховувалися протягом 157 днів, тобто, у межах строку дії та умов кредитного договору та становлять 15072 грн і, відповідно до норм чинного законодавства, підлягають стягненню з відповідача. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого відповідним Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє до теперішнього часу. Законом України № 2120-IX від 15.03.2022 року розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». А тому, суд приймає до уваги заперечення відповідача, та вважає, що до нарахованих відсотків відповідно до ст. 625 ЦК України за кредитним договором, датою укладення якого є 18 травня 2025 року, застосуванню підлягає п. 18 «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України. Отже, заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України в розмірі 4800 грн підлягає списанню кредитодавцем. Крім того, судом відхиляються доводи відповідача щодо нарахованої заборгованості за комісією з огляду на наступне. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Суд звертає увагу, що у Договорі встановлюється комісія саме за надання кредиту, а не за його обслуговування. Оскільки відповідач під час укладення договору ознайомлювалася з їх текстами та змістом в цілому, у тому числі з графіками щомісячних платежів за кредитним договором, тому твердження представника відповідача щодо незаконності комісії у розмірі 1440 грн, яка нараховувалась одноразово є необґрунтованими. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, те, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт утворення заборгованості за тілом кредиту, відсотками за користування кредитом та комісією у відповідача перед позивачем за кредитним договором, що суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання, права та законні інтереси кредитодавця у спірних правовідносинах, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, а відтак, з [PERSON] на користь позивача належить стягнути заборгованість за кредитним договором № 1554-1929 від 18.05.2025 року у розмірі 26112 грн, що складається із 9600 грн заборгованості за кредитом, 15072 грн заборгованості за нарахованими процентами, 1440 грн заборгованості за комісією. Згідно із частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 2046,25 грн. На підставі ст. ст. 526, 614, 626, 628, 639, 1054 ЦК України, ст. ст. 3, 12 ЗУ «Про електронну комерцію»,

Outcome: partial