Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20.01.2022 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 883056468. Відповідно до кредитного договору ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» надало відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 22000 грн. строком на 65 днів, зі сплатою 766,50% відсотків річних від суми кредиту за весь час користування, починаючи з першого дня надання суми кредиту позичальнику та до закінчення строку на який видавався кредит. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01 та додаткових угод щодо продовження терміну дії договору факторингу, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 883056468 від 20.01.2022 року. 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 05/0820-01 та додаткову угоду №3 від 30.12.2022 року, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 883056468 від 20.01.2022 року. В подальшому, 04.06.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт капітал» було укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю. Відповідно до Реєстру боржників від 04.06.2025 року до договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 року, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 883056468 від 20.01.2022 року в сумі 39193 грн. На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість в розмірі 39193 грн., згідно кредитного договору за кредитним договором № 883056468 від 20.01.2022 року та понесені судові витрати по справі. Ухвалою суду від 17 грудня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача до судового засідання подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, просить суд позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про день, час та місце розгляду справи. Відзиву та будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без її участі на адресу суду не надходило. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Частиною 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до абзацу 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Судом встановлено, що 20.01.2022 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 883056468. Відповідно до кредитного договору ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» надало відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 22000 грн. строком на 65 днів, зі сплатою 766,50% відсотків річних від суми кредиту за весь час користування, починаючи з першого дня надання суми кредиту позичальнику та до закінчення строку на який видавався кредит. Згідно платіжного доручення ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало відповідачу [PERSON] 22000 грн. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01 та додаткових угод щодо продовження терміну дії договору факторингу, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 883056468 від 20.01.2022 року. 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 05/0820-01 та додаткову угоду №3 від 30.12.2022 року, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 883056468 від 20.01.2022 року. В подальшому, 04.06.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт капітал» було укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю. Відповідно до Реєстру боржників від 04.06.2025 року до договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 року, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 883056468 від 20.01.2022 року в сумі 39193 грн., з яких 22000 грн. сума заборгованості за тілом кредиту, 17193 грн. сума заборгованості за відсотками. Судом встановлено, що у порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, та у зв`язку із цим, у неї утворилась заборгованість перед ТОВ «Юніт Капітал» у розмірі 39193 грн., з яких 22000 грн. сума заборгованості за тілом кредиту, 17193 грн. сума заборгованості за відсотками. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1ст. 611 ЦК України). На момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст. 1054 ЦК України, грошові кошти за кредитним договором не повернула. Будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, відповідач не надала, в тому числі нею не спростовано розмір нарахованої суми заборгованості. Отже, [PERSON] істотно порушила умови кредитного договору та ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, не повернула суму простроченого кредиту, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, а тому позов слід задовольнити. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 883056468 від 20.01.2022 року в сумі 39193 грн., з яких 22000 грн. сума заборгованості за тілом кредиту, 17193 грн. сума заборгованості за відсотками. Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. На підставі вимог ст.ст. 137, 141 ЦПК України, з відповідача слід частково стягнути понесені останнім витрати на професійну правничу допомогу. Судом встановлено, що 10.09.2025 року позивач уклав договір №10/09/25-02 про надання правничої допомоги з адвокатським об`єднанням «Соломко та Партнери» відповідно до умов якого, адвокатське об`єднання зобов`язується надати послуги клієнту за винагороду. Уакті прийому передачі наданих послуг від 26.11.2025 року зазначено, які саме заходи та дії здійснив адвокат: складання позовної заяви 5000 грн., вивчення матеріалів справи про стягнення з боржника, яким є [PERSON] за кредитним договором 1000 грн., підготовка адвокатського запиту -500 грн., підготовка клопотання 500 грн., а всього 7000 грн. Суд, вважає за можливе задовольнити клопотання позивача ТОВ «Юніт Капітал», проте зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з [PERSON] до 3000 грн. При цьому, суд враховує принцип співмірності витрат на правничу допомогу адвокатата визначені у ч. 4 ст. 137 ЦПК України обставини, а саме, складність справи, характер та кількість підготовлених та поданих адвокатським об`єднанням «Соломко та Партнери» документів, значення справи для сторони та публічний інтерес до справи. Крім того, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, до стягнення з відповідача на користь позивача також підлягають судові витрати в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved