Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» 11.02.2025 звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за період із 01.12.2021 по 01.01.2025 у сумі 9741,00 грн., інфляційних втрат за період з 21.01.2024 по 01.01.2025 в сумі 943,59 грн., 3% річних в сумі 232,18 грн., та 3028,00 грн. судового збору. Ухвалою суду від 18.03.2025 судом відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін у справі. 17.05.2025 представником відповідача [PERSON] авдокатом Рясним В.Д. подано відзив на позовну заяву, у якому він просив поновити строк для подання відзиву та відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування зазначив, що позивачем не зазначено про наявність або відсутність електронного кабінету у позовній заяві а також не зазначено про задіяні засоби досудового врегулювання спору. Також, зазначив, що [PERSON] не проживала за вказаною в позові адресою у період з 2021 року по 01.01.2025, а отже не є споживачем наданих послуг. Позивачем не доведено надання [PERSON] таких послуг з огляду на відсутність договірних відносин між сторонами, жодного доказу на підтвердження фактичного споживання послуг які начебто надані позивачем матеріали справи не містять. Адреса реєстрації місця проживання відповідача відрізняється від адреси, за якою обліковується заборгованість, а отже відповідач не повинен нести відповідальність за її виникнення. Позивач, не враховує, що 21.03.2025 відповідачем було сплачено на рахунок відповідача 3000,00 грн. в якості оплати послуг за централізоване опалення. Крім того, квартира щодо якої нараховано заборгованість відключена від систем централізованого опалення та обладнана автономним опаленням, відтак, відповідач не є споживачем комунальної послуги з постачання теплової енергії. Також, відповідач є особою з інвалідністю та має скрутне фінансове становище, внаслідок чого просить відмовити у стягненні інфляційних втрат та 3% річних. 28.05.2025 представником позивача подана відповідь на відзив, у якій остання зазначила, що позовна заява подана відповідно до вимог ЦПК України. Відповідач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, а отже, як власник зобов`язана утримувати належне їй майно. Квартира, належна відповідачу, знаходиться у багатоквартирному будинку, і на відповідача покладений обов`язок спільно з іншими співвласниками нести витрати з утримання та обслуговування будинку, в якому встановлено вузол комерційного обліку, який обліковує фактично спожиту теплову енергію, використану на опалення приміщень будинку. Станом на 01.12.2021 співвласники багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] не повідомили ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про прийняття рішення про вибір моделі договірних відносин і не уклали з підприємством відповідний договір на послугу з постачання теплової енергії, з огляду на що, між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» діє індивідуальний договір приєднання на послугу з постачання теплової енергії. Нарахування за послугу теплопостачання здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства, і споживач не звільняється від плати за абонентське обслуговування у разі відсутності фактичного споживання або у разі відключення його квартири від мереж централізованого теплопостачання. Нарахування інфляційних втрат та 3% річних не є штрафними санкціями, а мають компенсаційний характер. Вважає позовні вимоги правомірними та такими, що підлягають задоволенню. 28.05.2025 представником позивача подана заява про зменшення позовних вимог, в якій представник позивача просила остаточно стягнути з відповідача заборгованість за послуги з постачання теплової енергії з 01.12.2021 по 01.01.2025 в сумі 7465,64 грн., 3% річних в розмірі 232,18 грн., інфляційні втрати в сумі 943,59 грн., а всього 8641,41 грн., а також стягнути судовий збір у розмірі 3028,00 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та у відповіді на відзив. Просила задовольнити позовні вимоги з врахуванням раніше поданої заяви про зменшення позовних вимог. Відповідач у судовому засіданні просила в задоволенні позову відмовити, у зв`язку з його необґрунтованістю, посилаючись на обставини викладені у відзиві. Заслухавши пояснення сторін,дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що за наявними обліками Реєстру територіальної громади м. Полтави, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] . У зазначеній квартирі встановлено двохконтурний газовий котел, що підтверджується відповідним робочим проектом та актом про прийняття закінченого будівництвом об`єкту системи газопостачання від 12.04.2009. Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулюються Законом України № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 (далі - Закон). Відповідно до частини першої статті 12 Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Згідно частини 2 статті 12 Закону договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різ-них категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). 01.10.2021 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України № 1022 від 08.09.2021, якою затверджено типовий публічний договір приєднання про надання послуги з постачання теплової енергії. Відповідно до пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг. Відповідно до приписів частини 5 статті 13 Закону у разі, якщо співвласники багато-квартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір, з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Суду не надано інформації про укладення співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , з підприємством відповідного договору на послугу з постачання теплової енергії або про прийняття рішення про вибір моделі договірних відносин. З огляду на викладене, з 01.12.2021 між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та власником квартири діє індивідуальний договір приєднання на послугу з постачання теплової енеpriї Позивач надавав послуги теплопостачання за адресою відповідача, а відповідач такі послуги прийняла та від їх отримання не відмовилася. Отже між сторонами склалися відносини з надання послуг теплопостачання, в яких одна сторона зобов`язана надавати іншій стороні послуги з теплопостачання, а інша сторона своєчасно здійснювати оплату за споживання і користування послугами. Відповідно до п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, і водовідведення», затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2005, споживачі зобов`язані оплачувати спожиті послуги не пізніше ніж 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. За вимогами ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Розподіл обсягів спожитої теплової енергії між споживачами у багатоквартирному будинку проводиться відповідно до положень Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» № 2119-VIII від 22.06.2017 (далі - Закон про комерційний облік), Правил № 830 та Методики. Пунктом 6 статті 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» передбачено, що обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється відповідно до правил, встановлених цією статтею, також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання. Згідно пункту 14 Правил № 830, відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Методики, загальний обсяг спожитої у будинку теплової енергії на опалення у кожному розрахунковому періоді розподіляється на потреби безпосередньо опалення житлових/нежитлових приміщень, забезпечення загальнобудинкових потреб на опалення будівлі/будинку та сумарного обсягу теплової енергії, що надходить до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення. Відповідно до розділу І Методики загальнобудинкові потреби на опалення витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку, без врахування обсягу теплової енергії, витраченої на функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопоста-приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережа-ми опалення. Відповідно до пункту 12 розділу IV Методики обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі, розподіляється між усіма власниками (спів-власниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ їх житлових/нежитлових приміщень. Згідно пункту 11 розділу IV Методики, якщо проектом на будівлю/будинок було передбачено встановлення приладів опалення у місцях загального користування та допоміжних приміщеннях, але вони були демонтовані, то для забезпечення нормативної температури у цих приміщеннях такі прилади опалення повинні бути відновлені виконавцем послуг з управління багатоквартирним будинком. Згідно з положенням Правил надання послуг з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182, та Правил № 830, споживач не звільняється від плати за абонентське обслуговування у разі відсутності фактичного споживання ним послуги або у разі відсутності фактичного споживання ним послуги або у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого теплопостачання та постачання гарячої води. Зважаючи на викладене вище, нарахування за послугу з постачання теплової енергії до місць загального користування споживачу за адресою: [ADDRESS] проводиться підприємством відповідно до вимог чинного законодавства. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язання щодо сплати наданих послуг згідно із розрахунками, наданими позивачем, за період з 01.12.2021 по 01.01.2025 утворилась заборгованість у сумі 7465,64 грн. Вказаний розрахунок відповідачем не спростований. Відповідно до положень частин першої та другої статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми. За змістом статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від ухвалення рішення суду про присудження суми боргу, відкриття виконавчого провадження чи його зупинення. Отже, зважаючи на юридичну природу правовідносин між сторонами, на них поширюється дія положень ч. 2 ст. 625 ЦК України. За розрахунками позивача відповідачу нараховані інфляційні втрати за період з з 21.01.2024 по 01.01.2025 в сумі 943,59 грн., 3% річних в сумі 232,18 грн. Вказані розрахунки відповідачем не спростовані. З огляду на те, що відповідачем неналежним чином виконано її грошове зобов`язання з оплати комунальних послуг, нарахування позивачем 3% річних та інфляційних втрат є правомірним. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про стягнення з [PERSON] заборгованості за комунальні послуги, є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України. Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК від 13.09.2018 [PERSON] встановлено 3 групу інвалідності по зору. Відповідно до п. 9 ст. 5 Закону України « Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Враховуючи викладене, оскільки позовні вимоги, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, задоволені в повному обсязі - з відповідача на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», підлягають стягненню судові витрати у справі у вигляді судового збору у сумі 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved