Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на таке. Між ТОВ «Лінеура України» та відповідачем 31.01.2023 було укладено кредитний договір № 3426993, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура України» надало відповідачу кредит в сумі 9000 грн на строк 359 днів, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. 26.10.2023 року між ТОВ «Лінеура України» та ТОВ «ФК Профіт» було укладено договір факторингу № 26102023, згідно якого до ТОВ «ФК Профіт» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. 09.09.2025 року між ТОВ «ФК Профіт» та ТОВ «Сіті Колект» було укладено договір факторингу № ДО-20250909/001, згідно якого до ТОВ «Сіті Колект» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Відповідач свої вимоги за договором не виконав та кредит не повернув.У зв`язку із порушенням зобов`язань за вказаним кредитним договором відповідач має заборгованість перед позивачем ТОВ «ФК Профіт» у сумі 33549,98 грн. Виходячи з викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача вказаний борг та сплачений при зверненні до суду судовий збір та витрати на правничу допомогу. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Ухвалою судді від 25 грудня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного на 10 год 50 хв 16 січня 2026 року, яке в подальшому відкладене через неявку відповідача на 12 год 30 хв 16 лютого 2026 року . Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу розглядати за відсутності представника на підставі наявних у справі доказів та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. Про час та дату був повідомлений завчасно та належним чином. У встановлений судом строк відзив на позов не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Судом встановлено, що між ТОВ «Лінеура України» та відповідачем 31.01.2023 було укладено кредитний договір №3426993, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура України» надав відповідачу кредит в сумі 9000 грн на строк 359 днів, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Вказане підтверджується копією договору від 31.01.2023. 26.10.2023 між ТОВ «Лінеура України» та ТОВ «ФК Профіт» було укладено договір факторингу №26102023, згідно якого до ТОВ «ФК Профіт» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Вказане підтверджується копією договору від 26.10.2023. 09.09.2025 року між ТОВ «ФК Профіт» та ТОВ «Сіті Колект» було укладено договір факторингу №ДО-20250909/001, згідно якого до ТОВ «Сіті Колект» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Вказане підтверджується копією договору від 09.09.2025. Відповідач, використавши кошти, свої зобов`язання за договором не виконував, та всю суму коштів не повернув, внаслідок чого згідно виписки з рахунку заборгованості станом на 31.01.2023 р. заборгованість відповідача за кредитним №3426993 становить 33549,98 грн. Вказане підтверджується випискою з особового рахунку за кредитним договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Аналізуючи викладене, суд вважає доведеним, що відповідач, отримавши від ТОВ «Лінеура України» кошти за кредитним договорами, умови договору належним чином не виконував та кошти банку в повному обсязі не повернув, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість у вказаному розмірі. Зважаючи на те, що ТОВ «Лінеура України» передало право вимоги за кредитним договорами до ТОВ «ФК Профіт», а ТОВ «ФК Профіт» передало право вимоги за кредитним договорами до ТОВ «Сіті Колект», яке звернулось до суду з вимогою про стягнення з відповідача кошти за кредитним договором, укладеним між відповідачем та ТОВ «Лінеура України», тому вказані позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. Аналізуючи надані суду докази, а саме: договір про надання правової допомоги від 17.10.2025, укладений між ТОВ «ФК «Сіті Колект» та адвокатом Бацюк О.М., заявку про надання правової допомоги № 569, витяг з акту про надання правової допомоги № 569 від 11.11.2025, враховуючи принципи дійсності, необхідності та розумності судових витрат та конкретні обставини справи, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 3000,00 грн. На підставі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, та ст.ст. 2, 10, 12, 76, 77, 141, 263-265, 280- 282, ЦПК України, суд, -

Outcome: approved