Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду із позовом до Макарівської селищної ради (далі - відповідач) про визнання в порядку спадкування права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовувказала, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, спадкоємцем якої за заповітом є вона позивач, [PERSON] . До складу спадкового майна, з-поміж іншого, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач спадщину після смерті матері прийняла та на частину спадкового майна отримала відповідне свідоцтво. Проте нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, а саме на житловий будинок, у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на спадкове майно. Враховуючи викладене, позивач просила суд: визнати за нею, право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме на: житловий будинок (літера А) загальною площею 79,9 м.2, житловою площею 48,3 м.2, що складається з приміщень: кухня 15,5 м.2, кладова 6,7 м.2, коридор 9,4 м.2, житлова 8,4 м.2, житлова 24,6 м.2, житлова 8,2 м.2, житлова 7,1 м.2; господарські будівлі та споруди: (літера а) прибудова, (літера а1) ґанок, (літера Б) погріб, (літера Е) сарай, (літера Н) літня кухня, (літера Р) вбиральня, № 1 криниця, № 2 ворота з хвірткою, № 3 ворота, № 4 огорожа, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Судові витрати покласти на позивача. Ухвалою суду від 25.11.2025 р. позов [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Також вказаною ухвалою витребувано у державного нотаріуса Макарівської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи № 139/2013 щодо померлої [INFO] [PERSON] . Витребувані докази надійшли до суду 05.01.2026 року та приєднані до матеріалів справи. Ухвалою суду від 16.02.2026 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні в цей же день. У судове засідання належним чином повідомлені сторони не з`явилися. Від представника позивача адвоката Богданчук О.В. надійшло клопотання про розгляд справи у її та позивача відсутність, вказавши про підтримання позовних вимог, які просила задовольнити. Відповідач згідно поданого клопотання просив справу розглянути у відсутність представника за наявними у справі матеріалами. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] померла [PERSON] (а.с. 8), яка до дня смерті проживала та була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS] (а.с. 41). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, з-поміж іншого на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт від 08.10.2008 року, яким все своє майно заповіла своїй дочці [PERSON] (а.с. 52). Факт родинних відносин між позивачем та покійною [PERSON] підтверджується копіями свідоцтва про народження та про шлюб (а.с. 48, 49). Позивач спадщину після смерті матері [PERSON] прийняла, подавши до нотаріуса заяву про прийняття спадщини (а.с. 39) та на частину спадкового майна отримала відповідні свідоцтва (а.с. 73, 76). Листом від 14.11.2025 р. вих.№258/02-14, Макарівська державна нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний спадковий житловий будинок, який залишився після смерті [PERSON] , у зв`язку з тим, що право власності на спадкове майно за спадкодавцем не зареєстровано та рекомендовано звернутися до суду (а.с. 17). Хоча вказаний лист не є постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, однак за змістом із вказаного листа вбачається, що нотаріус не може видати позивачці свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 27.02.2019 р. по справі №369/8878/16-ц, при наданні оцінки листам нотаріусів, у яких зазначено про причини невидачі спадкоємцям свідоцтв про право на спадщину, необхідно виходити із їх змісту та відповідно враховувати підстави зазначені нотаріусами, при цьому істотне значення мають підстави, які унеможливлюють у будь-якому випадку в майбутньому видачу таких свідоцтв нотаріусами, тому при наявності таких підстав незалежно від форми відповіді нотаріуса лист чи постанова про відмову у видачі свідоцтва, необхідно виходити з того, що у спадкодавця можливість оформити спадщину у нотаріуса відсутня. А тому суд приймає наявний в матеріалах справи лист державного нотаріуса та вважає його достатнім доказом наявності у позивачки перешкод в отриманні свідоцтва про право на спадщину, що в свою чергу дає їй право звернутись до суду з даним позовом. З виписки з погосподарської книги від 03.11.2025 р. вбачається, що в погосподарській книзі № 4 за 2021-2025 роки особовий рахунок № [NUMBER] головою домогосподарства, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] рахується [PERSON] . Житловий будинок побудований у 1958 році (а.с. 11). Відповідно до листа ВССУ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. При цьому індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 5 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією висловленою Верховним Судом у постанові від 15 жовтня 2020 року у справі № 623/214/17. А тому вказана виписка з погосподарської книги є належним доказом належності спадкового житлового будинку з погосподарськими спорудами покійній [PERSON] . Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 09.08.2025 року до складу домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , входить: житловий будинок (літера А) загальною площею 79,9 м.2, житловою площею 48,3 м.2, що складається з приміщень: кухня 15,5 м.2, кладова 6,7 м.2, коридор 9,4 м.2, житлова 8,4 м.2, житлова 24,6 м.2, житлова 8,2 м.2, житлова 7,1 м.2; господарські будівлі та споруди: (літера а) прибудова, (літера а1) ґанок, (літера Б) погріб, (літера Е) сарай, (літера Н) літня кухня, (літера Р) вбиральня, № 1 криниця, № 2 ворота з хвірткою, № 3 ворота, № 4 огорожа (а.с. 12-14). З архівної довідки № Мк0825034 від 21.08.2025 р. КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» вбачається, що станом на 31.12.2012 р. об`єкт нерухомого майна домоволодіння (житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами) [ADDRESS] не зареєстровано. Також у вказаній довідці містяться відомості про зміну назви вулиці з «Воровського» на «Соборна» (а.с. 15). Також відсутність відомостей про реєстрацію права власності містяться в Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.08.2025 р. (а.с. 16). Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються вимогами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків фізичної особи, яка померла (спадкодавець) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 та 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1233 та ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. У відповідності до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом. Відповідно до положень частин другої та третьої пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач будучи єдиним спадкоємцем за заповітом майна покійної [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину у встановленому законом порядку прийняла, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину судом не встановлено, до складу спадщини увійшов житловий будинок, щодо якого нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Судові витрати по оплаті судового збору за клопотанням позивача з відповідача не стягуються, а також оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою даного позову.

Outcome: approved