Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» звернулося в суд з позовом до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Консалт АВ» про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі, визнання відсутнім права оренди земельної ділянки та скасування запису щодо державної реєстрації. В обґрунтування позову зазначає, що 18.03.2015 між [PERSON] та ТОВ «Колос-Інвест» було укладено договір оренди землі відносно земельної ділянки з кадастровим номером 5622681900:01:001:0070, загальною площею 1.8283 га. Згідно додаткової угоди №2 (про зміну сторони та внесення змін до Договору оренди) від 12.02.2018 визначено нового орендаря ТОВ «Західна агровиробнича компанія», також укладено додаткову угоду №1 (про внесення змін до Договору оренди) від 01.08.2018. Згідно додаткової угоди №1 від 01.08.2018 договір укладено строком на 7 років, сплив якого починається з моменту укладання додаткової угоди до договору оренди землі, але в будь-якому випадку дана додаткова угода та право оренди на підставі її є чинним до моменту закінчення збирання врожаю орендарем. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 3 (три) місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. З урахуванням додаткової угоди №1 строк договору сплив 01.08.2025. [INFO] [PERSON] померла та відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом новим власником земельної ділянки за кадастровим номером 5622681900:01:001:0070 загальною площею 1.8283 га став [PERSON] . Маючи намір реалізувати переважне право на поновлення договору оренди землі від 18.03.2015, 05.05.2025 року ТОВ «Західна агровиробнича компанія» надіслано [PERSON] лист-повідомлення про намір продовжити дію договору оренди землі №2574 від 22.04.2025. Таким чином, до закінчення строку дії договору оренди позивач, як добросовісний орендар, маючи законні сподівання на продовження дії договору оренди землі на новий строк, у встановленому порядку звернувся до орендодавця з метою реалізації переважного права на поновлення договору, яке йому гарантоване умовами договору та положеннями вказаної норми права та запропонував підписати додаткову угоду, що підтверджується квитанцією установи поштового зв`язку про прийняття поштового відправлення та повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідач зобов`язаний був протягом місяця розглянути на предмет відповідності вимогам закону, узгодити, за необхідності, істотні умови договору, а за відсутності заперечень прийняти рішення про поновлення договору оренди землі, укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. Проте, будь-якої відповіді на вищевказаний лист Відповідач не надав, тобто не скористався правами, передбаченими ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а саме у місячний строк з моменту отримання листа-повідомлення не заперечив проти продовження Договору на новий строк. Вважає, що дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Таким чином позивач скористався своїм переважним правом на поновлення договору та запропонував підписати додаткову угоду, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. При цьому, позивач належно виконував свої обов`язки за договором оренди, в установлений договором та Законом строк повідомив орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди на новий строк та надав проект додаткової угоди. Разом з тим відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.10.2025, право оренди вказаної земельної ділянки, яка знаходиться на території Дерманської Першої сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, проведено державну реєстрацію іншого речового права: номер запису 61165462. Таким чином, позивач дізнався про те, що [PERSON] уклав договір оренди земельної ділянки, яка знаходилась в оренді у позивача, з ТОВ «Агро-Консалт АВ». Укладенням вищезазначеного договору [PERSON] та ТОВ «Агро-Консалт АВ» порушили переважне право позивача на укладення договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5622681900:01:001:0070 на новий строк. З врахуванням наведеного, просить визнати укладеною додаткову угоду №б/н від 22.04.2025 до договору оренди землі №б/н від 18.03.2015 між ТОВ «Західна агровиробнича компанія» та [PERSON] , визнати відсутнім право оренди у ТОВ «Агро-Консалт АВ» на земельну ділянку з кадастровим номером 5622681900:01:001:0070, загальною площею 1.8283 га та скасувати запис щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки площею 1.8283 га, кадастровий номер 5622681900:01:001:0070, яка розташована на території Дерманської Першої сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, номер запису про право оренди 61165462. Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 02 грудня 2025 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Відповідач [PERSON] в поданому відзиві на позовну заяву від 15.12.2025, позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. В обґрунтування вказує на те, що 15.05.2025 ним було надано заперечення проти продовження (поновлення) дії договору оренди земельної ділянки за кадастровим номером 5622681900:01:001:0070 площею 1,8283 га згідно поштового повідомлення №3302000055759, яке отримане позивачем 19.05.2025 року. Зазначив, що Закон лише зобов`язує орендодавця повідомити про своє рішення орендаря, жодної форми такого рішення не передбачено. Наголосив, що ТОВ "Західна агровиробнича компанія" не запропонувала вищу орендну плату та є очевидним, що орендна плата у сумі 9260,34 грн. згідно умов договору оренди з ТОВ "Західна агровиробнича компанія" є нижчою ніж в укладеному договорі оренди землі від 12.08.2025 з ТОВ Агро-Консалт АВ у сумі 14285,71 грн. Між тим, матеріали справи не містять жодних доказів ведення позивачем переговорів з [PERSON] та надання інших кращих умов договору оренди землі для орендодавця, тобто переважне право ТОВ "Західна агровиробнича компанія" можливе лише за однакових умов договору оренди та наявності волі орендодавця, проте таких обставин не було. Представник відповідача ТОВ "Агро-Консалт АВ" в поданій заяві від 15.12.2025 просив відмовити у задоволенні позову мотивуючи тим, що наданий відповідачем [PERSON] лист-заперечення від 15.05.2025 року щодо продовження (поновлення) дії договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером земельної ділянки з кадастровим номером 5622681900:01:001:0070 площею 1,8283 га повністю спростовує доводи позивача про наявність мовчазної згоди на пропозицію позивача продовжити дію договору оренди. Зауважив, що [PERSON] , взагалі не отримав пропозицію поновити договір оренди землі від 18.03.2015 року відповідно до умов ст. 33 Закону України "Про оренду землі" з проектом додаткової угоди, оскільки надана пропозиція покликалася на зовсім інший договір оренди. Крім того відмітив, що ТОВ "Західна агровиробнича компанія" не надала докази набуття переважного права, а саме докази сплати орендної плати за договором оренди землі від 18.03.2015 року за 2015-2025 роки. Відтак, дані обставини взагалі виключають можливість застосування переважного права в розумінні ст. 33 Закону України "Про оренду землі". Представник позивача ТОВ «Західна агровиробнича компанія» в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся завчасно та належним чином у передбаченому ЦПК України порядку. Подане клопотання представника позивача Русина Ю.Ю. від 02.02.2026 про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №456/252/22 (провадження №14-75цс25), яке він просив розглянути без участі представника позивача, не підлягає задоволенню за безпідставністю. Відповідач [PERSON] та представник відповідача ТОВ «Агро-Консалт АВ» в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку. Клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю явки в суд з поважних причин не надходило. За обставин неявки у судове засідання учасників справи, суд дійшов до висновку про можливість проведення судового засідання за їх відсутністю, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення. Крім того, суд бере до уваги необхідність розгляду справи у розумні строки. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 01 жовтня 2020 року. В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні». Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З досліджених судом доказів встановлено, що [PERSON] належала земельна ділянка з кадастровим номером 5622681900:01:001:0070, загальною площею 1.8283 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Дерманської Першої сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 09.10.2025. Судом також встановлено, що між [PERSON] та ТОВ «Колос-Інвест» було укладено договір оренди землі від 18.03.2015 щодо належної [PERSON] вищевказаної земельної ділянки, та в подальшому згідно додаткової угоди №2 від 12.02.2018 року до договору оренди землі від 18.03.2015 відбулася заміна сторони орендаря на ТОВ «Західна агровиробнича компанія», а також згідно додаткової угоди №1 від 01.08.2018 до договору оренди землі від 18.03.2015, змінено строк дії оренди до 01.08.2025, та відповідні зміни було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09.10.2025. Відповідно до умов вищезазначеного договору оренди землі (в редакції додаткової угоди від 01.08.2018), договір укладено строком до 01.08.2025. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 3 (три) місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. [INFO] [PERSON] померла та відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.11.2022 №1-318, новим власником земельної ділянки за кадастровим номером 5622681900:01:001:0070 загальною площею 1.8283 га став [PERSON] . Маючи намір продовжити договірні відносини з [PERSON] ТОВ «Західна агровиробнича компанія» листом-повідомленням за №2574 від 22.04.2025 звернулося до відповідача з пропозицією поновити договір оренди земельної ділянки. До вказаного листа було долучено додаткову угоду від 06.03.2025, в якій запропоновано: 1.1 доповнити розділ "Строк дії Договору "наступним пунктом: Даний Договір поновлюється на той самий строк і на тих самих умовах. Жодних заяв, заперечень щодо не поновлення цього договору сторони не мають та ними не направлялись; 1.2. доповнити розділ "Умови використання земельної ділянки" наступним пунктом: Поновлення Договору оренди. Договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах в разі відсутності заяви однієї зі Сторін цього Договору про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення Договору. Вчинення інших дій Сторонами Договору для його поновлення не вимагається. Вищевказані лист-повідомлення та додаткову угоду було направлено [PERSON] 05.05.2025 поштовим відправленням, тобто пізніше ніж за 3 (три) місяці до закінчення строку дії договору, що підтверджується описом вкладення в пріоритетний лист адресованим орендодавцю, списком згрупованих повідомлень №226 та фіскальним чеком «Укрпошта» від 05.05.2025 та вручено одержувачу 07.05.2025. Водночас 15.05.2025 на адресу товариства був направлений лист-заперечення від орендодавця [PERSON] від 15.05.2025, в якому він заперечив проти поновлення орендних відносин з ТОВ «Західна агровиробнича компанія» щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5622681900:01:001:0070, просив звільнити його земельну ділянку. Направлення рекомендованого листа №3302000055759 для ТОВ «Західна агровиробнича компанія» підтверджується описом вкладення та фіскальним чеком «Укрпошта» від 15.05.2025. Як слідує з рекомендованого повідомлення про вручення поштвого відправлення ф.119 Укрпошти, рекомендований лист №3302000055759 від 15.05.2025 вручено 19.05.2025 ТОВ «Західна агровиробнича компанія». З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.10.2025 слідує, що 12.08.2025 між [PERSON] та ТОВ "Агро-Консалт АВ" було укладено договір оренди землі від 12.08.2025 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5622681900:01:001:0070. Таким чином, оскільки між ТОВ «Західна агровиробнича компанія» та [PERSON] не було досягнуто домовленості щодо поновлення договору оренди землі №б/н від 18.03.2015, строк якого закінчився 01.08.2025, то відповідач після спливу строку його дії 12.08.2025 року уклав договір оренди землі з іншим орендарем ТОВ "Агро-Консалт АВ", який був зареєстрований в Державному реєстрі речових прав 13.08.2025. Звертаючись з позовом до суду, ТОВ «Західна агровиробнича компанія» посилається на те, що дії [PERSON] не відповідають умовам договору оренди землі, положенням земельного законодавства та порушують переважне право позивача на поновлення оренди землі. Відповідно до положень ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. гідно ст. 90 ЗК України власники земельних ділянок мають право передавати їх в оренду. За змістом ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян та юридичних осіб здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно ст. 16 Закону України "Про оренду землі" укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Відповідно до ч. 1 ст. 407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб. Отже, користуватися чужою земельною ділянкою, яка належить особі на праві приватної власності, можливо на праві оренди, підставою для якої є відповідний договір оренди. Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1ст.638 ЦК України). В силу вимог ч.ч.1-3 та ч.ч. 5-6 ст.203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків. Як визначено в ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 19 Закону України "Про оренду землі" строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін. За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі". Правові підстави переважного права орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк визначені статтею 33 Закону України "Про оренду землі". Так, відповідно до приписів ч. 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. Під час укладення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина четверта статті). Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передання земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина п`ята статті). Ці положення узгоджуються із загальною нормою ч. 1 ст. 777 ЦК України. Як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ст. 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує його обов`язки за цим договором; він повідомив орендодавця в установлені законом строки про намір поновити договірні відносини на новий строк; до листа-повідомлення додав проєкт додаткової угоди про поновлення договору оренди землі; продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні цього договору (постанови від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц, від 22 вересня 2020 року у справах № 313/350/16-ц і № 159/5756/18). Без укладення додаткової угоди до договору оренди землі завершення процедури поновлення такого договору було неможливим. Така угода має ознаки не тільки зобов`язального, але й речового договору, оскільки засвідчує волю сторін на передання земельної ділянки у тимчасове володіння орендареві на новий строк. Тому зазначена додаткова угода згідно з пунктом 1 частини першої статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є підставою для державної реєстрації права оренди на новий строк. Саме з цією реєстрацією закон пов`язує виникнення права оренди (стаття 125 ЗК України). Тому не можна вважати, що поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ст.33 Закону України "Про оренду землі", є "автоматичною" пролонгацією орендних правовідносин. При цьому реалізація переважного права на поновлення договору оренди, передбаченого частиною першою статті 33 Закону України "Про оренду землі", можлива за умови як дотримання встановленої цією нормою (частини друга-п`ята статті 33 Закону України "Про оренду землі") процедури, так і наявності волевиявлення сторін. Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23 січня 2019 року в справі № 902/619/17, від 27 червня 2019 року в справі № 923/925/18. Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору. Судом встановлено, що ТОВ «Західна агровиробнича компанія» 05.05.2025 скерувавало лист-повідомленням за №2574 від 22.04.2025, тобто пізніше ніж за 3 (три) місяці до закінчення строку дії договору, договору оренди, [PERSON] про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк. Одночасно судом встановлено, що 15.05.2025 на адресу товариства був направлений лист-заперечення від орендодавця [PERSON] від 15.05.2025, в якому він заперечив проти поновлення орендних відносин з ТОВ «Західна агровиробнича компанія» щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5622681900:01:001:0070, просив звільнити його земельну ділянку. Зазначене підтверджує безпідставність тверджень позивача щодо порушення його прав, оскільки [PERSON] повідомив позивача про небажання поновлювати договір оренди землі або в будь-який інший спосіб надавати ТОВ «Західна агровиробнича компанія» право користування належною йому земельною ділянкою. Лист орендодавця є достатнім підтвердженням відмови орендодавця від подальшої пролонгації відповідного договору на новий строк. Запропонований позивачем до укладення проект додаткової угоди до договору оренди землі містить інші умови, аніж сам договір оренди, та позивачем запропоновано доповнити такий договір новими пунктами. Твердження позивача про те, що він виконав всі визначені статтею 33 Закону України "Про оренду землі" умови щодо реалізації свого переважного права перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк, однак орендодавець не повідомив про намір укласти договір з іншим орендарем, є необґрунтованими, оскільки лист-повідомлення про намір продовжити договір землі було направлено позивачем з порушенням встановленого строку. Відповідно до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, крім іншого, свобода договору. Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч. 4 ст. 373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ст.203 ч.3 ЦК України). Аналізуючи вищевказане, суд дійшов переконання, що для реалізації переважного права необхідна наявність двох складових в їх сукупності - дотримання встановленої законом процедури та наявності волевиявлення сторін. В даному випадку волевиявлення відповідача [PERSON] на поновлення договору оренди землі відсутнє. Водночас, наявність незгоди орендодавця щодо поновлення договору оренди земельної ділянки згідно з положеннями ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" виключає можливість визнання поновленим попереднього договору в обраний позивачем спосіб. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 21.01.2020 у справі №379/1354/18, від 25.03.2020 у справі 379/1439/18, від 15.02.2023 у справі №399/295/11, від 15.05.2023 у справі №693/137/22. Також Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк не може домінувати над виключним правом орендодавця, як власника земельної ділянки, щодо користування та розпорядження нею на власний розсуд після закінчення строку дії договору оренди землі. Такий висновок викладений у постановах Верховного суду від 28.05.2024 у справі №604/648/23, від 12.04.2024 у справі №131/970/23. Крім того, направлення орендарем пропозиції про продовження відносин оренди не є безумовною підставою для їх поновлення між сторонами у разі відсутності волевиявлення орендодавця на продовження договору оренди. Подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 31 січня 2025 року в справі № 604/646/23 (провадження № 61-1814св24). Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. За приписами статті 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. Згідно зі статтями 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. В ході судового розгляду не встановлено наявність у позивача суб`єктивного матеріального права та охоронюваного законом інтересу на захист якого подано позов, зокрема, щодо порушення переважного права ТОВ "Західна агровиробнича компанія", оскільки [PERSON] у встановленому законом порядку вказав на відсутність наміру продовжувати договірні відносини з оренди землі з позивачем, що беззаперечно свідчить про відсутність його волевиявлення на поновлення договору оренди землі чи укладення на новий строк з позивачем. Встановивши відсутність волевиявлення [PERSON] на продовження договору оренди землі, суд, врахувавши положення ст. 33 Закону України "Про оренду землі", дійшов до висновку про те, що переважне право ТОВ "Західна агровиробнича компанія" на укладення з [PERSON] договору оренди землі на новий строк є припиненим і не підлягає захисту. Водночас суд зауважує, що укладення [PERSON] нового договору оренди землі з іншим орендатором не порушує переважне право ТОВ "Західна агровиробнича компанія", оскільки дія попереднього договору оренди землі закінчилася 01.08.2025, а новий договір укладений відповідачем вже після його припинення, а саме 12.08.2025 року. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Проаналізувавши матеріали справи, вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позивач не підтвердив наявність у нього порушеного переважного права на укладення договору оренди землі, відтак позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed