overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 12 червня 2021 року. Шлюб був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис № 603. В шлюбі у сторін народилась спільна дитина [PERSON] , [INFO] . Вказує, що подружні відносини з відповідачем фактично припинені; з грудня 2022 року проживають окремо. З відповідачем мають різні погляди на життя. Збереження шлюбу неможливе. На підставі викладеного, просить суд розірвати шлюб з відповідачем. До початку судового засідання позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги визнає. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв?язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12 червня 2021 року, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис № 603 (а.с. 15). В шлюбі у сторін народилась спільна дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 14). З позовної заяви вбачається, що сторони проживають окремо та шлюбні відносини між ними фактично припинені. З врахуванням засад добровільності шлюбу, які встановлені статтею 24 СК України, статтею 16 Загальної декларації прав людини та статтею 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, а також, того, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує щодо його розірвання, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Враховуючи, що позивачка при зверненні до суду з позовною вимогою про розірвання шлюбу понесла судові витрати, а саме сплатила судовий збір в розмірі 1211, 20 грн., а відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав, у зв`язку з чим її позовні вимоги були задоволені у повному обсязі, суд вважає, що позивачці слід повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого нею при поданні позову судового збору в сумі 605, 60 грн., а решту суми судового збору в розмірі 605, 60 грн. стягнути з відповідача на її користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 26 грудня 2023 року. Шлюб був зареєстрований Луцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №862. В шлюбі у сторін народилось двоє спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вказує, що подружні відносини з відповідачем фактично припинені через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння. Спільне господарство з відповідачем не ведуть. Збереження шлюбу та примирення неможливе. На підставі викладеного, просить суд розірвати шлюб з відповідачем. До початку судового засідання позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити, судові витрати залишити за нею. Відповідач до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги визнає. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв?язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26 грудня 2023 року, зареєстрованому Луцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №862 (а.с. 4). В шлюбі у сторін народилось двоє спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 9-10). З позовної заяви вбачається, що сторони спільне господарство не ведуть та шлюбні відносини між ними фактично припинені. З врахуванням засад добровільності шлюбу, які встановлені статтею 24 СК України, статтею 16 Загальної декларації прав людини та статтею 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, а також, того, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує щодо його розірвання, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Судові витрати по справі позивачка просить залишити за нею, а тому підстав для їх розподілу між сторонами на підставі ст. 141 ЦПК України суд не вбачає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Представник позивача адвокат Васинчук Сергій Миколайович, звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 08.08.1998 Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану, про що зроблено запис за № 1064. Від шлюбу сторони мають спільних дітей [PERSON] , 2019 року народження, [PERSON] , 2000 року народження, та [PERSON] , 2010 року народження. Представник вказує, що тривалий час сторони не підтримують подружніх стосунок, мають протилежні погляди на ведення спільного домашнього господарства. Протягом їх спільного проживання позивач виявила повну невідповідність у характерах та поглядах на життя. Спір про поділ спільного майна у сторін відсутній. Подальше спільне життя та збереження шлюбу між сторонами буде суперечити їх інтересам та інтересам спільних дітей. Ухвалою суду від 20.11.2025 по справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08.08.1998 Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану, про що зроблено запис за № 1064. Від шлюбу сторони мають трьох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , Сумісне життя як подружжя є неможливим, сімейні стосунки не підтримуються, спільне господарство не ведеться, а тому шлюб має лише формальний характер. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Зі змісту абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України вбачається, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи зазначені обставини, суд доходить висновку, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі та суперечать їхнім інтересам, а тому шлюб між сторонами слід припинити, розірвавши його. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Представник позивача адвокат Крижанівський В.П. звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 21.10.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції , актовий запис №2091; судові витрати просить покласти на відповідача. В обґрунтування вимог зазначає, що з 21.10.2006 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони є батьками чотирьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Вказує, що сторони тривалий час проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, спільне господарство не ведуть, кожен з них має різні погляди на життя та сімейні відносини, між ними відсутнє взаєморозуміння. Подальше примирення та збереження сім`ї вважає неможливим. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача подав до суду заяву в якій просить розгляд справи провести у відсутність позивача та представника позивача, заявлені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с.57). Відповідач подав до суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутність, заявлені позовні вимоги визнає (а.с.65). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21.10.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №2091 (а.с.12). Сторони є батьками чотирьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтва про народження (а.с.13,14,15,16). Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. З урахуванням обставин справи, позиції позивача щодо неможливості збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, що відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу, а тому позовна заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник-адвокат Майстренко М.С. звернулась до суду з даною заявою, зазначивши, що [INFO] померла її тітка по лінії матері, [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно за законом. В установлений строк вона звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нею не підтверджено факт родинних відносин між нею та померлою [PERSON] .. Просить встановити факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] є рідними сестрами. Сторони до суду не з`явились, представник заявниці [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримав, представник заінтересованої особи до суду не з`явився, причини неявки не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що заявниця є спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] . Звернувшись до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав вона отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не підтверджено факт родиних віднсин між нею та спадкодавцем [PERSON] .. Судом також встановлено, що усунути помилки іншим способом, окрім як встановлення у судовому порядку факту родинних відносин між матір`ю заявниці та спадкодавцем - неможливо. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пленум Верховного Суду України в постанові №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в п.7 роз`яснив, що суди вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Достовірність факту родинних відносин між матрі`ю заявниці та спадкодавцем [PERSON] ніким та нічим не оспорюється і не спростовано при розгляді справи, а встановлення даного факту має для заявника юридичне значення. Аналізуючи наявні в справі докази у їх сукупності, зокрема: копію паспорта заявниці, копію свідоцтва про народження [PERSON] , копію свідоцтва про смерть [PERSON] , копію свідоцтва про смерть [PERSON] , витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, відповідь на звернення, та враховуючи, що встановлення факту родинних відносин надасть заявнику можливість реалізувати своє право на спадкування, тобто породжує юридичні наслідки, чинним законодавством іншого порядку його встановлення не передбачено, відтак, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

30.12.2025 представник Акціонерного товариства "Універсал Банк" звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором про надання банківських послуг "Monobank" від 10.05.2021 у розмірі 54792,04 грн. В обґрунтовування позовних вимог позивач зазначає, що 10.05.2021 [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 10.05.2021 року, яка була подана через Особистий кабінет на Порталі позивача, що має доменне ім`я https://www.monobank.ua/terms. Відповідач взяв на себе зобов`язання повертати отримані ним кошти в кредит відповідно до Загальних умов Договору позики. Однак свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 54792,04 грн. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Судом установлено, що 10.05.2021 року [PERSON] дистанційно уклав договір з позивачем, згідно якого відповідач отримавпозику на умовах, ознайомлення з якими підтверджено за допомогою електронного підпису. В порушення умов договору відповідач своїх договірних зобов`язань належним чином не виконував, у зв`язку з чим за даними розрахунку позивача виникла заборгованість у розмірі 54792,04 грн. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За відсутності будь-яких заперечень проти позову з боку відповідача, суд дійшов висновку, що наданим позивачем доказами підтверджується обгрунтованість заявлених вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним при подачі позову судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

В жовтні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати, зареєстрований 22 березня 2025 року з відповідачем шлюб, посилаючись на те, що спільне життя з останнім не склалося, шлюбно-сімейні відносини фактично припинилися і збереження шлюбу суперечить її інтересам. В судове засідання учасники справи не з`явилися. Позивачем заявлено клопотання про підтримання позову та про розгляд справи за її відсутності. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Судом встановлено, що 22 березня 2025 року Романівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) актовим записом № 18 було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем. Частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України (далі СК України) визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідач проти доводів позивача щодо фактичного припинення сімейних відносин з позивачем та необхідності розірвання шлюбу не заперечив, а тому суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] . За змістом статті 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

У березні 2025 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила визнати недієздатною її сестру [PERSON] , посилаючись на те, що остання страждає на психічне захворювання, у зв`язку з чим не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. 29 травня 2025 року заявниця подала уточнену заяву, в якій просила залучити як заінтересовану особу [PERSON] та призначити його опікуном [PERSON] . Ухвалою суду від 14 липня 2025 року витребувано у КНП «Романівська лікарня» Романівської селищної ради медичну картку [PERSON] . Ухвалою суду від 31 липня 2025 року призначено судово-психіатричну експертизу, провадження у справі зупинено на час її проведення. 27 січня 2026 року до суду надійшов висновок судово-психіатричної експертизи № 6-2026 від 20 січня 2026 року. Ухвалою суду від 28 січня 2026 року провадження у справі поновлено та призначено судове засідання на 16 лютого 2026 року. У судовому засіданні 16 лютого 2026 року заявниця та заінтересована особа [PERSON] заяву підтримали та просили її задовольнити. Представник органу опіки та піклування подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до частини першої статті 39 Цивільного кодексу України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи № 6-2026 від 20 січня 2026 року: [PERSON] , [INFO] , страждає на стійкий, хронічний психічний розлад виражену деменцію змішаного генезу (судинного, внаслідок нейроінфекції), що відповідає шифру F 02.8 за МКХ-10. Не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Її участь у судовому засіданні є недоцільною. Суд не має підстав сумніватися у висновку експерта. Таким чином, наявні правові підстави для визнання [PERSON] недієздатною. Відповідно до частини першої статті 300 ЦПК України, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, суд встановлює над нею опіку та за поданням органу опіки та піклування призначає опікуна. Згідно з поданням органу опіки та піклування Романівської селищної ради доцільним є призначення опікуном [PERSON] , який є племінником [PERSON] , фактично здійснює догляд за нею та проживає разом із нею. Суд вважає, що призначення [PERSON] опікуном відповідає інтересам недієздатної особи. З урахуванням характеру захворювання, його хронічності та висновку експерта суд визначає строк дії рішення два роки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Зважаючи на складність у виготовленні повного рішення суду, пов`язану з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, відповідно до вимог ч.6 ст.259 ЦПК України суд вважає за необхідне скласти його вступну та резолютивну частини. Складання повного рішення відкласти на п`ять днів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Зважаючи, що для складання повного рішення може бути витрачений значний час, на підставі ч. 6 ст. 259, ч. 1 ст. 268 ЦПК України, суд вважає необхідним проголосити його вступну і резолютивну частину. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Outcome: dismissed