Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказав, що 21.12.2021 він зареєстрував шлюб з відповідачкою у справі. У вказаному шлюбі сторони мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] , який на момент звернення до суду з цим позовом проживає разом з позивачем. Спору щодо спільного майна подружжя немає. Протягом останнього часу між позивачем та відповідачкою виникали розбіжності щодо поглядів на сімейне життя та вирішення побутових проблем, у зв`язку з чим відносини подружжя погіршилися, сім`я існує формально, а її збереження є недоцільним та суперечитиме інтересам позивача, у зв`язку з чим він просить суд розірвати їх шлюб, судові витрати залишити за позивачем. Сторони в судове засідання не викликались, так як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідачем у визначений судом строк заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву суду не надано. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Так, судом встановлено, що 21 грудня 2021 року Іллінецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачкою, про що складено актовий запис № 86. Спільне життя у сторін не склалось, шлюбні відносини фактично припинені, шлюб існує лише формально, а подальше його збереження є неможливим та недоцільним і суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік, за змістом ст. 55 СК України, зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що подальше збереження сім`ї є неможливим та недоцільним, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі ст. 113 Сімейного кодексу України, особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. З огляду на те, що позивач просив залишити судові витрати за ним, судом питання їх розподілу не вирішується. На підставі викладеного та

Outcome: approved