Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Позивач ТОВ «Свеа Фінанс» 06.11.2025 року звернувся до Київського районного суду м. Полтави з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява обґрунтована тим, що 02.09.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір №400458 у порядку, визначеному ЦК України та Законом України «Про електронну комерцію»,згідно з яким відповідачу надано кредит у розмірі 2000,00 грн. строком на 30 днів, зі сплатою процентів 2,2% на день. Вказував, що позивач умови договору виконав, шляхом їх перерахування на картку позичальника [NUMBER] , відповідач в свою чергу належним чином умов договору не виконала, в зв`язку з чим станом на дату звернення позивача до суду з позовом заборгованість становить 15843,80 грн., з яких: 1995,60 грн. заборгованість по тілу кредиту та 13848,20 грн. заборгованість по відсотках. 11.01.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» нині ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу №01.02-95/24, відповідно до умов якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» відступило право вимоги ТОВ «Свеа Фінанс» до боржника [PERSON] , за вказаним договором. Позичальник на користь нового кредитора жодних платежів станом на дату подання позовної заяви не здійснювала, а тому утворилася заборгованість за кредитним договором №400458 від 02.09.2022 року в розмірі 15843,80 грн. Дану заборгованість позивач просить стягнути з відповідача разом з понесеними судовими витратами. Ухвалою суду від 26.11.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату, час та місце розгляду. В судове засідання представник позивача не з`явився, просив розглядати справу без його участі. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, будучи повідомленою про розгляд, про причини своєї неявки суд не повідомила, з клопотаннями до суду не зверталася. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 02.09.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір №400458 у порядку, визначеному ЦК України та Законом України «Про електронну комерцію». Згідно умов вказаного кредитного договору [PERSON] , надано кредит у розмірі 2000,00 грн. строком на 30 днів, зі сплатою процентів 2,2% на день. Позивач умови договору виконав, шляхом їх перерахування на картку позичальника [NUMBER] . Проте, відповідач [PERSON] , в свою чергу належним чином умов договору не виконала, в зв`язку з чим станом на дату звернення позивача до суду з позовом заборгованість становить 15843,80 грн., з яких: 1995,60 грн. заборгованість по тілу кредиту та 13848,20 грн. заборгованість по відсотках. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 11.01.2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» нині ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу №01.02-95/24, відповідно до умов якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» відступило право вимоги ТОВ «Свеа Фінанс» до боржника [PERSON] , за вказаним договором. Також з наданих до суду розрахунків вбачається, що позичальник на користь нового кредитора жодних платежів станом на дату подання позовної заяви не здійснював, а тому утворилася заборгованість за кредитним договором №400458 від 02.09.2022 року в розмірі 15843,80 грн. Відповідно до положень статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Стаття 513 ЦК України передбачає, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно із положеннями статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно із статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести факти укладення між сторонами кредитного договору, надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а також прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а відповідач - спростувати факт укладення договору чи розмір існуючої заборгованості. Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст.509 ЦКУкраїни зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором №400458 від 02.09.2022 року в розмірі 15843,80 грн. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягає до стягнення 2422,40 грн. понесених позивачем судових витрат.

Outcome: approved