Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

15.01.2026 року до суду звернувся представник [PERSON] [PERSON] з позовом до Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтуванням вимог вказав, щоу 2015 році, позивач неофіційно працювала реалізатором кегового пива в магазині « [INFO] », який був розташований за адресою: [ADDRESS] та належав третій особі. Реалізацію кегового пива здійснювала без наявності ліцензії на відповідний вид господарської діяльності. 26.11.2015 року, відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого за ч. 1 ст. 156 КУпАП - роздрібна торгівля або оптова, включаючи імпорт або експорт, торгівля спиртом етиловим, коньячним або плодовим або роздрібна торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами без наявності ліцензії або марок акцизного збору чи підробленими марками цього збору. 28.12.2015 року постановою Комунарського районного суду міста Запоріжжя позивача було визнано винною у скоєні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень з конфіскацією вилучених алкогольних напоїв та переданих на зберігання позивачу та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок. Постанова набула законної сили 28.12.2015 року. На виконання постанови Комунарського районного суду міста Запоріжжя, позивачем у встановлений термін у добровільному порядку було сплачено адміністративний штраф у розмірі 850 гривень та судовий збір на користь держави у розмірі 243 гривні 60 копійок, підтверджуючі документи не збереглися через великий проміжок часу після події. Кегове пиво, яке було передане на зберігання позивачу, знаходилось в магазині, працівниками поліції та державними виконавцями державної виконавчої служби не конфісковувалось та не знищувалось, як це вимагає Закон України «Про виконавче провадження». Після збігу близько 10 років у листопаді 2025 року, позивач звернулася до ТСЦ МВС з метою перереєстрації транспортного засобу. При спілкуванні зі спеціалістом зазначеного ТСЦ МВС позивачу в усній формі було повідомлено, що відносно неї є запис в Єдиному реєстрі боржників, тому подальші реєстраційні дії в ТСЦ МВС виконати неможливо. Після чого 10.11.2025 року, позивачем через Єдиний реєстр боржників було зроблено запит та отримано інформацію з якої вбачається, що вона дійсно є боржником за категорією стягнення Конфіскація майна по виконавчому провадженню № 5779534, яке було відкрито Комунарським ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області. 11.11.2025 року, позивач звернулася з письмовою заявою до Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), з проханням виключити з реєстру боржників. 17.11.2025 року на адресу позивача надійшла відповідь від відповідача за № 109887/3 «Про надання інформації», відповідно до якої вбачається, що у державного виконавця відсутня технічна можливість виключати боржника з Єдиного реєстру боржників. Наразі, виконавчий документ який був пред`явлений до відділу щодо конфіскації майна божника повернутий стягувачу та на виконанні не перебуває та відсутні підстави для скасування постанови про повернення виконавчого документу. Позивач, працюючи реалізатором в магазині « [INFO] », мешкала в орендованій квартирі за адресою: [ADDRESS] . У 2016 році припинила реалізацію кегового пива в магазині [INFO] та змінила своє місце проживання. 10.11.2025 року, позивачем через Автоматизовану систему виконавчого провадження було отримано інформацію про виконавче провадження, відповідно до якої вбачається наступне. Після спливу майже трьох років від дня притягнення позивача судом до адміністративної відповідальності, постановою державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Ружанською Мариною Миколаївною від 27.11.2018 року було відкрито виконавче провадження ВП № 57795340 про конфіскацію в дохід держави вилучені алкогольні напої з [PERSON] . Відповідно до вказаної постанови боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. У 2016 році позивач змінила постійне місце проживання та почала проживати за адресою: [ADDRESS] . Постанову про відкриття провадження та всі інші документи по виконавчому провадженню, позивач належним чином не отримувала та в позивача взагалі були відсутні будь які відомості на той час, що відносно неї відкрито виконавче провадження. Враховуючи, що виконавче провадження в частині конфіскації в дохід держави алкогольних напоїв у вигляді кегового пиво було відкрито після спливу майже трьох років то таке пиво можна вважати фактично самознищеним, непридатним до продажу та вживання. Окрім того в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем не було здійснено вихід за місцем скоєння адміністративного правопорушення, а саме до магазину « [INFO] » розташованого з адресою: [ADDRESS] . 13.12.2018 року постановою державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Ружанською Мариною Миколаївною від 13.12.2018 року про повернення виконавчого документа стягувачу, виконавчий документ, а саме: постанову № 333/8917/10-П повернуто стягувачу та встановлено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 13.03.2019. Постанова була винесена на підставі п.5, ч. 1, ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Виконавчий документи повторно до державної виконавчої служби не пред`являвся. На теперішній час відповідно до витягу з автоматизованої системи виконавчих проваджень вбачається, що стан виконавчого провадження № 57795340 перебуває в стані «Завершено», а в єдиному реєстрі боржників позивач значиться, як боржник, що порушує її права та свободи. Враховуючи, що виконавче провадження № 57795340 відносно позивача завершено, виконавчий документ повернуто стягувачу, який не скориставсяправом повторно пред`явити його до виконання у визначені законом строки, і при цьому позивач сама не в змозі самостійно вчинити дії, спрямовані на виконання постанови суду, вчинення відповідних дій покладено виключно на орган виконавчої служби, а предмет конфіскації - кегове пиво, самознищиллось ще у 2015 році, та приймаючи до уваги, що у відповідача відсутні правові підстави та механізм виключення відомостей про позивача у Єдиному реєстрі боржників з власної ініціативи або за заявою позивача, подальше перебування позивача у статусі постійного боржника за зазначених обставин є невиправданим та непропорційним заявленій в законодавстві легітимній меті. Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, стягувач з об`єктивних причин не може натепер пред`явити виконавчий документ до виконання, внаслідок пропуску строку пред`явлення, знищення матеріалів справи і це створює для позивача статус "постійного боржника" в Єдиному реєстрі боржників, що є порушенням його права на розпорядження своїм майном з огляду на усталену практику ЕСПЛ, що втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися із дотриманням принципу пропорційності, справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства) пов`язаними із втручанням та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання, наявності розумного співвідношення між метою, яка передбачається до досягнення та засобами, які використовуються. Тому просить суд зобов`язати Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), виключити з Єдиного реєстру боржників відомості стосовно [PERSON] , [INFO] РНОКПП: [NUMBER] як боржника у виконавчому провадженні. 04.02.2026 через систему Електронний суд» відповідач подав відзив, в якому позов не визнав, послався на те, що згідно перевірки АСВП на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження 57795340 з примусового виконання постанови № 333/8917/15-п від 28.12.2015 виданий Комунарський районний суд м. Запоріжжя про конфіскацію в дохід держави вилучених алкогольних напоїв з [PERSON] . Постанову про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем винесено 27.11.2018. В межах виконавчого провадження державним виконавцем вживались заходи примусового виконання. У результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо було встановити особу боржника, з`ясувати місце знаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та виконати рішення, у зв`язку з відсутністю виявленого майна, 13.12.2018 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». На даний час вищезазначені виконавчі провадження строки зберігання яких закінчились знищено, відповідно до п. 9.9-9.13 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 №2274/5 та до ч. 2 р. XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 № 1829/5, через закінчення строків ix зберігання. Наразі, документ який був пред`явлений до відділу щодо конфіскації майна боржника, повернутий стягувачу та на виконанні не перебуває. А отже, у державного виконавця відсутні законні підстави для скасування постанови про повернення виконавчого документу. Відповідно до частини 5 статті 9 Закону відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження. Тобто, виконавчий документ, який був пред`явлений стягувачем на виконання до відділу надійшов вперше, строк пред`явлення пропущено не було, та документ повторно на виконання до відділу більше не надходив. Враховуючи вище зазначене, у державного виконавця відсутні підстави для виключення боржника [PERSON] з Єдиного реєстру боржників. Ухвалою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.01.2026 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, на позовних вимогах наполягали. Відповідач будучи належним чином ознайомленим про дату судового розгляду справи в судове засідання не з`явився, у відзиві просив розгляд справи проводити без участі уповноваженого представника відділу, просив залишити позов без задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. З матеріалів справи вбачається, що постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28.12.2015 у справі № 333/8917/15-п [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у сумі 850,00 грн. з конфіскацією вилучених алкогольних напоїв згідно з протоколом огляду від 26.11.2015 та переданих на зберігання [PERSON] 27.11.2018 старшим державним виконавцем Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області Ружанською М.М. було відкрито виконавче провадження № 57795340 щодо примусового виконання постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28.12.2025 у справі № 333/8917/15-п в частині конфіскації в дохід держави вилучені алкогольні напої з [PERSON] 13.12.2018 старшим державним виконавцем Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області Ружанською М.М. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з тим , що в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем, а саме: виходом за адресою боржника [PERSON] [ADDRESS] , де було встановлено, що така за вказаною адресою не мешкає та не мешкала, згідно довідки Департаменту адміністративних послуг за № 01-71/14049 від 10.12.2018 реєстрація [PERSON] відсутня, таким чином не можливо встановити особу боржника, місце проживання, перебування боржника фізичної особи. Встановлено строк для повторного пред`явлення до виконання. Згідно інформації з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень виконавче провадження № 57795340 перебуває в стані завершення, категорія виконавчого документа: конфіскація майна [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиціх (м.Одеса) [PERSON] зареєструвала свій шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище на [PERSON] . Згідно довідки з Єдиного державного демографічного реєстру № 1460864-2023 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 12.12.2006 року. Згідно довідки № 2327-5003063811 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження, на підставі ч. 5 ст. 9 Закону України "Про виконавче провадження", інформацію про [PERSON] внесено державним виконавцем до Єдиного реєстру боржників, що підтверджується відомостями з Інформації з Єдиного реєстру боржників в категорії конфіскація майна. Відповідно до приписів частин першої та другої статті 9 Закону України "Про виконавче провадження", Єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна. Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України. Згідно з ч. 7 ст. 9 Закону України "Про виконавче провадження" відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або постанови, передбаченої частиною четвертою статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів. Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 40 Закону України "Про виконавче провадження", у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Згідно з пунктом 2 розділу І Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 № 2432/5 (далі - Положення № 2432/5), Єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою Системи та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна. Відповідно до пунктів 1, 2, 4 Розділу XІ Положення № 2432/5 Єдиний реєстр боржників формується з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна. Система забезпечує обробку даних про боржника та вносить відомості про нього до Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження, крім боржників, визначених пунктом 4 цього розділу. В Єдиному реєстрі боржників міститься інформація щодо боржників, відносно яких виконавчі провадження зареєстровані в Системі після впровадження Єдиного реєстру боржників та боржників за виконавчими провадженнями про стягнення періодичних платежів (аліментів) за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці. Не підлягають внесенню до Єдиного реєстру боржників відомості про боржників: які є державними органами, органами місцевого самоврядування; які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців; за рішенням немайнового характеру (крім рішень про встановлення побачення з дитиною та про усунення перешкод у побаченні з дитиною, під час виконання яких винесено постанову про накладення штрафу на боржника). Згідно з п. 6 Розділу XІ Положення № 2432/5, Система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови: - про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону України "Про виконавче провадження"; - про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження"; - про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів; - про скасування заходів примусового виконання згідно з частиною четвертою статті 40 Закону України "Про виконавче провадження"; - про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників. Відповідно до п. 23 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, за виконавчим провадженням, виконавчий документ за яким повернуто стягувачу, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників без винесення постанови про відновлення виконавчого провадження на підставі постанови про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників. Постанова про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників виноситься державним виконавцем органу державної виконавчої служби або приватним виконавцем, яким виконавчий документ повернуто стягувачу, за заявою боржника у разі, якщо: при повторному пред`явленні такого виконавчого документа до примусового виконання виконавче провадження за таким виконавчим документом закінчено на підставі частини першої статті 39 Закону, а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена); після повернення виконавчого документа стягувачу на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця надійшла сума коштів для задоволення вимог стягувача, виконання постанов про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та за умови, що такий виконавчий документ повторно на виконання не пред`явлено; після повернення виконавчого документа стягувачу наявні обставини, визначені частиною першою статті 39 Закону (крім випадків, коли виконавчий документ перебуває на примусовому виконанні), а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена), та виконавчого збору, який підлягав стягненню у цьому виконавчому провадженні (крім випадків, коли відповідно до статті 27 Закону виконавчий збір стягненню не підлягає); відомості про боржника підлягають виключенню з Єдиного реєстру боржників на підставі судового рішення. З аналізу положень Закону України "Про виконавче провадження" вбачається, що у разі відкриття виконавчого провадження відомості стосовно боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників, а статус боржника у особи зберігається до виконання в повному обсязі виконавчого документа. Разом з тим, у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 2, 6 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" системою відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників не виключаються. Таким чином, повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку з неможливістю встановити особу боржника та її місця перебування, а також відсутністю майна не зумовлює обов`язку виконавця виключити боржника з Єдиного реєстру боржників, що узгоджується з положеннями статті 9 Закону України "Про виконавче провадження". Отже на момент повернення виконавчого документа стягувачу у державного виконавця дійсно не було правових підстав та механізму виключення відомостей про позивача з Єдиного реєстру боржників. Повторно виконавчий документі до відділу державної виконавчої служби стягувачем не пред`являвся. Таким чином, на теперішній час визначені статтею 12 Закону України "Про виконавче провадження" строки пред`явлення виконавчого документу до виконання закінчилися. Проте, протягом цього часу відомості щодо позивача містяться в Єдиному реєстрі боржників, що зумовлює застосування до позивача визначених законом негативних наслідків перебування у такому реєстрі, у тому числі щодо неможливості розпорядження власним майном, що передбачено статтею 9 Закону України "Про виконавче провадження". Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, останній наголошує, що стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04), § 166-168). Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції, за правовою позицією Суду, є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також, чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право:- втручання держави у право особи повинне мати нормативну основу у національному законодавстві, яке є доступним для заінтересованих осіб, чітким, а наслідки його застосування - передбачуваними; - якщо можливість втручання у право особи передбачена законом, Конвенція надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання; - втручання у право особи, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції лише в тому випадку, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає втручання в її права. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Конвенція в статті 1 Першого протоколу, практично в єдиному приписі, що стосується майна, об`єднує всі права фізичної або юридичної особи, які містять у собі майнову цінність. На відміну від традиційного розуміння інституту права власності, характерного для України, як і в цілому для держав континентальної системи права, Європейський суд з прав людини тлумачить поняття «майно» (possessions) набагато ширше й у контексті ст.1 Першого протоколу під «майном» розуміє не тільки «наявне майно» (existing possessions), але й цілу низку інтересів економічного характеру (активи (assets)). Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися з дотриманням принципу «пропорційності» - «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. "Справедлива рівновага" не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості в кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Враховуючи те, що виконавчий документ повернувся стягувачу без виконання у зв`язку з невстановлення особи боржника та місця його перебування та майна, яке підлягало конфіскації, повторно до відділу стягувачем не пред`являлось, на теперішній час строки пред`явлення виконавчого документу до виконання закінчилися, беручи до уваги те, що наявність відомостей про позивача в Єдиному реєстрі боржників на теперішній час, за відсутності відкритого виконавчого провадження, становить непропорційне втручання в його право на мирне володіння майном, з метою захисту прав позивача щодо розпорядження належним йому майном, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та вважає за необхідне зобов`язати Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), виключити з Єдиного реєстру боржників відомості стосовно [PERSON] , [INFO] РНОКПП: [NUMBER] як боржника у виконавчому провадженні № 57795340. На підставі викладеного,

Outcome: approved