Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

До Заводського районного суду міста Кам`янського звернувся [PERSON] із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту розірвання шлюбу. В обґрунтування заяви зазначив, що він перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . Рішенням Кіровського районного суду міста Донецька від 19.12.2007 року шлюб було розірвано, про що колишній дружині [PERSON] видано її примірник Свідоцтва про розірвання шлюбу. Заявник ані рішення суду про розірвання шлюбу, ані Свідоцтво про розірвання шлюбу не отримував. В листопаді 2024 року заявник подав онлайн - заяву через застосунок «Дія» про укладення шлюбу із [PERSON] , з якою перебуває у фактичних шлюбних відносинах та має спільну дитину. Проте шлюб укласти не вдалося, оскільки в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відомості про розірвання попереднього шлюбу відсутні. За зверненням заявника Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) листом повідомило, про відсутність підстав для поновлення актового запису в адміністративному порядку за відсутності підтверджуючих документів у формі свідоцтва (виданого на ім`я чоловіка) або його нотаріальної копії. Ухвалою Заводського районного суду міста Кам`янського від 17.09.2025 року у справі № 208/8512/25 у відновленні втраченого судового провадження у цивільній справі про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] відмовлено. З огляду на вищевикладене, просить встановити факт розірвання шлюбу із [PERSON] з метою укладення шлюбу із [PERSON] , оскільки встановити цей факт в позасудовому порядку не вбачається можливим. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.10.2025 року головуючою суддею визначено суддю Подкопаєву І.А.. Ухвалою від 24.10.2025 року заява залишена без руху, надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 (десяти) днів з дня отримання ухвали суду. 27.10.2025 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від представника заявника - адвоката Померанської Г.І. надійшла заява про усунення недоліків на виконання вимог ухвали суду від 22.10.2025. Ухвалою від 29.10.2025 року заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку окремого провадження. 07.11.2025 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від представника заявника - адвоката Померанської Г.І. надійшла заява про участь у судових засіданнях у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів. Ухвалою від 10.11.2025 року заява представника заявника - адвоката Померанської Г.І. задоволена, вирішено проводити судові засідання у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів. В судове засідання, призначене на 14.11.2025, заявник та заінтересована особа не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи та/або заяв про оголошення перерви на адресу суду не надходило, про причини неявки суд не повідомили. Представник заявника - адвокат Померанська Г.І. в судовому засіданні вимоги заяви підтримала в повному обсязі, подала заяву про виклик свідка - [PERSON] , яка знала колишнє подружжя та їй відомо, що шлюб між ними було розірвано. Ухвалою, внесеною до протоколу судового засідання від 14.11.2025, у задоволенні заяви про виклик свідка відмовлено, оскільки показання свідка не є допустимими доказами для підтвердження факту розірвання шлюбу. Представник заявника - адвокат Померанська Г.І. заявила клопотання про оголошення перерви для надання можливості подати додаткові докази, що стосуються питання досудового врегулювання заявленого питання. Ухвалою, внесеною до протоколу судового засідання від 14.11.2025, оголошено перерву. 07.12.2025 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від представника заявника - адвоката Померанської Г.І. надійшла заява про долучення доказів до матеріалів справи. В судове засідання, призначене на 16.02.2026, заявник та заінтересована особа не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи та/або оголошення перерви на адресу суду не надходило, про причини відсутності не повідомили. Представник заявника - адвокат Померанська Г.І. в судовому засіданні вимоги заяви підтримала в повному обсязі, додатково повідомила, що в жовтні 2024 року заявник звернувся до Святошинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відділ) із заявою про поновлення актового запису про розірвання шлюбу, на що листом відділу отримав відмову у поновлення актового запису, на запитання суду повідомила, що заява про поновлення актового запису подана у встановленому законом порядку та затвердженої форми, рішення у формі висновку про відмову у поновленні актового запису відділ не приймав та заявнику не надавав. Наголосила, що лист відділу і є рішенням про відмову у поновленні актового запису. Ухвалою, внесеною до протоколу судового засідання 16.02.2026, суд перейшов до стадії ухвалення рішення суду і призначив його проголошення на 20.02.2026 року о 14:30 годині. Дослідивши матеріали цивільної справи, письмові докази і пояснення учасників справи, викладені у заявах по суті справи, заслухавши усні пояснення учасників справи, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, що склалися. 03 листопада 2024 року [PERSON] та [PERSON] подали онлайн - заяву про державну реєстрацію шлюбу через застосунок «Дія», дата та час проведення: 01.04.2025 року о 15:30 годині. Заява відхилена ДРАЦС, причина відмови - актового запису про розірвання шлюбу нареченого не виявлено, що підтверджується скрін-шот відповідної сторінки застосунку «Дія», долученими до матеріалів справи в паперовому вигляді (а.с. 21 - 24). 31.08.2002 року [PERSON] , [INFO] , уклав шлюб з [PERSON] , про що Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку склав актовий запис про шлюб № 495, актовий запис зареєстровано в реєстрі 06 травня 2014 року за № 00116802046. Відомості про розірвання шлюбу внесені Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис про розірвання шлюбу № 383 від 19.12.2007 року на підставі рішення про розірвання шлюбу Кіровського районного суду м. Донецька від 19.12.2007 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00040030929 від 09.06.2023 (а.с. 8 - 9). Шлюб між чоловіком [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбу зроблено відповідний актовий запис № 383 від 19.12.2007 року. Після реєстрації розірвання шлюбу присвоюються прізвища: їй - [PERSON] , про що Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у місті Донецьку видало [PERSON] Свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 19.12.2007 року (а.с. 7). 01.10.2025 року заявник [PERSON] звернувся до Святошинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою в довільній формі про поновлення Актового запису про розірвання шлюбу (а.с. 74). Листом від 16.10.2025 року за вих. № 149/33-8-87 Відділ повідомив, що Порядок внесення змін, поновлення та припинення дії актових записів цивільного стану регулюється законодавством України, зокрема, Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та припинення їх дії, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5 (далі - Правила). Так, відповідно до п. 3.1 Розділу ІІІ Правил заява про поновлення втраченого актового запису цивільного стану за встановленою формою подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. Відповідно до здійсненої перевірки відомостей Державного реєстру актів цивільного стану громадян, актовий запис про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] № 383 від 19.12.2007 року в реєстрі не виявлений. Паперові носії (перші та другі) примірники актових записів цивільного стану по м. Донецьку не були вивезені та залишилися на тимчасово окупованій території Донецької області. Оскільки в Державному реєстрі актів цивільного стану вказаний запис відсутній, а підтверджуючі документи у формі свідоцтва (виданого на ім`я чоловіка) або його нотаріальної копії не надані, відсутні правові підстави для поновлення актового запису в адміністративному порядку (а.с. 17 - 19). Встановивши фактичні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку, що заява про встановлення факту розірвання шлюбу не підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, а ч. 2 вказаної статті визначений перелік справ, що підлягають розгляду судом в порядку окремого провадження, серед яких є така категорія справ, як встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до пункту п`ятого частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частинами першою, другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 4) розірвання шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Аналогічне обгрунтування міститься в постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18), від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23). Статтею 49 ЦК України визначено, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо (частина друга статті 49 ЦК України). Відповідно до частин третьої, четвертої статті 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Аналогічне положення міститься і у частині першій статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398 - VI від 01.07.2010 (далі - Закон України № 2398 - VI). Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України № 2398 - VI актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану складається у двох примірниках. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Згідно із частинами першою, шостою статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану. Поновлення актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану у разі його відсутності, що підтверджується документально (частина перша статті 23 Закону України № 2398 - VI). Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та припинення їх дії затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5 (далі - Правила № 96/5). Відповідно до п. 1.2 Розділу І Правил № 96/5 поновлення актових записів цивільного стану, складених органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану в разі втрати цих записів. Відсутність зазначених актових записів цивільного стану має бути підтверджена документально. Заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та припинення їхньої дії приймаються відділами державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, визначеному цими Правилами, шляхом їх формування та реєстрації за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян при пред`явленні паспорта громадянина України (далі - паспорт), паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства (далі - паспортний документ) заявника. Сформована заява про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та припинення їхньої дії роздруковується посадовою особою та за умови відсутності зауважень до відомостей, зазначених у ній, підписується заявником. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану використовує усі відомості, отримані за результатами відповідної перевірки, для внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та припинення їхньої дії (п. 1.5 Розділу І Правил № 96/5). Відповідно до п. 1.8 Розділу І Правил № 96/5 поновлення актового запису цивільного стану проводиться за місцем його первинного складення, за винятком випадків, встановлених в абзацах третьому - п`ятому пункту 3.13 розділу III цих Правил. Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 Розділу № Правил № 96/5 заява про поновлення втраченого актового запису цивільного стану за встановленою додатком 11 формою подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану не вправі відмовити громадянину в прийнятті та розгляді заяви про поновлення актового запису цивільного стану. Відсутність актового запису цивільного стану підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану за формою, наведеною у додатку 24 до Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24 липня 2008 року № 1269/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 липня 2008 року за № 691/15382 (зі змінами) (п. 3.4 Розділу 3 Правил № 96/5). Відповідно до п. 3.5 Розділу 3 Правил № 96/5 поновлення втрачених актових записів про шлюб, зміну прізвища, розірвання шлюбу, смерть проводиться тільки за наявності документів, які підтверджують, що відповідний актовий запис був раніше складений в органах державної реєстрації актів цивільного стану України (свідоцтва про державну реєстрацію акту цивільного стану, його копії, засвідченої нотаріально, відмітки (штампа) про державну реєстрацію акту цивільного стану в паспорті або паспортному документі), або на підставі рішення суду. Відповідно до п. 3.11 Розділу 3 Правил № 96/5 на підставі поданих заявником та затребуваних відділом державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичним представництвом чи консульською установою України документів та їх аналізу складається висновок про поновлення або відмову в поновленні актового запису цивільного стану (додаток 12). Отже, чинне законодавство передбачає інший позасудовий порядок встановлення факту розірвання шлюбу, а саме поновлення актового запису про розірвання шлюбу, який полягає у зверненні заявника до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану із відповідною заявою встановленої форми та копіями документів, що підтверджують такий факт. І лише складання обґрунтованого висновку про відмову у поновленні актового запису свідчить про неможливість встановлення такого факту в позасудовому порядку, і є підставою звернення до суду. Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного суду від 19.03.2024 року у справі № 201/5017/22 (провадження № 61-10796св23). Дослідивши наявні в матеріалах справи документи, суд встановив, що до матеріалів справи не надано належних та допустимих доказів відсутності актового запису про розірвання шлюбу, а саме повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану за формою, наведеною у додатку 24 до Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, заява заявника про поновлення актового запису про розірвання шлюбу від 02.10.2024 року подана в довільній формі, відтак не відповідає встановленій додатком 11 Правил № 96/5 формі. Крім того, за результатами розгляду даної заяви Відділ державної реєстрації актів цивільного стану обґрунтований висновок про поновлення або відмову в поновленні актового запису цивільного стану (додаток 12 Правил № 96/5) не складав, надана листом за вих. № 149/33.8-87 від 16.10.2025 року відповідь таким висновком не являється, а тому не свідчить про розгляд такої заяви у встановленому законом порядку, про використання заявником передбаченого чинним законодавством іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів та не свідчить про відсутність іншої, крім судової, можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Згідно з частинами першою - четвертою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Беручи до уваги, що заявник не використав передбаченого чинним законодавством іншого позасудового порядку встановлення юридичного факту про розірвання шлюбу, він не позбавлений можливості встановити такий факт через поновлення актового запису про розірвання шлюбу шляхом звернення до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану із відповідною заявою затвердженої форми та у встановленому порядку, суд доходить висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed