Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

26.11.2025 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог позивачка зазначає про те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Неповнолітніх дітей у сторін немає. Фактичні шлюбні відносини припинені Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.11.2025 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В. 26.11.2025 року матеріали справи передано для розгляду судді. Ухвалою судді від 11.11.2025 року прийнято вищезазначену позовну заяву до свого провадження та розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася, до позовної заяви долучено заяву позивачки про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, повторно в судове засідання не з`явився, про наявність поважних причин, які перешкоджають участі в судовому засіданні не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Враховуючи наведене вище, розгляд справи проводиться за відсутності сторін та відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 19.02.2026 року постановлено провести заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено таке. 28 вересня 1996 року Відділом реєстрації актів громадянського стану міста Миколаєва було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що 28.09.1996 року в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №824, прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] ", що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 10.09.1998 року. Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно достатті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, якщо позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За змістом частини другої статті 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з частини третьої статті 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, приймаючи до уваги, що сторони припинили шлюбні відносини, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, а тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. За загальним правилом судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України). На підставі викладеного та

Outcome: approved