Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

26.01.2026 [PERSON] звернулася до суду із зазначеною заявою, згідно вимог якої просила ухвалити судове рішення, яким встановити факт належності їй архівної довідки №466/Ж-377/01-25 від 22.12.2025, виданої Софіївським трудовим архівом Софіївської селищної ради Дніпропетровської області, у якій по батькові заявниці вказано не повністю, що не відповідає її паспортним даним. Під час звернення заявниці до ГУ Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, заяву якої засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності було направлено для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області їй було відмовлено у призначенні пенсії за віком та рекомендовано звернутися до суду для усунення вказаних розбіжностей. 28.01.2026 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд на 25.02.2026. Заявниця [PERSON] у судове засідання не з`явилася, проте надала до суду письмову заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала. Заінтересована особа, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, явку свого представника у судове засідання не забезпечила, заяву про можливість розгляду справи за відсутності їхнього представника до суду не направляли. Оскільки у судове засідання усі учасники справи не з`явились, суд, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши доводи поданої заяви, дослідивши всі додані письмові документи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення цієї заяви з огляду на таке. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України і не є вичерпним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі №761/16799/15 (провадження № 14-139цс18) зазначено, що «суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право». За змістом положень ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» умовою для призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: у період з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - 31 рік. У разі відсутності страхового стажу, передбаченого ч.1 ст.26 Закону України ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки, мають особи, за наявності страхового стажу в період з 01.01.2027 по 31.12.2027 від 24 до 34 років. Заявниця [PERSON] звернулася до органу ПФУ 29.12.2025 із заявою про призначення пенсії за віком. Аналізом наданих документів встановлено, що загальний страховий стаж [PERSON] становить 26 років 04 місяці 19 днів, якого недостатньо для призначення пенсії для віком. До страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно архівної довідки №466/Ж-377/01-25 від 22.12.2025, оскільки в довідці по батькові вказано не повністю (рос.мовою [PERSON] ). Відповідно до копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Софіївським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 17 травня 2007 року, прізвище, ім`я, по батькові заявниці зазначено як [PERSON] , дата народження [INFO] , російською мовою « [PERSON] , [INFO] » (а.с. 4-5). Під час дослідження судом архівної довідки №466/Ж-377/01-25, виданої 22.12.2025 Софіївським трудовим архівом Софіївської селищної ради Дніпропетровської області встановлено, що в документах архівного фонду колгоспу та КСП «Прогрес», а саме у розрахунково платіжних відомостях колгоспників з нарахування заробітної плати за 1983-1984, 1988-2000 роки значиться « [PERSON] » Запис в лапках відповідає написанню у документах російською мовою, скорочення не розшифровано. В документах значиться лише одна особа « [PERSON] » (а.с.3). Через вказані розбіжності та неточності ГУ Пенсійного фонду України у Київській області, як це видно з рішення про відмову у призначенні пенсії №047150034577 від 02.01.2026, відмовилося враховувати трудовий (страховий) стаж заявниці, який вказаний у згаданому документі при призначенні їй пенсії за віком (а.с. 5 на звороті). Досліджені під час судового розгляду справи докази вказують на те, що у архівній довідці №466/Ж-377/01-25 від 22.12.2025 не зазначено повністю по батькові заявниці у відомостях про роботу останньої у колгоспі імені «Прогрес». Усунути зазначені розбіжності, неточності у позасудовому порядку не можливо, тому маються підстави для встановлення факту належності заявнику вищезазначеного правовстановлюючого документу. Встановлення такого факту має для заявниці юридичне значення, так як дозволить останній реалізувати своє конституційне право на отримання пенсії. За таких обставин, беручи до уваги той факт, що існує розбіжність в написанні по батькові заявниці у архівній довідці про трудовий стаж з паспортними даними, що унеможливлює здійснення нею свого права на отримання пенсії за віком, а законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, суд дійшов висновку, що вимоги викладені у заяві ґрунтуються на законі та є обґрунтованими, оскільки факт належності правовстановлюючого документа заявниці [PERSON] підтверджено належними та допустимими доказами, а тому подана нею заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved