Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 31.05.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 00-9804045 на суму 8 690,00 грн. на умовах строковості, поворотності і платності. На виконання умов договору 31.05.2024 товариство здійснило переказ грошових коштів на платіжну картку [PERSON] , таким чином виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі. Натомість відповідач умови договору належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у сумі 18677,18 грн., яка складається з: 8690,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 9987,18 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. В подальшому 25.11.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" укладено Договір факторингу №25112024-МК/Ейс, відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором №00-9804045. Оскільки [PERSON] на даний час грошові зобов`язання не виконав перед жодним із кредиторів, позивач просить стягнути на свою користь заборгованість у сумі 18677,18 грн., а також понесені судові витрати. Ухвалою суду від 22.10.2025 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Відзив на позов не подано. Сторони в судове засідання повторно не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись завчасно та належним чином. В позовній заяві представник позивача не заперечив щодо розгляду справи у його відсутність та заочного розгляду справи. Відповідач згідно з поданою до суду 28.10.2025 письмовою заявою проти позову не заперечує. Крім того, у заяві від 23.12.2025 року просить суд зменшити відсоткову ставку, оскільки він має на утриманні 2 дітей і дружину, яка перебуває у декретній відпустці. Ураховуючи приписи ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за сукупністю підстав, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 31.05.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №00-9804045. За умовами договору кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у формі Кредитної лінії на умовах, передбачених Договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію, а також виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Відповідно до п. 1.2 Договору, сума ліміту кредитної лінії (сума кредиту) складає 7900, 00 гривень. Тип Кредиту кредитна лінія. Строк дії кредитної лінії (строк кредитування) становить 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути Суму кредиту Кредитодавцю в останній день строку кредитування (дата остаточного повернення кредиту) - «26» травня 2025р. Позичальник зобов`язаний здійснювати оплату нарахованих процентів в Періодичну дату оплати процентів, а саме: на «25» червня 2024р., та на кожний 25 день після цієї дати протягом Строку кредитування. Тип процентної ставки фіксована. Стандартна процента ставка складає 1,47% від суми Кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах Строку дії кредитної лінії. Крім того,згідно з п. 1.6 Договору Кредитодавець одноразово нараховує Комісію за надання кредиту у розмірі 10,00% від Суми кредиту, що складає 790,00 грн. За умовами договору (п. 2.8) Кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачі Кредиту: "31"травня 2024 р. Сума Кредиту перераховується Кредитодавцем в сумі 7900.00 грн. на рахунок Позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . На виконання умов Кредитного договору, 31.05.2024 ТОВ «МАКС КРЕДИТ» ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через Товариство з обмеженою відповідальністю "ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН" на платіжну картку № 4441-11XX-XXXX-4840, таким чином виконавши свої зобов`язання перед позичальником щодо надання грошових коштів у повному обсязі. В порушення умов кредитного договору відповідач неналежним чином не виконав свої зобов`язання, у зв`язку з чим у нього перед кредитодавцем виникла заборгованості у розмірі 18677,18 грн., яка складається з: 8690,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 9987,18 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Дана сума заборгованості також підтверджується випискою з особового рахунку. Відповідно до частин 1, 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. 25.11.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" укладено Договір факторингу №25112024-МК/Ейс, відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором №00-9804045, що підтверджується відповідно до Реєстру Боржників №Б/Н від 25.11.2024 до Договору Факторингу та Акту приймання-передачі. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За частиною 1 статті 1077, частиною 3 статті 1079 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Згідно зі статтею 514, частиною 1 статті 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, оскільки судом встановлено, що відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором №00-9804045 на суму боргу у розмірі 18677,18 грн., а право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до нового кредитора - ТОВ «Фінансова компанія «Ейс», суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідачем розмір заборгованості не спростовано, власного контррозрахунку суду не надано. Що стосується клопотання відповідача про зменшення відсоткової ставки, суд керується тим, що максимальний розмір денної процентної ставки встановлений частиною 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування». Ці зміни були внесені Законом від 22.11.2023 № 3498-IX, який набрав чинності 24 грудня 2023 року. Водночас згідно з пунктом 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом від 22.11.2023 № 3498-IX, максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Таким чином, відповідно до вимог Закону, за період з 24 грудня 2023 року до 23 квітня 2024 року розмір процентів за користування кредитом повинен становити не більше 2,5 % на день. У період з 24 квітня 2024 року до 21 серпня 2024 року розмір процентів за користування кредитом повинен становити не більше 1,5 % на день. В даному випадку умовами договору передбачено денну процентну ставку 1,47% (1,5% при застосуванні стандартної процентної ставки) в межах строку кредитування 26.05.2025р. Відтак погоджений сторонами розмір відсотків не перевищує максимально допустимої процентної ставки, що визначена Законом, тому підстав для її зменшення суд не вбачає. При цьому інші обставини, на які посилається відповідач, не впливають на умови укладеного договору (зокрема і у частині відсотків за користування кредитом), відповідними доказами також не підтверджені, тому судом відхиляються. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 грн. Крім того, наданими позивачем доказами підтверджено, що розмір фактично понесених та сплачених судових витрат на правничу допомогу становить 7 000 грн. Розмір таких витрат та їх співмірність відповідачем не оспорюється. Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що витрати на правову допомогу підлягають відшкодуванню з відповідача у розмірі 7 000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved