Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

13 січня 2026 року [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м.Черкаси з вказаною позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб, що укладений з відповідачем [PERSON] (вхідний №1445, а.с.3-4). Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 14 листопада 2015 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву Бердичевського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №739. Перебуваючи в шлюбі, в сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Як стверджує позивач у мотивувальній частині позову, протягом останнього року стосунки з чоловіком розладилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривали час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами; фактично сім`я припинила своє існування. На даний час, сторони проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Підсумовуючи викладене, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений 14.11.2015 з відповідачем [PERSON] . Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 січня 2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 08 год 30 хв 23 лютого 2026 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси (а.с.15-16). Позивач [PERSON] в судове засідання, що призначено о 08 год 30 хв 23 лютого 2026 року, не з`явилася, причин не прибуття у судове засідання суду не повідомила, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, зокрема, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду на адресу місця її проживання, що вказана у вступній частині позовної заяви, що повернулася до суду 05.02.2026 з підстав адресат відсутній за вказаною адресою, що є належним повідомленням учасника справи про день, час та місце розгляд справи в розумінні п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України (а.с.20). Водночас, 23 лютого 2026 року через канцелярію суду, позивач [PERSON] подала заяву, в якій зазначила, що розгляд справи слід проводити без участі позивача, позовні вимоги підтримала повністю, не заперечила проти заочного розгляду справи, а також виявила волю на залишення їй прізвища після розірвання шлюбу « [PERSON] » і не стягнення з відповідача судових витрат (вхідний №7426, а.с.35). Відповідач [PERSON] в судове засідання 23 лютого 2026 року о 08 год 30 хв не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про місце, день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв чи клопотань про проведення судового засідання без його участі до суду не подав, відзиву до суду не направив (відповідно до вимог ч.8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами). У зв`язку з цим, 23 лютого 2026 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У цьому судовому рішенні суд детально виклав підстави для проведення заочного розгляду справи, а тому повторно їх зазначати у судовому рішенні по суті спору суд не вбачає підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки справа слухалась у відсутність всіх учасників справи, тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши процесуальну позицію позивача, висловлену письмово, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] ») та відповідач [PERSON] 14 листопада 2015 року уклали шлюб, який у цей же день зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №739, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 14.11.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області (а.с.5). Із безпосередньо дослідженої копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що видане 28 листопада 2017 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, суд встановив, що, перебуваючи у шлюбі, у сторін народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Відповідно до положень ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, з урахуванням вимог ст.110 цього Кодексу. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Аналогічні роз`янення викладено в абз.1 п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007, згідно з якими проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до положень ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом з`ясовано, що немає згоди позивача на продовження шлюбу з відповідачем. Водночас відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, не подав до суду заяви про надання строку на примирення, тобто не виявив волі на продовження перебування у шлюбі з позивачем. Під час дослідження судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що надалі спільне життя позивача і відповідача та збереження між ними шлюбу буде суперечити їх інтересам як подружжя за відсутності згоди одного з них (у конкретному випадку позивача) на продовження шлюбу. Побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, які, як встановлено судом, у сторін відсутні. Суд дійшов висновку, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і спільне надалі життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме спільним інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Крім того, відповідно до положень ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач, у заяві про розгляд справи у відсутність позивача (вхідний №7426, а.с.35), виявила волю надалі іменуватись прізвищем « [PERSON] », тому суд,

Outcome: approved