Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

В грудні 2025 року АТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказало, що 26.09.2024 року між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг та отримав чорну карту monobank. Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі до 500000,00 грн., з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, передбаченому Умовами. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 500000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок відповідача. Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не погашав заборгованості за кредитом відповідно до умов договору. Прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 07.10.2025 направив відповідачу повідомлення про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості, однак такий суму заборгованості не погасив. У зв`язку із порушенням [PERSON] умов Договору про надання банківських послуг від 26.09.2024, АТ «Універсал Банк» просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості 14097,45 грн., яка складається з: загального залишку заборгованості за наданим кредитом 11475,96 грн.; заборгованості за пенею 2621,49 грн., а також судовий збір в розмірі 3028,00 грн. Відповідач в судовому засіданні повідомив, що дійсно 26.09.2024 підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг та отримав банківську карту, із кредитним лімітом, який періодично використовував, однак заборгованість не погашав, щодо задоволення позовних вимог покладався на розсуд суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві міститься прохання про проведення розгляду справи за його відсутності. Заслухавши думку відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.09.2024 [PERSON] підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 500000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок [PERSON] [NUMBER] . Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Після підписання Заяви Відповідач взяв на себе зобов`язання оплачувати послуги Банку, що виникають у результаті використання платіжних карток, згідно Тарифів. Однак, не дивлячись на взяті на себе зобов`язання, Відповідач не дотримується даних умов, а саме не здійснює повернення кредиту у терміни та на умовах, визначених Умовами та Правилами, а також Тарифами. У порушення умов кредитного договору свої зобов`язання відповідач за договором від 26.09.2024 року своєчасно не виконував у повному обсязі, внаслідок чого станом на 05.10.2025 його заборгованість становить 14097,45 грн., яка складається з: загального залишку заборгованості за наданим кредитом 11475,96 грн.; заборгованості за пенею 2621,49 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За правилами, встановленими статтями 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. При цьому, вимога позивача про стягнення із [PERSON] пені в розмірі 2621,49 грн. задоволенню не підлягає, з огляду на наступне. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Пеня нарахована за період дії воєнного стану, а тому до стягнення не підлягає. Таким чином, заборгованість позичальника, що підлягає до стягнення становить 11475,96 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог в сумі 2464,93 грн. (11475,96х 3028,00/14097,45).

Outcome: partial