Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

12 лютого 2026 року представник відповідача ТОВ «СВК Горинь» адвокат Сорока В.Г. звернувся до суду із заявою, в якій просить суд ухвалити додаткове рішення в даній справі та стягнути з позивача на користь ТОВ «СВК Горинь» понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн., мотивуючи тим, що згідно ч.3 ст.142 ЦПК України у разі відмови від позову понесені в справі витрати стягуються з позивача. З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи (ч.3 ст.270 ЦПК). Установлено, що 05 лютого 2026 року представником позивача подано клопотання про відмову ТОВ «Західна агровиробнича компанія» від позову, закриття провадження в справі та повернення 3633,60 грн. судового збору, сплаченого при зверненні до суду. Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 10 лютого 2026 року прийнято відмову ТОВ «Західна агровиробнича компанія» від позову та провадження в цивільній справі за позовом ТОВ «Західна агровиробнича компанія» до [PERSON] , ТОВ «СВК Горинь» про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі, визнання відсутнім права оренди земельної ділянки та скасування запису щодо державної реєстрації закрито. Також указаною ухвалою відповідно до положень ч.2 ст.255 ЦПК України вирішено повернення позивачу судового збору з державного бюджету. У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача (ч.3 ст.142 ЦПК України). Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. У постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року в справі №648/1102/19 вказано, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України). За умовами ч.ч.3, 4 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч.6 ст.142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу. На підтвердження вимог про стягнення судових витрат понесених ТОВ «СВК Горинь» у зв`язку з розглядом в суді цієї справи було надано до суду копію договору про надання правничої допомоги від 17 листопада 2025 року, акт про наданих послуг від 11 лютого 2026 року та рахунок №02/11 від 11 лютого 2026 року. Суд вважає, що витрати відповідача на професійну правничу (правову) допомогу підтверджені належними та допустимими доказами. За таких обставин, з урахуванням складності справи, обсягом виконаних адвокатом відповідача робіт, часом, витраченим ним на виконання таких робіт, участю адвоката у судових засіданнях, тривалістю розгляду справи, а також враховуючи те, що позивач відмовився від позову, з урахуванням принципу розумності та справедливості, заперечень позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника відповідача та стягнення з позивача ТОВ «Західна агровиробнича компанія» на користь ТОВ «СВК Горинь» 3000 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved