Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (ТОВ «Факторинг Партнерс») звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №79470051 від 10.02.2025 у розмірі 19 980 грн. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 10.02.2025 між ТОВ «Еко Фін» та відповідачем [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №79470051, відповідно до умов якого сума кредиту складає 6000 грн., строк кредиту становить 365 днів з 10.02.2025, з кінцевим терміном повернення 09.02.2026. Проценти за користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду становлять 1.00% за один день від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду нараховуються за базовою (стандартною) процентною ставкою в розмірі 1.00% за один день від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Підписання договору відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена з усіма його істотними умовами та їй було надано усю інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. 10.11.2025 між ТОВ «Еко Фін» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір №10-11/25, відповідно до умов якого ТОВ «Еко Фін» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі право грошової вимоги до відповідача за договором № 79470051. Загальний розмір заборгованості щодо поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №79470051 від 10.02.2025 станом на день формування позовної заяви, становить 19 980 грн. з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 6000 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 13380 грн, заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення прав вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 600 грн. Вказана заборгованість, на переконання позивача, підлягає стягненню з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, просила розгляд справи проводити за відсутності представника, не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомила та не подала відзив на позовну заяву, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України судом здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Встановлено, що 10.02.2025 між ТОВ «Еко Фін» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №79470051, який підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором та акцептований відповідачем в порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.п. 2.2. договору, кредит надається в загальному розмірі 6000 грн. Згідно з п. 2.3. договору, строк користування кредитними коштами складає 365 днів, який починається з 10.02.2025 та закінчується 09.02.2026 включно та складається із дисконтного (пільгового) періоду та поточного періоду. Дисконтний (пільговий) період складає 14 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 23.02.2025 (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 351 день, що настає з дня, наступного за днем завершення дисконтного (пільгового) періоду, і закінчується 09.02.2025 (дата остаточного погашення заборгованості) (п.2.4 та п.2.5 договору). Відповідно до п. 2.6. договору, проценти за користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду нараховуються за дисконтною (пільговою) процентною ставкою в розмірі - 365 % відсотків річних (денна процентна ставка - 1 % за один день) від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду. При застосуванні програми лояльності та/чи акційних умов отримання кредиту, відповідно до Правил можуть застосовуватися інші значення дисконтної (пільгової) процентної ставки. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду нараховуються за базовою (стандартною) процентною ставкою в розмірі - 365 % відсотків річних (денна процентна ставка - 1 % за один день) від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (2.7 договору). У п. 3.1.2.5. кредитного договору, сторони визначили, що кредит надається шляхом перерахування коштів виключно на рахунок позичальника, зазначений позичальником про подачі заяви на отримання кредиту та зазначений у розділі 10 (реквізити сторін) цього договору. Сторонами також узгоджено графік розрахунків (платежів) за кредитним договором. Вказаний договір було підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором M2I3ZGU3. 10.02.2025 відповідач заповнила Анкету клієнта фізичної особи, що сформована за допомогою програмного забезпечення (ІТС ТОВ «ЕКО ФІН» та підписала одноразовим ідентифікатором: M2I3ZGU3. Матеріали справи містять інформацію про заявку, логування подій від 10.02.2025, правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ЕКО ФІН». Факт перерахування товариством 10.02.2025 грошових коштів у сумі 6000,00 грн. на банківську картку відповідачки № [NUMBER] підтверджується квитанцією №43918-87534-01173 від 10.02.2025. Таким чином, ТОВ «ЕКО ФІН» зобов`язання за вказаним договором позики виконало у повному обсязі та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 6000,00 грн. 24.02.2025 між ТОВ «Еко Фін» та [PERSON] укладено додатковий договір про пролонгацію №1/79470051 до договору про споживчий кредит №79470051 від 10.02.2025, яким сторони погодили продовжити дисконтний (пільговий) період користування кредитними коштами до 10.03.2025. Дисконтний (пільговий) період складає 29 днів. Поточний період складає 336 днів, що настає з дня, наступного за днем завершення дисконтного (пільгового) періоду, і закінчується 09.02.2026. Додатковий договір про пролонгацію №1/79470051 від 24.02.2025 підписаний відповідачкою одноразовим ідентифікатором «MTMyN2E1». 14.03.2025 між ТОВ «Еко Фін» та [PERSON] укладено додатковий договір про пролонгацію №2/79470051 до договору про споживчий кредит №79470051 від 10.02.2025, яким сторони погодили продовжити дисконтний (пільговий) період користування кредитними коштами до 28.03.2025. Дисконтний (пільговий) період складає 47 днів. Поточний період складає 318 днів, що настає з дня, наступного за днем завершення дисконтного (пільгового) періоду, і закінчується 09.02.2026. Додатковий договір про пролонгацію №1/79470051 від 14.03.2025 підписаний відповідачкою одноразовим ідентифікатором «ZTc2MWZm». 01.04.2025 між ТОВ «Еко Фін» та [PERSON] укладено додатковий договір про пролонгацію №3/79470051 до договору про споживчий кредит №79470051 від 10.02.2025, яким сторони погодили продовжити дисконтний (пільговий) період користування кредитними коштами до 15.04.2025. Дисконтний (пільговий) період складає 65 днів. Поточний період складає 300 днів, що настає з дня, наступного за днем завершення дисконтного (пільгового) періоду, і закінчується 09.02.2026. Додатковий договір про пролонгацію №1/79470051 від 01.04.2025 підписаний відповідачкою одноразовим ідентифікатором «ZmQ1YzJh». 30.04.2025 між ТОВ «Еко Фін» та [PERSON] укладено додатковий договір про пролонгацію №4/79470051 до договору про споживчий кредит №79470051 від 10.02.2025, яким сторони погодили продовжити дисконтний (пільговий) період користування кредитними коштами до 14.05.2025. Дисконтний (пільговий) період складає 94 дні. Поточний період складає 271 день, що настає з дня, наступного за днем завершення дисконтного (пільгового) періоду, і закінчується 09.02.2026. Додатковий договір про пролонгацію №1/79470051 від 30.04.2025 підписаний відповідачкою одноразовим ідентифікатором «YjE4YWM2». 10.11.2025 між ТОВ «Еко Фін» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір №10-11/25, відповідно до умов якого ТОВ «ЕКО ФІН» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі право грошової вимоги до відповідача за договором №79470051 від 10.02.2025. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу №10-11/25 від 10.11.2025 ТОВ «ЕКО ФІН» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» право грошової вимоги до [PERSON] за договором №79470051 від 10.02.2025 у сумі 19 380 грн., з яких 6000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 13 380 грн. заборгованість за нарахованими процентами. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Факторинг Партнерс», відповідач має заборгованість за кредитним договором №79470051 від 10.02.2025 у розмірі 19 980,00 грн., з яких: 6000 грн заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 13 380 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 600 грн заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення прав вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості). Згідно з ч.1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Абзацом 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Суб`єкт електронної комерції - суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-комунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину. Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти(оферти)однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням викладеного, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. При укладенні зазначеного кредитного договору відповідач [PERSON] та первісний кредитор ТОВ «Еко Фін» погодили: суму кредиту: 6000 грн; строк кредиту 365 днів; порядок та умови надання кредиту; порядок обчислення процентів; порядок повернення (виплати) кредиту та сплати процентів; інші умови договору. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частинами першою, другою статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Таким чином, зважаючи на те, що відповідачка порушила умови кредитного договору, у добровільному порядку ухилився від сплати заборгованості за таким, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за договором про споживчий кредит №79470051 від 10.02.2025 в розмірі 19980 грн. Щодо стягнення із відповідача витрат за надання професійної правничої допомоги суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано: договір №02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024, укладений між Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» та ТОВ «Факторинг Партнерс»; прайс-лист з переліком виду послуг та вартістю послуг; заявка на надання юридичної допомоги №149 від 11.11.2025 вартістю 9000 грн.; витяг з акту №22 про надання юридичної допомоги від 24.11.2025, відповідно до якого 2 години витрачено на надання усної консультації з вивченням документів, вартістю 3000 грн, 2 години витрачено для складання позовної заяви, вартістю 6000 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат та визначаючи розмір витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з принципів співмірності, розумності судових витрат та враховує характер правовідносин, обсяг наданих адвокатом послуг позивачу, складність справи, яка визнана судом як незначної складності та розглядалась у спрощеному провадженні з викликом сторін, необхідність процесуальних дій сторони, реальність наданих адвокатських послуг, подання заяви про розгляд справи без участі представника позивача, незмінність правової позиції позивача протягом розгляду справи, розумність їхнього розміру, та дійшов висновку про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» з 9000,00 грн до 3 000 грн. Можливість суду за власною ініціативою здійснювати розподіл судових витрат із врахуванням зазначених вище та інших критеріїв підтверджується судовою практикою суду касаційної інстанції, що випливає, зокрема, із постанов Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц), від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц, від 18.02.2022 у справі № 925/1545/20, від 08.09.2021 у справі № 206/6537/19, від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, від 22.05.2024 у справі № 205/5969/15-ц, від 17.04.2024 у справі № 756/6927/20. Окрім цього, з врахуванням ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2 422,40 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Таким чином, датою ухвалення рішення у справі є дата складення повного судового рішення, а саме 18.02.2026.

Outcome: approved