Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів», звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , про стягнення заборгованості. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 22 червня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір № 6789643. Згідно п. 1.2. вказаного договору, на умовах встановлених договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Підписанням зазначеного договору Позичальник підтвердив, що він отримав від Кредитора до укладення договору зазначену в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» інформацію, а також погодився, що підписанням договору він підтверджує, що він ознайомлений, повністю погоджується із зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту, що являють собою публічну оферту. 13 лютого 2024 року право вимоги за кредитним договором № 6789643 від 22 червня 2023 року було передано ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів», на підставі договору факторингу № 13022024. Відповідно до реєстру боржників від 13.02.2024 року, що є додатком до договору факторингу № 13022024 від 13 лютого 2024 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 32 096,50 грн., з яких: 11 500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 20 596,50 грн. сума заборгованості за відсотками. Позивач вказує, що всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», на рахунки попереднього кредитора. Враховуючи викладене, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» просить суд стягнути з [PERSON] на їх користь заборгованість за кредитним договором № 6789643 від 22 червня 2023 року у розмірі: 32096,50 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 гривень. 11 листопада 2025 року ухвалою Подільського районного суду міста Полтави цивільну справу за вказаним позовом передано на розгляд за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Полтави. 16 грудня 2025 року ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Представник позивача про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, у позовній заяві просив суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, заяв про розгляд справи у його відсутність не подавав, відзив на позов до суду не направляв. Згідно положень ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.ст. 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Позивачем наданий Кредитний Договір № 6789643 від 22 червня 2023 року, укладений між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] (а.с. 6-11), що підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором А4926, відповідно, суд вважає встановленими фінансові відносини між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] . ТОВ «Авентус Україна» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору шляхом перерахування грошових коштів на рахунок відповідача, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий Дім» від 29.02.2024 року вих.№4217, в якій зазначено про перерахування грошової суми на рахунок відповідача у сумі 11 500,00 гривень. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання - є його порушенням. Крім того, позицією Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року № 444/9519/12 в якій суд прийшов до висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Статтею 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 13 лютого 2024 року ТОВ «Авентус Україна» передало право вимоги за кредитним договором №6789643 від 22 червня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів», на підставі договору факторингу № 13022024, що підтверджується копією вказаного договору (а.с. 18-22). Згідно умов зазначеного договору факторингу, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 32 096,50 грн., з яких: 11 500,00 грн. - сума заборгованості по основному боргу; 20 596,50 грн. сума заборгованості за відсотками, та підтверджується Карткою обліку Договору (розрахунком заборгованості) (а.с. 15-17). Отже, виходячи з наведеного, відповідач звернувся до ТОВ «Авентус Україна» з метою отримання банківських послуг у вигляді отримання кредиту, у зв`язку з чим підписав кредитний договір № 6789643від 22 червня 2023 року, право грошової вимоги за яким набуло ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» внаслідок укладання вищезгаданого договору факторингу, відповідач, в свою чергу отримав кредит та кредитні кошти і взяв на себе зобов`язання повернути їх, але свої зобов`язання не виконав та допустив заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 32 096,50 грн., що підтверджується Карткою обліку Договору (розрахунком заборгованості) (а.с. 15-17), за кредитним договором № 6789643. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем доведено наявність заборгованості у повному обсязі, відтак позов слід задовольнити у повному обсязі. Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі частини першої статті 141 ЦПК України. На підставі ст.ст. 207,512, 514, 526,626, 628, 638, 1049,1054,1055 ЦК України,

Outcome: approved