Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитними договорами у розмірі 83233,16 грн. та понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає наступні обставини. 29.01.2024 між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 1411009 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства, в межах якого відповідачу було надано кредит, а відповідач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені кредитним договором. Всупереч умова кредитного договору відповідач не виконав свого зобов`язання. 14.10.2024 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторинг № 14102024, відповідно до умов якого підписавши Акт прийому передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку 2, фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до Реєстру боржників за кредитним договором позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 54975,00 грн, з яких : сума заборгованості за основною сумою боргу 7000.00 грн, сума заборгованості за відсотками 44 475,00 грн, сума заборгованості за пенею 3500,00 грн. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній здійснив 2 платежі, а саме:28.12.2024 та 04.01.2025 у розмірі 6,00 грн для погашення існуючої заборгованості. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 14.10.2024 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. 20.01.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 182794377. Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перебувають в загальному доступу, будучи опублікованими на сайті. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст..ст.641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договорі факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. 31.12.2020 Додатковою Угодою №26 до договору факторингу №28/1118-01. Відповідно до Реєстру боржників №279 від 09.04.2024 до Договору факторингу № 28/1118-01 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 182794377. 27.02.2025 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу « 27/0225-01, у відповідності до умов якого, ТОВ «Таліон Плюс» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимоги№4 від 04.08.2025 позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 28 264,16 грн, з яких: заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) 6099,44 грн, заборгованість по процентам 22164,72 грн. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 04.08.2025 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Представник позивача в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи позивач та представник позивача були повідомлені у встановленому законом порядку. В позовній заяві представник позивача просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача, і у випадку неявки в судове засідання відповідача у визначені судом дату та час, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Також, 26.01.2026 до суду від представника позивача Сова Ю.М. поступило клопотання про розгляд справи за відсутності сторони, в якому просить суд розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. Позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити в повному обсязі. Стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» понесені судові витрати. Відповідач в судові засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, в тому числі шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на порталі "Судова влада". Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. Передбачених ч.2 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, з ухваленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження згідно гл.10 Розділу ІІІ ЦПК України. Проаналізувавши викладені в позовній заяві обґрунтування позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, врахувавши також правові норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено фактичні обставини. 29 січня 2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» № 1411009 за допомогою ІКС Товариства, доступ до якого забезпечується споживачу через Веб-сайт. Даний договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором К332. (а.с.8-12) Відповідно до п.1 Договору сума (загальний розмір) кредиту складає 7000,00 грн., кредит надається строком на 360 днів, тип кредиту - кредит. Тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору. Знижена процентна ставка 1,875% в день та застосовується відповідно до умов визначених в п.1.5.2 договору. Мета отримання кредиту - споживчі (особисті) потреби. Денна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 2,50% в день; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки -2,45% в день. Загальні витрати на дату укладення Договору складають: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 63000,00 грн; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 61687,50 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 90 465,53% річних; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 52 792,87% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 70 000,00 грн; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 68 687.50 грн. Згідно п.2. Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Дати надання кредиту: 29.01.2024 або 30.01.2024. Пунктом 3 Договору визначено порядок обчислення (нарахування), економічна сутність та база розрахунку процентів, порядок зміни процентів. Відповідно до п.4.1 Договору Товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договорами факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача, але з обов`язковим повідомленням споживача про таке відступлення протягом 10 робочих днів із дати такого відступлення у спосіб, визначений ч.1 ст.25 ЗУ «Про споживче кредитування», що забезпечить доведення до відома споживача такого факту. Згідно п.5.1 Договору сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів, крім випадку визначеного в п.п.5.3 Договору. Відповідно до п.6.1 Договору сторони несуть відповідальність за порушення умов цього Договору згідно чинного законодавства України, цього Договору. У випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити Товариству штраф: у розмірі 1050,00 грн. на 4 день такого невиконання та/або неналежного виконання; у розмірі 77,00 грн починаючи з 5 дня за кожний день невиконання та /або неналежного виконання. Відповідно до п.9.2 Договору - договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє протягом строку, вказаного в п.1.4 Договору (включно), а у випадку, якщо після закінчення вказаного строку, за Договором будуть наявні невиконані грошові зобов`язання, Договір продовжує діяти до повного виконання споживачем зобов`язань за ним. Відповідачем також підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка є додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 1411009 від 29.01.2024, та Паспорт споживчого кредиту. (а.с.12 зі зворотної сторони -14) Із копії відповіді ТОВ «Пейтек Україна» від 05.11.2024 слідує, що 29.01.2024 08:28:13 було успішно перераховано кошти в сумі 7000,00 грн. на карту [NUMBER] . (а.с.15) З розрахунку заборгованості за кредитом у гривні виданого ТОВ «Слон Кредит» вбачається, що заборгованість відповідача по кредитному договору № 1411009 від 29.01.2024 станом на 14.10.2024 становить 54 975,00 грн, яка складається з: тіла кредиту 7000 грн, відсотків 44 475,00 грн, штраф/пеня 3500,00 грн. (а.с.16) 14 жовтня 2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 14102024. Відповідно до п.1.1 Договору фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відпустити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. Згідно п.п.1.2 п.1 Договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржника відбувається в день підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. (а.с.18-20) Відповідно до копії Акту прийому-передачі реєстру боржників за Договором факторингу № 14102024 від 14.10.2024 клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр Боржників кількістю 4589, після чого, з урахуванням п.1.2 Договору факторингу № 14102024 від 14.10.2024, від клієнта до фактора переходять Права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. (а.с.21) Із платіжної інструкції №487 від 18.10.2024 вбачається, що позивачем згідно договору факторингу № 14102024 від 14.10.2024 було здійснено оплату за відступлення права вимоги на рахунок ТОВ «Авентус Україна». (а.с.22) Із копії Реєстру боржників до Договору факторингу № 14102024 від 14.10.2024 вбачається, що від клієнта ТОВ «Слон Кредит» до фактора ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 1411009 загальною сумою заборгованості в розмірі 54 975,00 грн., яка складається з: суми заборгованості за основною сумою боргу 7000,00 грн., сума заборгованості за відсотками 44 475,00 грн. та суми заборгованості за пенею 3500,00 грн. (а.с.23) Також, 20 січня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 182794377. (а.с.29-38) Відповідно до п.2 Договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 6100,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Кредитодавець надає позичальнику перший Транш за Договором в сумі 5000 грн 20.01.2024, що є датою надання кредиту. Пунктом 3 Договору визначений дисконтний період кредитування. Пролонгація, а п.4 - порядок укладення договору та створення електронного підпису сторонами. Згідно п.5 Договору кожен окремий транш за цим Договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитного переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця, на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки [NUMBER] , що відбувається не пізніше ніж протягом 3 банківських днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання чергового Траншу за договором. Відповідно до п.7.3 Договору кінцева дата повернення (виплати) кредиту - 19.02.2029. Пунктом 8 Договору визначена вартість послуги кредитодавця, ціна договору, зокрема за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом. Інших витрат позичальника, крім процентів за належне користування кредитом, Договором не передбачено. Пунктом 9 Договору передбачені Права та обов`язки сторін, зокрема відповідно до п.п.9.1.1.13 кредитодавець має право передати іншій особі свої права кредитора за Договором без згоди позичальника. Договір кредитної лінії № 182794377 від 20.01.2024 підписаний відповідачем в електронному виді одноразовим ідентифікатором WJJC. Відповідачем в електронному виді одноразовим ідентифікатором підписано Паспорт споживчого кредиту продукту «Смарт» до Договору № 182794377 від 20.01.2024. (а.с.27-28). В заявці на отримання грошових коштів в кредит від 20.01.2024 відповідач вказав свої персональні дані, адресу проживання/реєстрації та номер катки 5168-75ХХ-ХХХХ-8994. (а.с.39) Із платіжного доручення від 20.01.2024 вбачається, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було здійснено переказ коштів в розмірі 5000 грн згідно договору № 182794377 від 20.01.2024 на картку відповідача [PERSON] - [INFO] (а.с.40) Із платіжних доручень від 21.01.2024 вбачається, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було здійснено переказ коштів в розмірі 500 грн, 200 грн та 400 грн згідно договору № 182794377 від 20.01.2024 на картку відповідача [PERSON] - [INFO] (а.с.41 - 43) З розрахунку заборгованості виданого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» вбачається, що заборгованість відповідача по договору № 182794377 від 20.01.22024 станом на 08.04.2024 становить 15 455,00 грн. (а.с.46) 28 листопада 2018 року між ТОВ Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, який Додатковою угодою від 31.12.2020 за №26 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 викладений у новій редакції, зокрема: відповідно до п.2 клієнт зобов`язується відступити фактору Права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених Договором. Порядок відступлення права вимоги визначено п.4, в якому зазначено, що наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному Додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до Боржника та додаткового оформлення не потребує. Згідно п.п.5.3.3 Фактор має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати Право вимоги на користь третіх осіб. (а.с.48-52) Із копії довідки № 182794377/ФК від 14.08.2025 виданої ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» вбачається, що 09.04.2024 було здійснено відступлення права вимоги за кредитним договором №182794377 від 20.01.2024, укладеного з [PERSON] , ТОВ «Талін Плюс» згідно укладеного Договору факторингу 28/1118-01 від 28.11.2018. (а.с.45) Згідно розрахунку заборгованості виданого ТО «Таліон Плюс» заборгованість відповідача [PERSON] за договором № 182794377 від 20.01.2024 становить 28 264,16 грн. (а.с.47) 27 лютого 2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір Факторингу № 27/0225-01, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Право вимоги переходить від клієнта до фактора на наступний календарний день після підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимоги, по формі встановленій у Додатку до цього Договору. (а.с.53-54) Копією платіжної інструкції № 78 від 05.08.2025 стверджується, що позивач здійснив оплату на рахунок ТОВ «Таліон Плюс» за відступлення права вимоги згідно Договору факторингу №27/0225-01 від 27.02.2025. (а.с.55) Із копії Реєстру прав вимоги від 04.08.2025, який підписаний клієнтом та фактором та скріплений печатками, вбачається, що від клієнта ТОВ «ТОВ Таліон Плюс» до фактора ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 182794377 від 20.01.2024 загальною сумою заборгованості в розмірі 28 264,18 грн., яка складається з: тіла кредиту 6099,44 грн., процентів 22 164,72 грн. (а.с.56) Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до частини першої-другої статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено, що договір про надання фінансових послуг (включно, мікропозики) укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/ або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги;в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до положень статей 5,15 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту. Зі змісту статей 11,12 Закону України «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Зазвичай такі правила є невід`ємною частиною кредитного договору, що прописується в самому договорі та без підтвердження про ознайомлення з такими, договір не буде укладено. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (частина дванадцята статті 11Закону України«Про електронну комерцію»). Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України"Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі № 127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений; сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу. Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитних договорів, які оформлені сторонами в електронній формі. Відповідно до пункту 1 ч.1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Визначення факторингу міститься у статті 49 Закону України від 07 грудня 2000 року "Про банки і банківську діяльність", у якій зазначено, що факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України). З частини першої статті 1077 ЦК України та частини п`ятої статті 5 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вбачається, що суб`єктний склад у договорі факторингу має три сторони: клієнта, яким може бути фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності (частина друга статті 1079 Цивільного кодексу України), фактора, яким може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (частина третя статті 1079 Цивільного кодексу України) та боржник, тобто набувач послуг чи товарів за первинним договором. У разі якщо відповідно до закону надання певних фінансових послуг потребує ліцензування, фінансова установа має право на здійснення таких послуг лише після отримання відповідних ліцензій. Отже, фактор для надання фінансової послуги повинен бути включеним до Державного реєстру фінансових установ. Такі висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2018 року у справі №909/968/16 (провадження №12-97гс18). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію фінансової установи від 27.12.2007 серія та номер ФК № 183 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВРНЕННЯ БОРГІВ», код ЄДРПОУ 35625014, є фінансовою компанією та має право здійснювати фінансові послуги, зокрема надавати послуги факторингу без отримання ліцензії та/або дозволів відповідно до законодавства. (а.с.62) З матеріалів справи встановлено, що Договір факторингу № 14102024 від 14.10.2024, на підставі якого позивач набув право вимоги до відповідача за договорами № 1411009 від 29.01.2024 укладений у відповідності до вимог закону, містить всі істотні умови. Доказів визнання вказаного договору недійсним, неукладеним, чи його розірвання до матеріалів справи не надано. Що стосується відступлення прав вимоги по Договору № 182794377 від 20.01.2024, то суд приходить до наступного. Як було вище зазначено, Договір № 182794377 було укладено між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». В подальшому, позивач посилається на те, що відповідно до Додаткової угоди №26 від 31.12.2020 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором № 182794377. Та, на підставі Договору факторингу № 27/0225-01 від 27.02.2025 від ТОВ «Таліон Плюс» право грошової вимоги до відповідача за договором № 182794377 перейшло до відповідача. Однак, позивачем/представником позивача до матеріалів позовної заяви не надано суду копію договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити строк дії даного договору та чи у межах строку дії даного договору факторингу була укладена 31.12.2020 Додаткова угода № 26 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018. Також, п.8 Договору факторингу № 28/1118-01, який викладений у новій редакції відповідно до Додаткової угоди №26 визначено термін дії, зміна та припинення договору, зокрема строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.8.1 цього Договору та закінчується 31.12.2021, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором. З наведеного вбачається, що строк дії договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 згідно Додаткової угоди № 26 від 31.12.2020 - до 31.12.2021, а договір кредитної лінії № 182794377 між «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] укладений 20.01.2024. Договір факторингу № 27/0225-01 укладений між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» 27 лютого 2025 року, тобто після закінчення строку дії Договору факторингу № 28/1118-01. В матеріалах справи відсутня інформації про укладення додаткового договору/додаткової угоди щодо продовження строку дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018. З вищенаведеного вбачається, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження переходу права грошової вимоги до відповідача від первісного кредитора - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до кредитора - ТОВ «Таліон Плюс», відповідно не довів перехід права вимоги від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «ЄАПБ», тобто не довів перехід права вимоги на кожному етапі такої передачі, що є його процесуальним обов`язком. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 1056-1 розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов`язання, за змістом якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. У відповідності із ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який доповнений Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану" від 15.03.2022 № 2120-IX та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на всій території України уведено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який безперервно триває з 24.02.2022 до тепер. Враховуючи наведене, боржник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення на період воєнного стану. Неустойка, нарахована включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягає списанню кредитодавцем (позикодавцем). Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом (частини 5, 7 статті 81 ЦПК України). Згідно до частини другої статті 89 ЦПК жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підставі вищенаведеного, вбачається, що первісні кредитори з якими відповідач укладав договори № 1411009 від 29.01.2024 та № 182794377 від 20.01.2024 свої зобов`язання виконали в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов договорів, будь-яких доказів на спростування отримання коштів та користування наданими коштами відповідач не надав, також підписавши договори, відповідач погодився на їх укладення саме на таких умовах. Проте, як уже було зазначено, матеріали справи не містять належного відступлення прав вимоги по договору № 182794377 від 20.01.2024. Також, пеня по договору № 1411009 нарахована первісним кредитором у період з 29.01.2024 ( дата укладення договору) по 14.10.2024 (дата відступлення прав вимоги), тобто після запровадження воєнного стану, який триває до тепер. А тому оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи порушення відповідачем умов договору, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, а саме з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором № 1411009 від 29.01.2024 в розмірі 51 469,00 грн., яка складається з: суми заборгованості за основною сумою боргу 7000,00 грн, суми заборгованості за відсотками 44 469,00 грн. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому статтею 141 ЦПК України відповідно до Закону України «Про судовий збір». Беручи до уваги, що позовні вимоги задоволені частково, то з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати у розмірі 1872,43 грн.(51 469,00 х 3028,00/83 233,16 (ціна позову)). На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial