Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

Позивач ТОВ «ІННОВА НОВА» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 29961 грн та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Позов обґрунтовано тим, що 24.05.2025 року між ТОВ «ІННОВА НОВА» та [PERSON] було укладено договір про надання грошових коштів у позику №8291110525, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти в сумі 6000 грн. шляхом перерахування на банківський рахунок (банківську картку) на умовах строковості, зворотності, платності строком на 360 днів, а відповідач зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування нею. Договір між сторонами був укладений у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених статтями 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 29961 грн., з яких 6000 грн заборгованість за тілом кредиту, 11061 грн заборгованість за процентами, 12000 грн сукупна сума пені, нарахована за порушення зобов`язань, 900 грн комісія за надання кредиту, відповідно до п. 2.7 Договору, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 05.12.2025 року за позовною заявою ТОВ «ІННОВА НОВА» відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін та задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які підтверджують факт перерахування ТОВ «Іннова Фінанс» за допомогою надавача послуг ТОВ ФК «Контрактовий дім» та отримання [PERSON] грошових коштів у позику відповідно до умов Договору надання грошових коштів у позику №8291110525 від 24.05.2025 року у розмірі 6 000,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити. Відповідач зазначив, що грошові кошти у розмірі 6000 грн. він не отримував, платіжної карти № [NUMBER] він немає, а тому підстави для задоволення позову відсутні. Заслухавши відповідача, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 24.05.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС», найменування якої змінено на «ІННОВА НОВА», та особою, яка іменувалася [PERSON] , було укладено Договір про надання грошових коштів у кредит №8291110525. Укладання Договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується позичальнику через Веб-сайт. Ідентифікація позичальника здійснювалася при вході позичальника в особистий кабінет в порядку передбаченому Договором та/або Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону позичальника, вказаний позичальником при вході та/або протягом періоду обслуговування в Товаристві (п. 2.1. Договору). Згідно п. 3.1. вказаного договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування на поточний рахунок позичальника, на платіжну картку: [NUMBER] . Відповідно до листа ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім», 24.05.2025 [PERSON] було перераховано на платіжну карту [NUMBER] кошти у розмірі 6000,00 грн (а.с.13). Відповідно листа АТ «ПРИВАТБАНК» від 12.12.2025 року за № 20.1.0.0.0/7-251207/2625-БТ на виконання ухвали суду від 05.12.2025 року надано інформацію стосовно рахунків [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , а саме виписку по рахунку за 24.05.2025 р. Додатково повідомлено, що по рахунках клієнта зарахування на суму 6000 грн. відсутнє. Згідно виписку по рахунку № [NUMBER] за період 24.05.2025 року - 25.05.2025 року відсутне зарахування коштів на суму 6000 грн. (а.с.44). Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У пункті 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі № 129/1033/13-ц вказано, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно згаданий принцип не передбачає обов`язок суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Пріоритет у доказуванні надається не тому, хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний (див. постанову Верховного Суду від 21.09.2022 року у справі № 645/5557/16-ц). Проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на те що позивач не довів належними та допустимими доказами, що 24.05.2025 року саме відповідач [PERSON] уклав Договір про надання грошових коштів у кредит №8291110525 та отримав згідно цього договору грошові кошти у сумі 6000 грн., оскільки відповідач [PERSON] не отримував на належну йому платіжну картку грошові кошти від позивача у розмірі 6000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed