Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

21 листопада 2025 року в провадження суду надійшла позовна заява Акціонерного Товариства "Таскомбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 28 грудня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем [PERSON] був укладений Кредитний договір №5005145948, згідно якого остання отримала кредит у сумі 56 000 гривень, строком на 60 місяців. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом належним чином не виконує, має заборгованість, яка станом на 01 травня 2025 року складає 83 107,02 гривень, з яких: 51 333,02 гривень заборгованість по тілу кредиту; 6,76 гривень заборгованість по річних процентах; 31 767,24 гривень заборгованість по щомісячним процентам. 29 грудня 2020 року права вимоги за вказаним кредитним договором відступлені позивачу на підставі того, що між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та позивачем АТ «ТАСКОМБАНК» було укладено Договір про відступлення права грошової вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року, згідно якого до АТ «ТАСКОМБАНК» перейшло право грошової вимоги за Кредитним договором №5005145948 від 28 грудня 2020 року. На підставі викладеного, позивач АТ «ТАСКОМБАНК» просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Кредитним договором №5005145948 від 28 грудня 2020 року в розмірі 83 107,02 гривень та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить розгляд справи здійснити в його відсутність, позов підтримав, згоден на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася повторно, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, відзив на позов не надала, у зв`язку з чим ухвалою суду від 17 лютого 2026 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 28 грудня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем [PERSON] був укладений Кредитний договір №5005145948, згідно якого остання отримала кредит у сумі 56 000 гривень, строком на 60 місяців, річні проценти - 0,01% від суми боргу за договором, щомісячні проценти - 3% від суми кредиту. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом належним чином не виконує, має заборгованість, яка станом на 01 травня 2025 року складає 83 107,02 гривень, з яких: 51 333,02 гривень заборгованість по тілу кредиту; 6,76 гривень заборгованість по річних процентах; 31 767,24 гривень заборгованість по щомісячним процентам. 29 грудня 2020 року права вимоги за вказаним кредитним договором відступлені позивачу на підставі того, що між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та позивачем АТ «ТАСКОМБАНК» було укладено Договір про відступлення права грошової вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року, згідно якого до АТ «ТАСКОМБАНК» перейшло право грошової вимоги за Кредитним договором №5005145948 від 28 грудня 2020 року. Копією платіжної інструкції банку №676016865 від 29 грудня 2020 року підтверджується сплата позивачем на користь ТОВ "ФК"ЦФР" суми грошових коштів на виконання договору відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина 1 ст.612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1056-1 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором та визначається залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Оскільки, відповідач своєчасно та належним чином свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом не виконала, суд вважає, що позовні вимоги в підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Враховуючи положення ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним відшкодувати позивачу понесені витрати в розмірі 2 422,40 гривень сплаченого судового збору, стягнувши їх з відповідача.

Outcome: approved