Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивача подав до Миколаївського районного суду Львівської області позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову покликається на те, що 07.02.2025 між Товариство з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» (далі ТОВ «Селфі Кредит») та [PERSON] укладено договір №2080575, згідно з умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 34 000 грн строком на 360 днів. Кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах та в розмірі, передбачених договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит в строк, передбачений договором. 21.07.2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» (далі ТОВ «Факторинг Партнерс») укладено Договір факторингу №21-07/25, відповідно до якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2080575 від 07.02.2025. Відповідач свої зобов`язання за кредитними договором належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 164 800 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 38 000 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення прав вимоги 62 200 грн, заборгованість за нарахованими процентами з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості 45 600 грн, заборгованість за пенею та/або штрафами 19 000грн. Враховуючи вищенаведене, просить суд стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованість за кредитним договором 164 800 грн та судові витрати по справі, а саме понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн та 25 000 грн понесених витрат на правову допомогу. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 16.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Відповідачу надано строк для подання відзиву та заперечень. У позовній заяві представник позивача просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує. В судове засідання [PERSON] не з`явився, однак суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності, зважаючи на те, що такий повідомлявся про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було. За таких обставин, суд проводить розгляд справи на підставі письмових доказів відповідно до ст.223 ЦПК України. В силу приписів ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що 07.02.2025 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» № 2080575, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 34 000 грн строком на 360 днів з періодичністю сплат процентів кожні 15 днів. Стандартна процентна ставка становить 1% в день. Відповідач підписав кредитний договір електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором С950 (а.с.15-18). У паспорті споживчого кредиту визначені основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредитку, порядок повернення кредиту та інша додаткова інформація (а.с.38). Додатковою угодою від 09.02.2025 до договору про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» № 2080575 від 07.02.2025, сторони домовились збільшити суму кредиту на 4 000 грн, у зв`язку з чим загальний розмір кредиту становить 38 000 грн. Відповідач підписав додаткову угоду цифровим підписом одноразовим ідентифікатором В246 (а.с.39). Відповідно до листа ТОВ «Пейтек» №20250722-1473 від 22.07.2025, між ТОВ «Пейтек» та ТОВ «Селфі кредит» було укладено договір про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку №01042024-2 від 01.04.2024. Відповідно до зазначено договору, було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «Селфі кредит» на суму 34 000 грн, призначення платежу: зарахування на картку, маска картки [NUMBER] . Відповідно до листа ТОВ «Пейтек» №20250722-1474 від 22.07.2025, між ТОВ «Пейтек» та ТОВ «Селфі кредит» було укладено договір про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку №01042024-2 від 01.04.2024. Відповідно до зазначено договору, було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «Селфі кредит» на суму 4 000 грн, призначення платежу: зарахування на картку, маска картки [NUMBER] (а.с.13). Згідно з розрахунком заборгованості, наданого ТОВ «Селфі Кредит», заборгованість відповідача за кредитним договором № 2080575 від 07.02.2025 станом на 21.07.2025 становить 119 200 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 38 000 грн, заборгованість за нарахованими процентами 62 200 грн, заборгованість за штрафними санкціями 19 000 грн (а.с.19-22). 21.07.2025 року між ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено Договір факторингу №21-07/25, відповідно до якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 2080575 від 07.02.2025 (а.с.46-49). З платіжної інструкції №539770001 від 21.07.2025 вбачається, що ТОВ «Факторинг Партнерс» здійснило переказ коштів ТОВ «Селфі кредит» в сумі 2 400 344 грн, призначення платежу: оплата згідно договору факторингу №21-07/25 від 21.07.2025 (а.с.49). Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу №21-07/25 від 21.07.2025, ТОВ «Факторинг Партнерс» прийняло право грошової вимоги до 1 526 боржників (а.с.49 на звороті). Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №21-07/25 від 21.07.2025, ТОВ «Факторинг Партнерс» прийняло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 2080575 від 07.02.2025 у розмірі 119 200 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 38 000 грн, заборгованість за нарахованими процентами 62 200 грн, заборгованість за штрафними санкціями 19 000 грн (а.с.27). Згідно з розрахунком заборгованості, наданого ТОВ «Факторинг Партнерс», заборгованість відповідача за кредитним договором № 2080575 від 07.02.2025 станом на 03.12.2025 становить 164 800 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 38 000 грн, заборгованість за відсотками 107 800 грн, заборгованість за пенею 19 000 грн (а.с.23). Норми права, які застосував суд У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, у відповідачки виник обов`язок повернути позивачу грошові кошти отримані за кредитним договором у розмірі та на умовах встановлених договором. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти. Відповідно до ч.1,3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з нормами ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову. Судом встановлено сторонами не спростовано, 07.02.2025 між ТОВ «Селфі кредит» та відповідачем укладено договір № 2080575, відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 34 000 грн строком на 360 днів зі стандартною (базовою) процентною ставкою 1% на день. Додатковою угодою від 09.02.2025 до договору № 2080575 07.02.2025 сторони домовились збільшити суму кредиту на 4 000 грн, у зв`язку з чим загальний розмір кредиту становить 38 000 грн. ТОВ «Селфі кредит» умови кредитного договору та додаткової угоди виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на суму 38 000 грн. 21.07.2025 року між ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено Договір факторингу №21-07/25, відповідно до якого до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 2080575 від 07.02.2025. Разом з тим, відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 2080575 від 07.02.2025 та додатковою угодою від 09.02.2025 до вказаного договору належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі164 800 грн. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту в сумі 38 000 грн, заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення прав вимоги 62 200 грн, заборгованості за нарахованими процентами з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості 45 600 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Разом з тим, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором за пенею та/або штрафом в розмірі 19 000 грн задоволенню не підлягає з огляду на наступне. У пункті 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Позивачем не враховано вищевказаних перехідних положень ЦК України та здійснено розрахунок неустойки у розмірі 19 000 грн за період з 25.02.2025 по 09.03.2025 (під час дії в Україні воєнного стану), а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені. Враховуючи наявні докази у матеріалах справи у своїй сукупності та зважаючи на те, що майнове право позивача порушене відповідачем, а відтак підлягає захисту, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Факторинг партнерс» заборгованість у сумі 145 800 грн. Вирішуючи питання судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. З матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог ч.8 ст.141 ЦПК України представником ТОВ «Факторинг партнерс» долучено до матеріалів справи наступні документи: договір про надання правової допомоги №02-07/2024, укладений між ТОВ «Факторинг партнерс» та адвокатським об`єднанням «Лігал ассістанс» яким передбачено, зокрема, те, що вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору (п.4.1. Договору), витягом з акту №23 про надання юридичної допомоги від 28.11.2025, який містить перелік виконаних послуг, кількість затрачених годин та їх вартість. В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000 грн. Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що розмір витрат на правову допомогу у цій справі, що включає в себе надання усної консультації з вивченням документів, підготовку пропозицій та складання позовної заяви, яка подана до суду через систему "Електронний Суд", в сумі 25 000 грн є завищеним, враховуючи категорію та складність справи, відтак розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає зменшенню до суми 4 000 грн. Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2 143,12 грн.

Outcome: partial