Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

В грудні 2024 р. позивач звернулась до суду з позовом, в якому з урахуванням позовної заяви в новій редакції (а.с. 117-122) просила стягнути з Відповідачів - [PERSON] , ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», Моторне (транспортне) страхове бюро України, солідарно суму моральної та матеріальної шкоди у розмірі 471 649,33 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03 грудня 2021 року [PERSON] переходила дорогу на регульованому пішохідному переході, на якому Відповідач 1 здійснив наїзд на Позивачку, через що Позивачка впала на бік і отримала сильний удар не лише в ногу, а і в голову. Внаслідок винних дій Відповідача1 Позивачці було завдано суттєвої шкоди здоров`ю, суттєвої моральної та матеріальної шкоди. Вироком Шевченківського районного суду по справі 761/4139/22 від 03.04.2024, що набрав законної сили, встановлено вину Відповідача 1 - [PERSON] у скоєнні ДТП, яким Позивачці спричинено різних тілесних ушкоджень середньої важкості, та встановлено причинно-наслідковий зв`язок винних дій Відповідача 1 з травмами Позивачки. З 03 по 20 грудня 2021 року Позивачка проходила стаціонарне лікування в лікарні №17 м. Києва. Внаслідок ДТП позивач отримала перелом латерального виростка правої великогомілкової кістки зі зміщенням. 14 грудня 2021 року Позивачці зробили операцію. До травня 2022 року Позивачка вимушено знаходилася дома (лікарняний закрито 29.03.2022 та до 30.04.2022 знаходилася на простої). Внаслідок ДТП позивач заподіяно моральну шкоду. Душевні та фізичні страждання, переживалися Позивачкою у лікарні, під час підготовки до операції, і під час її проведення. Позивачка хвилювалася та відчувала сильний біль під час проведення багатьох процедур (уколи, перев`язки, зняття швів, фізіотерапевтичні процедури, щоб полегшити біль та запалення, проходження КТ). З дня ДТП і дотепер відчуваються біль в нозі, через що втрачено здоровий повноцінний сон. Душевні та фізичні страждання переживаються й досі, коли Позивачка робить фізичні вправи оперованою ногою з метою її швидшої реабілітації (за вказівкою лікаря), адже до цього часу Позивачка вимушено пересувається з палицею. Позивачка досі відчуває фізичні стражданнями через те, що через велику кількість прийняття медичних препаратів, у неї виникла алергічна реакція на них. Душевними страждання, що існують досі, пов`язані з переживаннями з приводу коштів, які були витрачені на лікування. Крім цього, позивачка не може відвідувати тренажерний зал у фітнес-клубі, з метою підтримання та покращення стану свого здоров`я. Душевні стражданнями, пов`язані також з тим, що Позивачку звільнено з займаної посади 21.06.2022. Позивачка ж перебувала на лікарняному з 03.12.2021 по 29.03.2022, з 03.06.2022 по 20.06.2022. Крім того, у травні 2022 року 11 календарних днів в робочий час проходила фізіотерапевтичні процедури та зверталася до інших лікарів у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, внаслідок отриманої травми. Позивачка відчуває себе безпорадною, фізично хворою людиною з дуже обмеженими можливостями, що потребує стороннього догляду та постійної уваги, позбавлена можливості вести свій звичний спосіб життя, страждаю на постійні болі ноги внаслідок отриманої травми. Крім того, весь цей період Позивачка потребує сторонньої допомоги. Працювати, з вини Відповідача, Позивачка майже весь час не мала можливост. Позивачка також зазнає душевних переживань через втрату звичного контакту з родичами та близькими людьми, бо позбавлена можливості відвідувати їх, брати участь у звичному колі друзів та родичів. Крім цього, позивачка отримала інвалідність внаслідок винних дій Відповідача 1. Позивачка здійснила експертну оцінку нанесеної їй моральної шкоди, який підтверджує суму компенсації моральної шкоди в 300000,00грн. Окрім моральної шкоди Позивачці було завдано також матеріальної шкоди, позивачка була вимушена витрачати власні та позичені гроші для оплат лікування, медичних препаратів, реабілітації та супутніх витрат. Так, за 2021-2023 роки позивач витратила 69648,83 грн. Крім того первинна операція та наркоз в 2021 році коштувала Позивачці біля 38000 грн. На вказані суми позивач нарахувала 3 % річних та інфляційні, а саме: 29 908,71 (інфляційне збільшення) + 5 915,00 (3%річних) за 2021 рік, 2 537,54 (інфляційне збільшення) + 1 050,13 (3%річних) за 2022 рік, 1 815,36 (інфляційне збільшення) + 596,99 (3%річних) за 2023 рік. Разом по витратах за 2021-2023 роки (сума завданої прямої матеріальної шкоди) становить 103 518,71 грн + 21 863,67 грн + 24 088,35 грн = 149 470,73грн. Крім цього, витрати за 2024 рік на лікування наслідків отриманої травми становили загалом 15 344,90 грн та витрати за 2025 рік на лікування наслідків отриманої травми становили загалом 10440,00 грн. Всього за період 2021-2025 роки сума завданої матеріальної шкоди становить 171 649,33 грн. Позивачка зверталася до страховика Відповідача 1, її звернення зареєстрували, але окрім цього ніяких дій з боку страховика Відповідача1 не здійснювалося. Згідно з відомостями реєстру ЄДРПОУ страховик Відповідача1 (ПрАТ «СК «УСС») перебуває в стані добровільного припинення діяльності, Жодної виплати ні від ПрАТ «СК «УСС», ні від МТСБУ Позивачка не отримувала. Від Відповідача 1 Позивачка отримала лише один платіж у жовтні 2023 року у розмірі 2985 грн. Вказане стало підставою для звернення до суду. У відзиві на позов представник відповідача 1 заперечує щодо його задоволення в частині стягнення матеріальної шкоди,не заперечує щодо стягнення 50000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди. Зазначає, що цивільно-правова відповідальність Відповідача на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «УСС» за діючими на дату ДТП полісами (автомобіль і напівпричіп) № 206570949 з лімітом відповідальності Страховика за шкоду, завдану майну у розмірі 320 000,00 грн. за шкоду, що заподіяна здоров`ю. Відповідач виконав усі свої обов`язки щодо повідомлення Страховика про настання страхового випадку. Звертає увагу, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Позивач не має права вимагати від Відповідача відшкодувати заподіяний збиток у розмірі, що покриваються лімітом відповідальності за шкоду заподіяну здоров`я (320 000,00 грн) та має звертатися з відповідною вимогою до Страховика Відповідача - ПрАТ «СК «УСС» а у випадку завершення процедури ліквідації та затвердження ліквідаційного балансу останнього - до МТСБУ. В позовній заяві відстунє посилання на будь-який доказ, який стверджував би наявність душевних страждань і втрат, зокрема: моральна травма та фізичні страждання, лікування тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, емоційне навантаження та постійні стреси, суперечки в родині. Позивачка мотивує свою позицію проведеною експертизою. Проте, вказаний документ не є експертизою, вказаний доказ не є і не може бути належним доказом. У відповіді на відзив позивач зазначає, що потерпілий вправі одержати повне відшкодування завданої шкоди від особи, яка її завдала в рамках деліктного зобов`язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоду. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Позивач зверталася до страховика Відповідача, її звернення зареєстрували, але окрім цього ніяких дій з боку страховика Відповідача не здійснювалося. Вважає, що відповідач безпідставно зменшує розмір відшкодування моральної шкоди до 50000,00 грн. У відзиві на позов представник відповідача 2 заперечує щодо його задоволення, зазначає, що в дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 03.12.2021 року за участю транспортного засобу «Хюндай», державний номер [NUMBER] має нести відповідальність винна особа в дорожньо-транспортній пригоді. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] було застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Український страховий стандарт» за полісом ЕР 206570949. Отже, саме Страховик взяв на себе зобов`язання відшкодувати нанесену шкоду у разі звернення потерпілої особи до страховика винуватця ДТП . Обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Звертає увагу, що МТСБУ має зобов`язання на відшкодування шкоди замість страховика лише у випадку визнання його банкрутом та/або ліквідації. При цьому немає значення, чи це було підставою для його виключення із числа членів МТСБУ та/або позбавлення його повного членства. МТСБУ відповідно до Закону № 1961-IV відшкодовує шкоду за страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований (виключений з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань); в інших випадках страховик зобов`язаний самостійно відшкодувати шкоду, у тому числі в процедурі банкрутства та ліквідації як юридичної особи. Закон не передбачає обов`язку МТСБУ на відшкодування шкоди замість виключеного члена у випадку виключення зі складу членів МТСБУ з інших підстав, і в цих випадках страховик повинен нести матеріальну відповідальність самостійно на загальних підставах. Вважає, що позивачем було безпідставно залучено в якості співвідповідача МТСБУ, а МТСБУ відшкодовує шкоду ВИКЛЮЧНО після визнання банкрутом Страховика. Також просить врахувати, що позивачем не надано підтверджуючого документа щодо лікування, а тільки чеки витрат з яких неможливо встановити пов`язаність з ДТП, оскільки надані чеки є нерозбірливими внаслідок чого у Страховика немає підстав для проведення страхового відшкодування у зв`язку з неможливістю встановити пов`язаність витрат з ДТП . В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити. Представник відповідача 1 в попередніх засіданнях заперечував щодо задоволення позову. Представник відповідача 3 в судове засідання не з`явився, у відзиві просив розглянути справу без його участі. Відповідач 2 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи, причини неявки суду не відомі. Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (ч.ч. 1, 3 ст. 211 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Ухвалою судді Осаулова А.А. від 16.12.2024 р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 22.09.2025 р. закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено її судовий розгляд по суті. Суд, вислухавши пояснення присутніх учасників, дослідивши зібрані в справі письмові докази, вважає за можливе позовні вимоги задовольнити з огляду на наступне. 03 грудня 2021 року приблизно о 16 годині, водій [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] , рухався в місті Києві по вул. Дорогожицька зі сторони вул. Оранжерейна в напрямку вул. Ризька та наближався до регульованого світлофорними об`єктами перехрестя вул. Дорогожицька та вул. О. Теліги. Грубо порушуючи вимоги п. п. 2.3 «б», 10.1, 16.2 Правил дорожнього руху України, які затверджені Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року, [PERSON] , під час керування вказаним автомобілем, проявив неуважність до дорожньої обстановки, перед зміною напрямку свого руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, проігнорував вимоги дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах» ПДР України, та повертаючи ліворуч у забороненому напрямку у м. Києві від вул. Дорогожицька на вул. О. Теліги в напрямку вул. Довженка, не дав дорогу пішоходу [PERSON]., яка переходила проїзну частину по вул. О. Теліги на дозволений зелений сигнал світлофору для пішоходів по регульованому пішохідному переходу зліва направо відносно напрямку руху автомобіля «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] , на яку водій [PERSON] повертав. Внаслідок проявленої злочинної необережності водієм [PERSON] та порушення ним правил безпеки дорожнього руху, в результаті наїзду автомобілем потерпілій [PERSON] спричинено тілесне ушкодження у виді закритої травми правої гомілки у вигляді внутрішньосуглобового перелому латерального виростка великогомілкової кістки зі зміщенням уламків, яке згідно висновку судово-медичної експертизи відноситься до середнього ступеня тяжкості. Таким чином, під час керування транспортним засобом водій автомобіля «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] порушив п.п. 2.3 «б», 10.1, 16.2 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого настали наслідки у вигляді спричинення [PERSON] середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які перебувають між собою у прямому причинному зв`язку. За даними висновку експерта № 042-86-2022 від 26.01.2022 закрита травма правої гомілки, яка виявлена у [PERSON] , могла утворитись в термін 03.12.2021 при транспортній травмі /травма внаслідок зіткнення автомобіля, що рухався з пішоходом/, перебуває в прямому причино-наслідковому зв`язку з подіями транспортної травми та за ступенем тяжкості відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості. За даними висновку експерта № СЕ-19/111-22/1394-ІТ від 25.01.2022 в ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо- транспортною пригодою, водій автомобіля «Hyundai Sonata» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] повинен був керуватися вимогами дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах» ПДР України та пунктів: 10.1; 16.2 ПДР України. В даній дорожній ситуації, водій автомобіля «Hyundai Sonata» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода, шляхом виконання вимог дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах» ПДР України та пунктів: 10.1; 16.2 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній ситуації, експертом, з технічної точки зору, в діях водія автомобіля «Hyundai Sonata» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] вбачаються невідповідності вимогам дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах» ПДР України та пунктів: 10.1; 16.2 ПДР України. З технічної точки зору, причиною даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідності дій водія автомобіля «Hyundai Sonata» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] вимогам дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах» ПДР України та пунктів: 10.1; 16.2 Правил дорожнього руху України. Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 03.04.2024 р у справі №761/4139/22 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік.На підставі ст.75 КК України [PERSON] звільнено від призначеного судом основного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки. На підставі ст.76 КК України зобов`язано [PERSON] періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Цивільний позов потерпілої [PERSON] про стягнення з [PERSON] матеріальної та моральної шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення, - залишено без розгляду У відповідності до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Внаслідок вказаного ДТП [PERSON] отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Згідно зі статтею 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Закон України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 1 липня 2004 року ( надалі Закон № 1961-IV), який діяв на момент виникнення спірних правовідносин регулював правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1 Закону № 1961-IV). За вимогами статті 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV). Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно п. 17.1.ст. 17 Закону № 1961-IV страховики зобов`язані укладати договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір «Зелена картка») відповідно до цього Закону та чинного законодавства України. В п. 17.2.ст. 17 Закону № 1961-IV зазначено, що поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є документом, технічний опис, зразки, порядок замовлення, організації постачання якого затверджуються Уповноваженим органом за поданням МТСБУ. У пункті 33.1.4 статті 33 Закону № 1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, ? МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, ? МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35 Закону № 1961-IV). Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, ? МТСБУ),

Outcome: partial