Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

У листопаді 2025 року представник позивача адвокат Каракаш В.М., в інтересах позивача [PERSON] , звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між [PERSON] (далі - позивач) та [PERSON] (далі - відповідач). Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17.07.1987 було укладено шлюб, який зареєстровано Київським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Сторони шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. У зв`язку з вказаним позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду зазначеної позовної заяви визначено головуючого суддю Майстренка О.М. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 19.11.2025 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, в якій відповідачу в порядку ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено 5-ти денний строк для подання відзиву з викладенням заперечення проти позову. 24 грудня 2025 року відповідач подала до суду відзив в якому не заперечувала проти розірвання шлюбу, заперечує проти окремих фактичних обставин, які викладені позивачем в позові, а саме що сторони вже тривалий час не підтримають шлюбні відносини. 07 січня 2026 року представник позивача подав відповідь на відзив у якій підтримав свою попередню правову позицію викладену у позові. 12 та 13 лютого 2026 року до суду надійшла від представника позивача надійшла заява про уточнення до позовної заяви про розірвання шлюбу, в якій представник позивача просила розірвати шлюб, визнати факт припинення фактичних шлюбних відносин між сторонами у період з 2012 року по теперішній час та врахувати у мотивувальній частині рішення факти щодо фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами у вказаний період. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 13.02.2026 заява щодо уточнення до позовної заяви повернута представнику позивача. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановлений законом порядку. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату час і місце судового засідання повідомлялася належним чином. До суду надійшла заява в якій відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу і просить розглянути справу за її відсутності. За загальним правилом ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 17 липня 1987 року було укладено шлюб, який зареєстровано Київським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та позивач не зацікавлений у продовженні сімейного життя. Згідно зі ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно з частиною першою ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України визначено, що шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження шлюбних відносин суперечитиме інтересам позивача та відповідача, враховуючи, що жодна зі сторін не зверталася до суду з клопотанням про надання строку для примирення, тобто між подружжям відсутні будь-які намагання спрямовані на відновлення сімейних відносин. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині вимоги про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн. З огляду на викладене та

Outcome: approved