Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

26.12.2025 року до Калинівського районного суду Вінницької області звернувся [PERSON] із вказаною заявою, в якій просить визнати його усиновлювачем [PERSON] , [INFO] , уродженця села Іванів Калинівського району Вінницької області, у зв`язку із чим, внести зміни в актовий запис про народження дитини № 46, складений 08 листопада 2016 року Виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, в якому: змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [INFO] »; змінити по-батькові дитини з « [PERSON] » на « [INFO] »; ім`я дитини, місце та дату її народження, залишити без змін; батьком записати його. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що він з 14 лютого 2023 року перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , яка має дитину - сина [PERSON] , [INFO] , уродженця села Іванів Калинівського району Вінницької області. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . Між ним та дитиною дружини - сином [PERSON] , [INFO] , склались доброзичливі стосунки та взаємне порозуміння, у зв`язку із чим, він вирішив усиновити останнього. Матеріально їх сім`я забезпечена, для проживання неповнолітньої дитини є всі необхідні житлово-побутові умови. Медичні протипоказання відсутні, до кримінальної відповідальності не притягувався, знятої чи непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває. Відомості про батька дитини до актового запису про народження внесені відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Відповідно до висновку від 31 жовтня 2025 року № 02-22-1-725, Орган опіки та піклування Іванівської сільської ради Вінницької області, вважає за доцільне щоб він був усиновлювачем [PERSON] , [INFO] . Вважаючи себе таким, що зможе забезпечити дитині нормальні умови для її всебічного розвитку та повноцінного виховання, просить задовольнити заяву. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2025 року, визначено склад суду з розгляду заяви про усиновлення дитини: головуючого суддю Сєліна Є.В. Протоколом автоматизованого визначення присяжних від 26.12.2025 року, визначено склад присяжних: Деркача О.В., Майданюка Л.П. Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 01.01.2026 року, відкрите провадження за заявою, розгляд якої визначено здійснити в порядку окремого провадження в закритому судовому засіданні у складі одного судді і двох присяжних, призначено судовий розгляд. На підставі ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 03.02.2026 року, до участі у справі залучено [INFO] в якості заінтересованої особи. Заявник [PERSON] в судовому засіданні підтримав вимоги та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у поданій заяві. Заінтересовані особи [PERSON] та представник органу опіки та піклування КАЩУК О.П. в судовому засіданні також підтримали вимоги та просили їх задовольнити. Заінтересовані особи - уповноважені представники Калинівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, та [INFO] , в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені в передбаченому законом порядку. Суд, заслухавши вступне слово заявника, заінтересованих осіб, з`ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши в порядку, визначеному в процесуальному законі, докази, якими вони обґрунтовуються, приходить до наступних висновків. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Статтями 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у передбачений законом спосіб. Відповідно до положень статті 3 СК України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно статті 4 СК України, кожна особа має право на проживання в сім`ї. Статтями 3, 4, 5, 7 СК України передбачено, що кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Як передбачено статтею 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. За статтею 6 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Відповідно до статті 18 вказаної Конвенції, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 3 метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у цій Конвенції, Держави-учасниці надають батькам і законним опікунам належну допомогу у виконанні ними своїх обов`язків по вихованню дітей та забезпечують розвиток мережі дитячих установ. Згідно статті 207 СК України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Різниця у віці між усиновлювачем та дитиною не може бути більшою ніж сорок п`ять років (частини 1, 2 статті 211 СК України). Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин 1 - 3 статті 218 СК України щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Згідно частини 1 статті 220 СК України, на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. За статтею 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. У відповідності до статті 223 СК України, особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Статтею 225 СК України визначено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до статті 232 СК України, з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Частиною 1 статті 229 СК України передбачено, що особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Згідно частин 2, 3, 4 статті 231 СК України, якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Якщо усиновлюється повнолітня особа, її прізвище, ім`я та по батькові можуть бути змінені у зв`язку з усиновленням за заявою усиновлювача та усиновленої особи. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Відповідно до статті 234 СК України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Статтею 224 СК України визначено обставини, що мають істотне значення для справи, які враховує суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Вказаною нормою також передбачено, що при дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. За частиною другою статті 311 ЦПК України, до заяви про усиновлення дитини за наявності мають бути додані такі документи: копія свідоцтва про шлюб, а також письмова згода на це другого з подружжя, засвідчена нотаріально, - при усиновленні дитини одним із подружжя; медичний висновок про стан здоров`я заявника; довідка з місця роботи із зазначенням заробітної плати або копія декларації про доходи; документ, що підтверджує право власності або користування жилим приміщенням; інші документи, визначені законом. У статті 4 Європейської конвенції про усиновлення дітей проголошено, що компетентний орган не приймає рішення про усиновлення, якщо не є переконаним, що усиновлення відповідатиме найвищим інтересам дитини. У кожному випадку компетентний орган приділяє особливу увагу важливості того, що усиновлення забезпечує дитину стабільними та гармонійними домашніми умовами. Згідно з частинами 1 - 3 статті 10 цієї Конвенції, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише після належного попереднього встановлення обставин стосовно усиновлювача, дитини та її сім`ї. Під час такого встановлення обставин і після цього дані можуть збиратися, оброблятися й розповсюджуватися лише відповідно до правил, які стосуються професійної конфіденційності й захисту персональних даних. Установлення обставин в належному обсязі в кожній справі стосується настільки, наскільки це є можливим, та inter alia, таких питань: a) особистості, стану здоров`я та соціального середовища усиновлювача, подробиць про його домівку та умови проживання, його здатності виховувати дитину; b) причин, з яких усиновлювач бажає усиновити дитину; c) причини, через які інший з подружжя або зареєстрованих партнерів не приєднується до заяви, коли лише один з подружжя або зареєстрованих партнерів звертається із заявою про усиновлення; d) взаємної сумісності дитини й усиновлювача, а також тривалості часу, протягом якого дитина перебувала під його опікою; e) особистості, стану здоров`я й соціального середовища дитини, а також з урахуванням встановлених законом обмежень її сімейного походження та її цивільного стану; f) етнічного, релігійного та культурного походження усиновлювача й дитини. Таке встановлення обставин повинно бути доручено особі чи установі, які визначено із цією метою законом або компетентним органом. Воно повинно здійснюватися настільки, наскільки це є практично можливим, соціальними працівниками, які мають кваліфікацію в цій сфері завдяки своїй професійній підготовці та власному досвіду. Судом встановлено, що заявник [PERSON] з 14 лютого 2023 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 14 лютого 2023 року Виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. Дружина заявника [PERSON] має неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , уродженця села Іванів Калинівського району Вінницької області, про що свідчить Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 08 листопада 2016 року Виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області. Відомості про батька дитини до актового запису № 46 про народження [PERSON] , [INFO] , уродженця села Іванів Калинівського району Вінницької області, внесені відповідно до положень ч.1 ст.135 СК України, що випливає з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00054442033 від 29 жовтня 2025 року. Від шлюбу, у подружжя народилося двоє спільних дітей: дочка [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 22 червня 2023 року Калинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), та дочка [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 25 лютого 2025 року Калинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Як вбачається з акту обстеження умов проживання, дитина [PERSON] , [INFO] , проживає в сім`ї заявника [PERSON] , перебуває на його утриманні та вихованні, та забезпечений всім необхідним для життя та розвитку. Відповідно до заяви та довідки про результати проведеної бесіди з дитиною, складеної 30 жовтня 2025 року Службою у справах дітей Іванівської сільської ради Вінницької області, дитина [PERSON] , [INFO] , під час бесіди висловив своє бажання бути усиновленим [PERSON] , з присвоєнням йому прізвища та по-батькові усиновлювача. Мати дитини - [PERSON] згідно заяви, посвідченої 29 жовтня 2025 року приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області Саміляк О.П. та зареєстрованої в реєстрі за № 2599, дала згоду на усиновлення її сина [PERSON] , [INFO] - заявником [PERSON] , з присвоєнням йому прізвища та по-батькові усиновлювача. Висновком органу опіки та піклування Іванівської сільської ради Вінницької області від 31 жовтня 2025 року № 02-22-1-725, визнано за доцільне усиновлення [PERSON] дитини його дружини - [PERSON] , [INFO] . Аналізуючи встановлені у даній справі обставини в їх сукупності, судом не встановлено передбачених статтею 212 СК України підстав, які виключають можливість усиновлення, а тому заява підлягає задоволенню. Відповідно до частин першої-третьої, п`ятої статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Outcome: approved