Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Дашівської селищної ради Гайсинського району Вінницької області, про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Позов мотивував тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] - [PERSON] . На день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке вона заповідала своїм дітям. Відповідно до заповіту №53, посвідченого секретарем Китайгородської сільської ради Іллінецького району Вінницької області 30.11.2018 року позивачу [PERSON] заповідала: житловий будинок із допоміжними господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку, загальною площею 0,2500 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарській будівель та споруд, кадастровий номер 0521283200:03:002:0398, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку, загальною площею 0.1140 га, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0521283200:03:002:0399, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку, загальною площею 1,5718 га, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0521283200:01:000:0083, розташованої за адресою: Вінницька область, Гайсинський район, Китайгородська сільська рада; Інше майно [PERSON] заповіла брату позивача [PERSON] та онуці [PERSON] . У встановлений чинним законодавством термін позивач та інші спадкоємці звернулися до нотаріуса із відповідними заявами про прийняття спадщини, кожен за своїм заповітом та із заявами відмовами від прийняття обов`язкової частки у спадщині. Для переоформлення спадкових прав позивачем було падано нотаріусу усі необхідні документи на майно. Однак приватним нотаріусом Гайсинського районного нотаріального округу Вінницької області Підвашецькою О.І. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом №53, оскільки, у матеріалах спадкової справи відсутня заява її сестри [PERSON] про відмову від обов`язкової частки у спадщині (всі інші спадкоємці такі заяви подали), що підтверджено відповідною постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Встановлення факту відмови від обов`язкової частки у спадщині передбачає письмову заяву про відмову, подану нотаріусу або уповноваженій особі органу місцевого самоврядування, а також судовий процес, якщо це необхідно. Спадкоємець, який бажає відмовитись від обов`язкової частки, подає заяву про відмову від спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Він повинен бути ознайомлений із заповітом та змістом статті 1241 Цивільного кодексу України. Так, 29 грудня 2021 року за реєстровим номером 7-29 секретарем Китайгородского старостинського округу Гайсинського району Вінницької області було зареєстровано заяву [PERSON] про відмову від обов`язкової частки у спадщині після смерті [PERSON] , однак відповідачка, дану заяву не направила нотаріусу. Встановлення факту відмови від обовязкової частки у спадщині [PERSON] позивачу необхідно для спадкування майна після смерті матері за заповітом № 53, посвідченого секретарем Китайгородської сільської ради Іллінецького району Вінницької області 30.11.2018 року, тому єдиним законним способом захисту спадкових прав позивача є звернення до суду. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, її представник [PERSON] подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити та розглянути справу за їх відсутності. Представник відповідача Дашівської селищної ради Гайсинського району Вінницької області подав відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги селищна рада покладає на розсуд суду та просить проводити розгляд справи у відсутність представника ради. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився подала до суду заяву в якій позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує та просить проводити розгляд справи у її відсутність. Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні та задоволення позову з таких підстав. Судом установлено, що [INFO] померла мати - позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Дашівської селищної ради Гайсинського району Вінницької області (а.с. 16). На день смерті [PERSON] мала у власності майно, зокрема: житловий будинок із допоміжними господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] що підтверджується свідоцтвом № [NUMBER] про право особистої власності на жилий будинок від 15 грудня 1988 року (а.с. 32); земельну ділянку, загальною площею 0,2500 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарській будівель та споруд, кадастровий номер 0521283200:03:002:0398, розташованої за адресою: [ADDRESS] відповідно до витягу з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 139637769 від 01.10.2018 (а.с. 30); земельну ділянку, загальною площею 0.1140 га, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0521283200:03:002:0399, розташованої за адресою: [ADDRESS] відповідно до витягу з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 139639370 від 01.10.2018 (а.с. 29). земельну ділянку, загальною площею 1,5718 га, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0521283200:01:000:0083, розташованої за адресою: Вінницька область, Гайсинський район, Китайгородська сільська рада відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 708045 від 22.01.2007 (а.с. 21). Відповідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] відкрилась спадкова справа № 18/2022 від 03.02.2022 (а.с. 64-72) Відповідно заповіту від 30 листопада 2018 року, посвідченого секретарем Китайгородської сільської ради Іллінецького району Вінницької області Сінгаєвською Т.М., зареєстрованого в реєстрі за № 53, [PERSON] заповіла вище згадане майно [PERSON] (а.с. 19). У встановлений чинним законодавством термін позивач звернулися до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини (а.с. 69-70). Приватним нотаріусом Гайсинського районного нотаріального округу Вінницької області Підвашецькою О.І. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 53, оскільки, у матеріалах спадкової справи відсутня заява [PERSON] про відмову від обов`язкової частки у спадщині (всі інші спадкоємці такі заяви подали), що підтверджується відповідною постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 17.09.2025 № 220/02-31 (а.с. 17-18). При цьому, з заяви [PERSON] від 29 грудня 2021 року зареєстрованої секретарем Китайгородского старостинського округу Гайсинського району Вінницької області № 7-29 вбачається, що [PERSON] відмовилась від обов`язкової частки у спадщині після смерті матері [PERSON] (а. с. 20). Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі статтями 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України). Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожні особа має право звернутися д суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно пункту 1 частини 2 статті 16 ЦК визнання права є одним із способів цивільних прав та інтересів. Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України ві, 30.05,2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають тільки у тому випадку якщо наявні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а при відмові нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи. Відповідно до п. 2 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 (далі Порядок) спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми), що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна: про прийняття спадщини; про відмову від прийняття спадщини; про видачу свідоцтва про право на спадщину; спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі); про видачу свідоцтва виконавцю заповіту; виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень; другого з подружжя (колишнього з подружжя) про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя (колишнього подружжя) у разі смерті одного з подружжя (колишнього з подружжя); про вжиття заходів до охорони спадкового майна; претензії кредиторів. При заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту, крім випадків, передбачених підпунктом 2.5 цього пункту. Крім того, відповідно до п. 3 глави 13 Порядку нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Нотаріусу забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії (п. 4 глави 13 Порядку). Так, судом встановлено, що на день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке вона заповідала своїм дітям. У встановлений чинним законодавством термін позивач та інші спадкоємці звернулися до нотаріуса із відповідними заявами про прийняття спадщини, кожен за своїм заповітом та із заявами відмовами від прийняття обов`язкової частки у спадщині Приватним нотаріусом Гайсинського районного нотаріального округу Вінницької області Підвашецькою О.І. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом №53, оскільки, у матеріалах спадкової справи відсутня заява [PERSON] про відмову від обов`язкової частки у спадщині. При цьому, заявою від 29 грудня 2021 року зареєстрованою секретарем Китайгородского старостинського округу Гайсинського району Вінницької області Сігнаєвською Т.М. № 7-29 [PERSON] відмовилась від обов`язкової частки у спадщині після смерті матері [PERSON] . При цьому, суд звертає увагу що, недотримання і порушення норм Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусом України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, не може нести будь-яких негативних наслідків для особи, яка такого порушення не вчиняла, тому що цей нормативно-правовий акт не є актом цивільного законодавства у розумінні статті 4, частини першої статті 203 ЦК України, оскільки таке застосування норм права було б порушенням принципу розумності, добросовісності та справедливості (стаття 3 ЦК України). Такі висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 522/9893/17, постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 13 січня 2025 року у справі № 444/373/18. Таким чином, позивачем доведений факт відмови від обов`язкової частки у спадщині відповідача [PERSON] після смерті матері [PERSON] . Згідно з частиною третьою статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (частина четверта статті 206 ЦПК України). Так, зміст заяви відповідача [PERSON] на позовну заяву безумовно свідчить про визнання нею позову. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України). Оскільки позивач законно набув право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] , але через відсутність встановлення факту відмови від обов`язкової частки у спадщині [PERSON] не може його реалізувати, то суд приходить до висновку, що за [PERSON] слід визнати право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Судовий збір залишити за позивачем. Разом з тим, позивачем не заявлялося жодних клопотань про повернення половини сплаченого ним судового збору, у зв`язку з визнанням відповідачем позову. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було.

Outcome: approved