Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» в жовтні 2025 року звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат. Позовні вимоги мотивовані тим, що 29.10.2020 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір №104076278, на виконання умов укладеного договору позикодавцем надано грошові кошти [PERSON] у розмірі 5 000 грн., строком на 15 днів, до 29.10.2020 року. 26.01.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено Договір відступлення прав вимоги №02Т, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Діджи Фінанс» право грошової вимоги до Боржників за Договорами позики, у тому числі за кредитним договором №104076278 від 29.10.2020 року. Таким чином, ТОВ «Діджи Фінанс» наділене правом грошової вимоги до відповідача. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання по погашенню заборгованості, в зв`язку з чим позивач просить суд стягнути із [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №№104076278 від 29.10.2020 року у розмірі 22 250 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву в якій зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення судом. Відповідач в судові засідання не з`являвся, про день та час слухання справи був повідомлений відповідно до вимог закону. Про судове засідання відповідач повідомлений також шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада». Причину неявки суду не повідомив, відзив на позов не подавав. З врахуванням вимог п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України за неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності учасника справи в заочному порядку за згодою позивача, та з врахуванням строків розгляду справи, в т.ч. в порядку спрощеного позовного провадження. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 29.10.2020 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №104076278, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надало позичальнику кредит у сумі 5 000 грн., строк кредиту 15 днів з 29.10.2020 року, термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом до 13.11.2020 року. Проценти за користування кредитом: 2 250 грн, які нараховуються за ставкою 3.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.2.). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.6.). Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована (1.7.). Згідно п.2.3. договору, передбачена пролонгація кредиту. Однак із змісту зазначеного пункту не вбачається визначення конкретного періоду, на який може бути здійснена пролонгація кредитного договору. У ньому передбачено лише розмір відсоткової ставки за користування кредитними коштами, без встановлення строків або граничного терміну такої пролонгації. Вказані умови також підтверджуються Анкетою-заявою на кредит №104076278 від 29.10.2020 року. Умови надання кредиту містяться у паспорті споживчого кредиту №4279397, що у додатку № 1 наведено графік платежів. Згідно платіжного доручення №24465020 від 29.10.2020 [PERSON] перераховано кредитні кошти в сумі 5 000 грн, згідно договору №104076278. Відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення ТОВ «Мілоан» за кредитним договором №104076278 [PERSON] станом на 12.01.2021 року має заборгованість в розмірі 22 250 грн., з яких 5 000 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 17 250 грн - заборгованість по відсотках, за період з 29.10.2020 року по 12.01.2021 року. Так, строк кредитування за договором становив 15 днів. Нарахування процентів здійснено за період з 29.10.2020 року по 12.01.2021 року, однак за п.2.2.3 передбачено нарахування відсотків в межах 60 днів. 26.01.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено Договір відступлення прав вимоги №02Т, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Діджи Фінанс» права грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами, у т.ч. за кредитним договором №104076278 від 29.10.2020 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] .. Відповідно до витягу з реєстру боржників ТОВ «Діджи Фінанс» за договором відступлення прав вимоги №07Т від 13.09.2021 ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги заборгованості до [PERSON] за кредитним договором №104076278 від 29.10.2020 року на загальну суму 22 250 грн., з яких 5 000 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 17 250 грн - заборгованість по відсотках, за період з 29.10.2020 року по 12.01.2021 року. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов Договору, представник ТОВ «Діджи Фінанс» 25.07.2025 року на адресу відповідача направила досудову вимогу про виконання боргових зобов`язань за Кредитним договором, надавши можливість останній погасити заборгованість у сумі 22 250 гривень. Однак, дана вимога відповідачем не виконана. Відповідно до ч. 1-2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договору не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно з ч. 1ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року(далі Закон) електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 2 ст. 1081 ЦК України грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладання такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок виплати яких встановлюється договором. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідач належним чином зобов`язання за кредитним договором не виконав, чим порушив умови Договорів, у зв`язку з чим має заборгованість перед позивачем. Здійснений позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не заперечувався та не спростований. Верховний Суд у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21 вказав, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», відповідно до якого вимоги позову щодо розміру заборгованості є доведеними у разі, коли стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, заявлений стороною позивача. Згідно з ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. З огляду на викладене, позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором №104076278 від 29.10.2020 року у сумі 22 250 грн., з яких: 5 000 грн. сума заборгованості за тілом кредиту, 17 250 грн. сума заборгованості за відсотками, нарахованими в межах строку кредитного договору за період з 29.10.2020 року по 12.01.2021 року. Натомість належних та допустимих доказів на спростування обставин, зазначених у позові, а також доказів погашення заборгованості у строки, визначені умовами кредитних договорів, відповідачем суду не надано та матеріали справи не містять. Згідно ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином на користь позивача з відповідача слід стягнути оплачений судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.. На підставі наведеного та

Outcome: approved