Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

ТОВ «Свеа Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.05.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 1514736, відповідно до умов якого відповідач отримав кошти в сумі 22500,00 грн. Позивач вказує, що ТОВ «Селфі Кредит» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в обсязі та в строк, визначений в умовах договору, а відповідач лише частково здійснив оплату в рахунок погашення заборгованості. 24.02.2025 року між позивачем та ТОВ «Селфі Кредит» укладено договір факторингу №01.02-04/25, згідно з умовами якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Селфі Кредит», в тому числі, й до [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 1514736 від 20.05.2024 року. Відповідачем належним чином невиконані кредитні зобов`язання, його заборгованість станом на дату складання позовної заяви становить 83582,94 грн, з яких: 22498,94 грн - за тілом кредиту; 59059,00 грн - за відсотками, 2025,00 грн - пеня. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 1514736 від 20.05.2024 року 83582,94 грн та 2422,40 грн судового збору. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.12.2025 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Відповідач була повідомлена про розгляд справи, що підтверджується поштовим відправленням, яке повернулося до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що є належним повідомлення, на що вказував Верховний Суд в постанові від 13 травня 2024 року в справі №755/4829/23. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за договором про надання споживчого кредиту банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст.ст. 610, 611 ЦК України визначають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і за порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Судом встановлено, що що відповідно до укладеного електронного договору № 1514736 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 20.05.2024 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Селфі Кредит», відповідач отримала кредит у сумі 22500,00 грн, загальним строком на 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 15 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього Договору. Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку на карту позичальника № [NUMBER] . За змістом п. 5.1 договору сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів, крім випадку визначеного в п. 5.3. Договору. Відповідно до п. 3.1 договору, проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Договір підписано електронним підписом відповідача - одноразовий ідентифікатор К795 від 20.05.2024 року. Встановлено, що ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № [NUMBER] , яку позичальник вказав при оформленні кредиту. Даний факт підтверджується Листом директора ТОВ «Пейтек» № 20250226-1248 від 26.02.2025 року, з якого вбачається, що відповідно до зазначеного Договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «Селфі Кредит»: 20.05.2024 на суму 22500,00 грн. Тобто, ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання по кредитному договору по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Всупереч умов Кредитного договору Відповідач не здійснив своєчасних платежів в повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентах у строк вказаний у договорі, чим суттєво порушила взяті на себе договірні зобов`язання. 24.02.2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу № 01.02-04/25, за яким ТОВ «Селфі Кредит» відступило права вимоги, а ТОВ "Свеа фінанс" набуло право вимоги за первинними договорами в розмірі заборгованостей боржників перед ТОВ «Селфі Кредит», визначеними в Реєстрі боржників, у тому числі, за даним договором факторингу ТОВ "Свеа фінанс" було відступлено право вимоги за заборгованістю [PERSON] перед ТОВ «Свеа Фінанс» за кредитним договором № 1514736 від 20.05.2024 року. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу від 24.02.2025 року № 01.02-04/25 вбачається, що ТОВ «Селфі Кредит» відступило права вимоги, а ТОВ "Свеа фінанс" набуло право вимоги за Кредитним договором № 1514736 від 20.05.2024 року, укладеного з [PERSON] у загальній сумі 83582,94 грн, з яких: 22498,94 грн сума основного боргу за кредитом, 59059,00 грн сума нарахованих процентів, 2025,00 грн сума штрафних санкцій. Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед Первісним Кредитором, Відповідач здійснював часткові оплати в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 1514736 від 20.05.2024 шляхом здійснення платежів, зазначених у розрахунку заборгованості за Кредитним договором. Сплачуючи кредит, Відповідач, додатково до зазначеного вище, вчинив конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного Кредитного договору, який створив для нього певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано. Це відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеній у Постанові від 23.12.2020 по справі №127/23910/14-ц, а саме: «Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу». Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1514736 від 20.05.2024, який сформовано ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» станом на 24.02.2025, судом встановлено, що відповідачем [PERSON] було здійснено оплати: 03.06.2024 - тіла кредиту 0,01 грн, процентів 5062,5 грн; 17.06.2024 - тіла кредиту 1,01 грн, процентів 4725 грн; 02.07.2024 - тіла кредиту 0,01 грн, процентів 5062,2 грн, 16.07.2024 - тіла кредиту 0,01 грн, процентів 4725,72 грн; 11.08.2024 - тіла кредиту 0,01 грн, процентів 8774,48 грн, штрафні санкції 5107,5 грн; 02.09.2024 - тіла кредиту 0,01 грн, процентів 7424,56 грн, штрафні санкції 4117,5 грн. Всього сплачено 44999,52 грн. Загальна заборгованість становить 83582,94 грн, з яких: 22498,94 грн - за тілом кредиту, 59059,00 грн - за відсотками, 2025,00 грн - штрафні санкції. ТОВ «Свеа Фінанс» не здійснювало будь-яких нарахувань за кредитним договором. Будь-яких заперечень проти позову чи доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунок, або зобов`язання по сплаті нарахованої суми, відповідачем не надано. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.625 ЦПК України боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відомостей про повідомлення боржника про відступлення права грошової вимоги матеріали справи не містять, однак вказане не позбавляє боржника обов`язку погашення боргу. Верховний Суд в постанові від 07 лютого 2018 року в справі № 2-2035/11 виснував, що тлумачення статті 516, частини другої статті 517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним. Разом з тим, первісний кредитор відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості здійснив нарахування штрафних санкцій (пені) за прострочення платежів на підставі розділу 6 кредитного договору у сумі 2025,00 грн Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, штрафні санкції (пеня) у розмірі 2025,00 грн. не підлягає стягненню. Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках. За приписами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у наступному розмірі: основний борг 22498,94 грн, проценти за користування кредитом - 59059,00 грн, у загальній сумі 81557,94 грн. В рештій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2363,71 грн. пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial