Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

У липні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АКСІЛІУМ-ФІНАНС» звернулося до суду з указаним позовом до [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 17 грудня 2019 року між [PERSON] та АТ «Кредобанк» було укладено кредитний договір №CL-246760. Відповідно до умов кредитного договору Банк зобов`язується надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 08.11.2023 заборгованість за кредитним договором складала 70519,57 грн, з яких: прострочене тіло 35069,43 грн, прострочені відсотки 35450,14 грн. Згідно пунктів 4.1., 4.2 Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує Банку відсотки, за процентною ставкою 65,00%. Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), за ставкою, визначеною п. 4.1. Кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього Кредитного договору. За період з 09.11.2023 року по 31.05.2025 рік на суму заборгованості, відповідно до умов Кредитного договору нараховано відсотки за користування кредитом, зокрема станом на 31.05.2025 року - 72576,39 грн. Всього сума нарахованих відсотків за наведений вище період становить 72576,39 грн. Загалом сума заборгованості за Кредитним договором складає 143 095,96 грн. 08 листопада 2023 року у правовідносинах за вказаною заборгованістю була здійснена заміна кредитора у зобов`язанні з АТ «Кредобанк» на ТОВ «ФК «МАРИН-ФІНАНС» на підставі договору факторингу. Боржника було повідомлено про заміну кредитора в зобов`язанні Досудовою вимогою щодо виконання договірних зобов`язань та повідомленням про заміну кредитора в зобов`язанні. 12.12.2024 року рішенням № 12/12/24-1 учасника ТзОВ «ФК «МАРИН-ФІНАНС» змінено найменування товариства на Товариство з обмеженою відповідальність «ФК «АКСІЛІУМ ФІНАНС». У зв`язку із недосягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №CL-246760 від 17.12.2019 у розмірі 143095,96 грн, в тому числі: прострочене тіло 35069,43 грн, прострочені відсотки 35450,14 грн, строкові відсотки 72576,39 грн, а також простять стягнути судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 29 липня 2025 року прийнято позовну заяву та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 26 вересня 2025 року визнано явку представника позивача обов`язковою. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 03 листопада 2025 року задоволено заяву представника позивача про розгляд справи в режимі відеоконференції. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 05 січня 2026 року задоволено заяву представника позивача про розгляд справи в режимі відеоконференції. Представник позивача ТОВ ФК «АКСІЛІУМ - ФІНАНС», Альховська І.Б. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві, також представник надав згоду на ухвалення заочного рішення у справі у зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання. В подальшому від представника надійшли додаткові письмові пояснення, які обґрунтовані тим, що у випадку несплати мінімального платежу заборгованість, яка не погашена Клієнтом в термін (строк), установлений Кредитним договором переходить в прострочені боргові зобов`язання. В подальшому прострочені боргові зобов`язання додаються до мінімального платежу, який Боржник має сплатити в наступному Платіжному періоді. Також зауважують, що заборгованість за тілом кредиту складається з заборгованості за поточним та простроченим тілом, а заборгованість за відсотками складається з заборгованості за поточними відсотками (відсотки, які були нараховані в поточному періоді) та заборгованості за простроченими відсотками. На цій підставі просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та розглядати справу без участі представника позивача (а.с.148-149). Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду заяв чи клопотань не подав. Відзиву на позовну заяву від відповідача також не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст.280 ЦПК України, оскільки належним чином повідомлений відповідач до суду не з`явився, не подав заяв чи клопотань про розгляд справи без його участі та відзиву на позов, тому, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази та оцінивши їх у відповідності до вимог ст.89 ЦПК України вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з вимогами частини першої статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку відповідач - АТ «Кредобанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 Глави 71 ПОЗИКА. КРЕДИТ. БАНКІВСЬКИЙ ВКЛАД Цивільного Кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 (Позика) цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Зі змісту статті 1049 ЦК України слідує, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що 17 грудня 2019 року між [PERSON] та Акціонерним товариством «Кредобанк» було підписано Анкету-заяву № CL-246760 фізичної особи на отримання готівкового кредиту, відповідно до якої останній виявив бажання отримати кредит в розмірі 35350,00 грн, ціль отриманого кредиту на ремонт, зі строком кредитування 60 місяців, з процентною ставкою 65,00% річних, щомісячний платіж 1999,18 гривень (а.с.24). Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що з умовами надання кредиту, викладеними в пам`ятці клієнта ознайомлений та вся інформація у цій анкеті заяві та наданих документах є повною, вірною та актуальною на день її подання. Таким чином, 17 грудня 2019 року між [PERSON] та Акціонерним товариством «Кредобанк» було укладено кредитний договір №CL-246760 (а.с.21-23). Відповідно до п.2.1- п.2.6 Кредитного договору, сума та валюта кредиту 35350,00 грн, дата видачі кредиту 17.12.2019 рік (датою видачі кредиту вважається день списання коштів з позичкового рахунку (утворенням строкової заборгованості по позичковому рахунку) з наступним переказом кредитних коштів в сумі та на цілі, що вказані в п.2.4 Кредитного договору). Строк (термін) кредитування - 60 місяців терміном до 16.12.2024 року. Позичальник доручає Банкові здійснити переказ кредитних коштів з Позичкового рахунку, вказаного в п.2.5. Кредитного договору, на наступні цілі та за наступними реквізитами: на поточні потреби в сумі 17780,00 грн, на поточний рахунок позивальника № [NUMBER] відкритий у Відділенні пров.Центральний, 1а ПАТ «Кредобанк» у м. Кропивницький (МФО 325365); на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника перед ПАТ «АЛЬФА - БАНК», надалі Кредитор, МФО 300346, ЄДРПОУ 23494714 по Кредитному договору 501169974 від 2.8.2019 року, в сумі 17570,00 грн на рахунок [NUMBER] відкритий в ПАТ «АЛЬФА-БАНК», МФО 300346. Для обліку виданих кредитних кошів Банк відкриває позичальнику рахунок (надалі Позичковий рахунок) № [NUMBER] . Поточний (картковий) рахунок позичальника, на який здійснюється видача кредиту № UA46325365000026208021352895 відкритий у Відділення пров.Центральний, [NUMBER] а ПАТ «КРЕДОБАНК» у м.Кропивницький. Згідно з п.4.1- п.4.2 Кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки, за процентною ставкою 65% річних. Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), за ставкою, визначеною п.4.1 Кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього Кредитного договору. Відповідно до п.4.4- п.4.6 Кредитного договору загальні витрати позичальника по кредиту за цим кредитним договором становлять 86266,88 грн. Реальна річна процента ставка 88,28 % річних. Загальна вартість кредиту для позичальника за цим кредитним договором становить 121616,88 грн. Застереження: наведені обчислення реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для позичальника є репрезентативним та базується на обраних позичальником умовах кредитування, викладених вище, і на припущенні, що кредитний договір залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а банк і позичальник виконують свої обов`язки на умовах та у строки, визначенні в кредитному договорі. Реальна річна процента ставка обчислена на основі припущення , що процента ставка та інші платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії кредитного Договору. Відповідно до п.6.1 Кредитного договору, позивальник зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені кредитним договором та/або додатками до нього. Згідно з п.6.2. Кредитного договору позичальник здійснює погашення заборгованості за цим кредитним договором відповідно до Графіку платежів (Додаток №1 до цього Кредитного договору). Відповідно до п.6.3. Кредитного договору позичальник зобов`язаний здійснити 60 щомісячних платежів по 2026 грн, щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця продовж 60 місяців з дати укладення Кредитного договору. Перший та останній платежі можуть відрізнятися за розміром суми щомісячного платежу. Щомісячні платежі з 17.12.2019 до 16.12.2024 погашаються в однаковому порядку. Згідно п.9.2. Кредитного договору кредитний договір набуває чинності з дня підписання його обома Сторонами та діє до повного виконання ними своїх зобов`язань. Відповідно Додатку №1 до Кредитного договору № CL-246760 від 17.12.2019 року, сторонами погоджено графік платежів за кредитним договором № CL-246760 від 17.12.2019 року та розрахунок сукупної вартості кредиту від 17.12.2019 року, згідно з яким дата повернення кредиту та сплата нарахованих процентів: 16.12.2024, сума кредиту за договором 35350,00 грн, проценти за користування кредитом 86066,88 грн (а.с.23 зворот). Укладаючи вищевказаний кредитний договір відповідач та АТ «Кредобанк» вчинили дії, визначені ст. 634 ЦК України. Відповідач власноручно підписав кредитний договір, проте в порушення умов Кредитного договору відповідач у строки, визначені Договором до 16.12.2024 року, свої зобов`язання не виконав. Відповідно до положень ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно із ст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. На підтвердження виконання Договору позивачем надано меморіальний ордер №72468943 від 17.12.2019 року відповідно яких вбачається, що АТ «Кредобанк» «здійснило переказ коштів в сумі 17780,00 грн відповідачу [PERSON] , 17.12.2019 року на картковий рахунок № [NUMBER] , призначення платежу: видача кредиту ( [PERSON] ), відповідно до кредитного договору CL - 246760 від 17.12.2019 року (а.с.73). Крім того, згідно меморіального ордеру №72468926 від 17.12.2019 року відповідно яких вбачається, що АТ «Кредобанк» «здійснило переказ коштів в сумі 17570,00 грн відповідачу [PERSON] , 17.12.2019 року на картковий рахунок № [NUMBER] , призначення платежу: погашення кредиту ( [PERSON] , ІПН [NUMBER] ), відповідно до кредитного договору №501169974 від 2.8.2019 року (а.с.73 зворот). Відповідач надав розрахунок заборгованості відповідача перед АТ «Кредобанк» за кредитним договором № CL - 246760 від 17.12.2019 року, згідно якого заборгованість станом на 07.11.2023 р. становить 35069,43 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 35450,14 грн - сума заборгованості за процентами (а.с.81). За розрахунком заборгованості відповідача перед ТОВ «ФК «АКСІЛІУМ ФІНАНС» за кредитним договором № CL - 246760 від 17.12.2019 року за період з 02.11.2020 по 31.05.2025 становить у загальному розмірі 143095,96 грн, з яких: 35069,43 грн сума заборгованості за тілом кредиту (прострочена); 35450,14 грн сума заборгованості відсотками (прострочена). Також нараховані відсотки (строкові) за період 09.11.2023 по 31.05.2025 рік у сумі 72576,39 грн (а.с.9 зворот). Позивачем надано виписку за договором № CL - 246760 від 17.12.2019 року за період 17.12.2019 - 07.11.2026 рік виданої АТ «Кредобанк» по картковому рахунку № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , відкритому на ім`я [PERSON] , з якого вбачається, що починаючи з 17.12.2019 по 07.11.2026 рік встановлено рух коштів по рахунку та їх призначення, тобто відповідач користувався кредитними коштами банку. Також з даної виписки вбачається зарахування коштів від 17.12.2019 року у розмірі 17780,00 грн та 17570,00 грн, на загальну суму 35350,00 грн (а.с.74-80). Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц від 25.05.2021 року аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Також, судом встановлено, що 08 листопада 2023 року між АТ «Кредобанк» і ТОВ ФК «Марин-Фінанс» укладено договір факторингу із відступленням права грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами, за умовами цього Договору з дня наступного за днем, у який Фактором на користь Клієнта буде виконано в повному обсязі у повній відповідності до умови цього Договору грошове зобов`язання щодо оплати (фінансування) ціни відступлення, (а щодо Права Вимоги, які виникнуть в майбутньому , - з дня їх виникнення) Клієнт відступає Фактору (передає у власність Фактора) Права Вимоги в повному обсязі за плату та під фінансування від Фактора, а Фактор з дня, наступного за днем, у який Фактором на користь Клієнта буде виконано в повному обсязі у повній відповідності до умов цього Договору грошове зобов`язання щодо оплати (фінансування) Ціни Відступлення, (а щодо Права Вимоги, які виникнуть в майбутньому, - з дня їх виникнення) набуває (приймає у власність) від Клієнта Права Вимоги в повному обсязі та здійснює їх оплату (фінансування) Клієнту (а.с. 104-107). Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За змістом ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, у ЦК України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд також враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 березня 2021 року у справі №906/1174/18 (провадження № 12-1гс21, пункт 38) навела такі ознаки, що притаманні договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Відповідно до статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Суд звертає увагу, що в зазначеній нормі права мова йде про право грошової вимоги, яке не можна ототожнювати із зобов`язанням боржника, оскільки право вимоги є похідним наслідком, що виникає через невиконання боржником певного грошового зобов`язання. З вказаного слідує, що право вимоги не може існувати саме по собі. Згідно пункту 5 статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» факторинг є видом фінансової послуги. Відповідно до статті 9 вказаного Закону фінансова послуга надається на підставі договору, який укладається, змінюється, припиняється, виконання зобов`язань за яким забезпечується відповідно до вимог цивільного законодавства України з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом та спеціальними законами. Договір факторингу має такі ознаки: 1) предметом договору є надання фінансової послуги за плату; 2) зобов`язання, в якому клієнтом відступається право вимоги, може бути тільки грошовим; 3) договір факторингу має передбачати не тільки повернення фінансування фактору, а й оплату клієнтом наданої фактором фінансової послуги; 4) договір факторингу укладається тільки в письмовій формі та має містити визначені Законом України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» умови; 5) мета договору полягає у наданні фактором та отриманні клієнтом фінансової послуги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2018 року у справі №909/968/16 вказано, що визначальною ознакою договору факторингу є суб`єктний склад його учасників. Так, суб`єктний склад у договорі факторингу має три сторони: - клієнт, яким може бути фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності (ч. 2 ст. 1079 ЦК України); - фактор, яким може бути банк або інша банківська установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (ч.3 ст. 1079 ЦК України); - боржник, тобто набувач послуг чи товарів за первинним договором, що вбачається із ч. 1 ст. 1077 ЦК України. Згідно ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно з п.3.1. Договору за умовами цього Договору з дня наступного за днем, у який Фактором на користь Клієнта буде виконано в повному обсязі у повній відповідності до умови цього Договору грошове зобов`язання щодо оплати (фінансування) ціни відступлення, (а щодо Права Вимоги, які виникнуть в майбутньому , - з дня їх виникнення) Клієнт відступає Фактору (передає у власність Фактора) Права Вимоги в повному обсязі за плату та під фінансування від Фактора, а Фактор з дня, наступного за днем, у який Фактором на користь Клієнта буде виконано в повному обсязі у повній відповідності до умов цього Договору грошове зобов`язання щодо оплати (фінансування) Ціни Відступлення, (а щодо Права Вимоги, які виникнуть в майбутньому, - з дня їх виникнення) набуває (приймає у власність) від Клієнта Права Вимоги в повному обсязі та здійснює їх оплату (фінансування) Клієнту. Відповідно до п.5.1. Договору клієнт зобов`язаний передати Фактору, а Фактор зобов`язаний прийняти від Клієнта Документацію (щодо всіх Прав Вимоги) в порядку, передбаченому цим Договором. Згідно п.7.1. Договору Фактор у зв`язку з переходом до нього від Клієнта згідно з цим Договором Прав Вимоги стає кредитором у зобов`язаннях щодо Позичальників за Кредитними Договорами та щодо Сторін Забезпечення за Забезпечувальними Документами та одержує замість Клієнта в повному обсязі право вимагати від Позичальників належного виконання ними зобов`язань за Кредитними Договорами та від Сторін Забезпечення за Забезпечувальними Документами. Починаючи з визначеної цим Договором дати переходу Прав Вимоги, Фактор має право, зокрема, одержувати всі суми, належні до сплати Позичальниками та Сторонами Забезпечення на задоволення відступлених Прав Вимоги, вчиняти будь-які правомірні правочини (укладати будь-які правомірні договори) з Позичальниками, Сторонами Забезпечення, третіми особами щодо врегулювання, погашення, зміни в тому числі реструктуризації, припинення тощо зобов`язань, пов`язаних із Правилами Вимоги, вчиняти будь-які законні фактичні дії, пов`язані з реалізацією (здійсненням) Прав Вимоги. Згідно з Додатком №1 до договору факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами від 08 листопада 2023 року до ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № CL-246760 від 17.12.2019 року, порядковий № 3415 у загальному розмірі 70519,57 грн (а.с.16). Рішенням №12/12/24-1 учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» «МАРИНИН -ФІНАНС» змінено найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» «АКСІЛІУМ ФІНАНС» (а.с.10, а.с. 110). В матеріалах справи також наявна досудова вимога ТОВ «Марин-Фінанс» щодо виконання договірних зобов`язань та повідомлення про заміну кредитора від 30 січня 2024 року, в якій повідомлено [PERSON] про те, що позивач є новим кредитором за кредитним договором № CL-246760 від 17.12.2019 року та зазначено вимогу від відповідача протягом 30 календарних днів з моменту отримання даної вимоги, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання вимоги, усунути порушення умов кредитного договору та погасити прострочену заборгованість в розмірі простроченого боргу, а у випадку невиконання даної вимоги у визначений строк достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити всі нараховані і не сплачені проценти за користування кредитом, комісії, а саме: 70519,57 грн. (а. с. 20). На підтвердження направлення досудової вимоги щодо виконання договірних зобов`язань та повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні позивачем долучено до позову копію опису вкладення у цінний лист, фіскального чеку від 11 липня 2025 року, список копії ПЗ відповідачу О-Я (а.с. 11-14). Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відтак, враховуючи вищевстановлені обставини та досліджені докази у справі, суд виснує, що позивачем доведено наявність у нього права вимоги до відповідача, в судовому засіданні підтверджено факт переходу права вимоги за Кредитним договором № CL-246760 від 17.12.2019 року від АТ «Кредобанк» до ТОВ «ФК «АКСІЛІУМ ФІНАНС», та позивачем доведено факт отримання кредитних коштів відповідачем відповідно до умов вказаного договору, у зв`язку з чим, з відповідача [PERSON] на користь ТОВ « ФК «АКСІЛІУМ - ФІНАНС» підлягає стягненню заборгованість за Кредитним договором № CL-246760 від 17.12.2019 року в загальній сумі 143095,96 грн, з яких: 35069,43 грн прострочене тіло, 35450,14 грн прострочені відсотки та 72576,39 грн строкові відсотки. Також позивачем заявлено 6000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Відповідно статті 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно статті137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно ч.8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Представником позивача на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу до суду надано наступні документи: - копію договору про надання правничої допомоги № 24/01/25 від 24.01.2025, укладеного між ТОВ «ФК «АКСІЛІУМ - ФІНАНС» та адвокатом Альховською І.Б. Відповідно якого клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати клієнту необхідну правничу допомогу у всіх судах на території України, інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування, а також у підприємствах, установах і організаціях незалежно від форм власності (п.1. Договору) (а.с.19). - копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЛВ № 001330, видане Альховській І.Б.(а.с.7). - копію ордера на надання правничої (правової) допомоги серії ВС № 1341466 від 24.01.2005 року (а.с.6 зворот). - орієнтовний розрахунок додаткових витрат, які стягуються з позичальника у випадку судового розгляду справи (а.с.20 зворот). - копію акту наданих послуг №1 від 27.01.2025 року до договору про надання правничої допомоги від 24.01.2025 року №24/01/2025 відповідно до якого, вартість правових послуг (вивчення документів та підготовка позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «АКСІЛІУМ ФІНАНС» про стягнення заборгованості) становить 6000,00 гривень (а.с.15 зворот). Відповідно до висловленої Верховним Судом у постанові від 09.07.2019 року у справі № 923/726/18 позиції від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до змісту п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, до яких також відносяться судові витрати на правничу допомогу, у разі задоволення позову - покладаються на відповідача. Отже враховуючи, що стороною позивача документально доведено, що ними понесені витрати на правову допомогу, виходячи з встановленого у самому договорі та додатку до нього розмірі, й на думку суду розмір витрат на правничу допомогу є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатами послуг та виконаних робіт, значенням справи для сторін, а також враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу на підставі п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України в сумі 6000,00 грн. У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved