Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» звернулося до Верховинського районного суду Івано-Франківської області суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором №100353789 від 04.09.2021 в розмірі 59624,00грн, за кредитним договором №75117236 від 31.08.2021 в розмірі 20437,80грн, а всього в розмірі 80061,80 гривень. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між відповідачем [PERSON] та первісними кредиторами, було укладено кредитні договори, право вимоги за якими в подальшому перейшло до позивача. Зокрема, 04.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №№100353789, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредит у гривні в сумі 8000 грн., із сплатою відсотків за користування кредитом в сумі 24,00грн, що нараховуються за ставкою 0,01% в день, стандартна (базова) процентна ставка 5,0% в день. 17.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт капітал» укладено Договір №17/12-2021-62, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передало (відступило) ТОВ «Вердикт капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт капітал» прийняло належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, в тому числі за договором №100353789. У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальників ТОВ «Коллект центр» відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023від 10.01.2023, в тому числі за договором №100353789 від 04.09.2021, що укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Також, 31.08.2021 між [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено кредитний договір №75117236 відповідно до умов якого, відповідачу надано кредитні кошти в сумі 6000,00грн з сплатою процентів 1,99% за кожен день користування кредитом. 27.01.2022 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт капітал» укладено Договір факторингу №27/01/2023 у відповідності до умов якого ТОВ «Вердикт капітал» набуло права вимоги і за кредитним договором №75117236. У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальників, зокрема і за договором №75117236, ТОВ «Коллект центр» відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023від 10.01.2023. Відповідач свої зобов`язання за кредитними договорами належним чином не виконав, внаслідок чого станом на день формування позовної заяви, загальна заборгованість за кредитними договорами становить 80061,80 грн. А тому просить позов задовольнити та стягнути з відповідача судовий збір в сумі 2422,40грн та витрати понесені на правову допомогу в сумі 25000,00грн. Ухвалою судді від 10.12.2025 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу 7-денний строк для усунення недоліків позовної заяви. На виконання вимог ухвали судді від 10.12.2025 про залишення позовної заяви без руху, позивачем 15.12.2025 усунуто недоліки позовної заяви. Ухвалою судді від 16.12.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов. У судове засідання, 19.02.2026 сторони не з`явилися. Позивач в прохальній частині позовних вимог просив здійснювати розгляд справи без участі представника на підставі наявних в матеріалах справи доказів та не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Судові повістки про розгляд справи повернулися на адресу суду не врученими з підстав відсутності адресата за адресою місця проживання, що в силу положень ч.8 ст.128 ЦПК України є належним повідомленням відповідача про розгляд справи. Відзив на позов у строк встановлений судом, відповідач не подав, про причини своєї неявки суд не повідомив. Ухвалою суду від 19.02.2026 постановлено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд ухвалює судове рішення про наступне. Судом встановлено, що 04.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит №100353789, за умовами якого відповідачу надано кредит в національній валюті у розмірі 8000,00 грн. на строк 30 днів на умовах, передбачених кредитним договором, дата надання кредиту 04.09.2021 (п.1.3 Договору). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 04.10.2021. (п.1.4 Договору). Проценти за користування кредитом: 24.00 грн., які нараховуються за ставкою 0.01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.2. Договору), стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.6. Договору). Загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 24.00 грн. в грошовому виразі та 4.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 8024.00 гривень (п.1.5 Договору). Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту за вказаними реквізитами, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки. Також позивачем надано графік платежів №100353789 в якому зазначено інформацію та контакті дані кредитодавця та основні умови кредитування та анкету-заяву на кредит №100353789 від 04.09.2021, які відповідачем підписано одноразовим ідентифікатором Z97562. Кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, про що свідчить п.6.1 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до п.п.1.1. п.1 кредитного договору, Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. Договору (далі кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у встановлений п.1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на Картковий рахунок (п.2.1 Договору). ТОВ «Мілоан» виконало взяті на себе зобов`язання та 04.09.2021 перерахувало на платіжну картку [NUMBER] відповідача [PERSON] грошові кошти згідно договору №100353789 у розмірі 8000,00 грн, що підтверджується квитанцією від 04.09.2021. Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Мілоан», розмір заборгованості за кредитним договором №100353789 від 04.09.2021 становить 32024.00грн, з яких 8000,00грн заборгованість за кредитом, 24024,00грн заборгованість за процентами. Між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт капітал» 17.12.2021 укладено Договір №17/12-2021-62, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передало (відступило) ТОВ «Вердикт капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт капітал» прийняло належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, в тому числі за договором №100353789 від 04.09.2021. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу №17/12-2021-62, ТОВ «Вердикт капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором в сумі 32024,00грн, з яких 8000,00грн заборгованість за кредитом, 24024,00грн заборгованість за процентами. 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір факторингу №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» набуло права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу №10-01/2023, ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №100353789 від 04.09.2021 в сумі 59624,00 грн, з яких: 8000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 51624,00 грн - сума заборгованості за процентами за користування кредитом. З розрахунку заборгованості ТОВ «Коллект Центр» за кредитним договором №100353789 від 04.09.2021, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Коллект Центр», станом на 25.11.2025 за період з 10.01.2023 по 25.11.2025 становить 59624,00 грн, з яких: 8000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 51624,00 грн - сума заборгованості за процентами за користування кредитом. Також, судом встановлено, що встановлено, що 31.08.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 75117236 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), за умовами якого відповідач отримав позику в сумі 6000,00грн, строк кредиту 30 днів, процентна ставка фіксована 1,99%, знижена процентна ставка/день, % (застосовується у відповідності до умов Програми лояльності) 0,70%, процентна ставка за понадстрокове користування Позикою (її частиною) за день, % (не застосовується в період карантину) 2,70% за день, пеня 2,70%, орієнтовна реальна річна процентна ставка 906,08%; орієнтовна загальна вартість позики 7253,70 грн., дата повернення позики 30.09.2021 (п.2.3 Договору). Пунктом 1 вказаного договору визначено, що за цим Договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Позикодавець надає Позичальнику детальний перелік складових загальної вартості кредиту у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супровідних послуг кредитодавця, кредитного посередника(за наявності) та третіх осіб за формою, наведеною в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що зазначена у додатку № 1 до Договору, який є його невід`ємною частиною (п.3 Договору). Проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок Позики (п.4 Договору). З довідки ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС» №КД-000083944/ТНПП від 11.11.2025, листа ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» № 11/11/25-55 від 11.11.2025 вбачається, що згідно прийнятої до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою API-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (код за ЄДРПОУ 39861924) відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 року, укладеного між Компанією та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та здійснено перерахування кредитних коштів в сумі 6000,00 грн 31.08.2021, отримувач Мартищук Роман - ЕПЗ номер [NUMBER] , номер платежу ecb09a47-f9f6-4640-8dc3-bb35c1af58bb. Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», розмір заборгованості за кредитним договором №75117236 від 31.08.2021 становить 20328,00грн, з яких 6000,00грн заборгованість за кредитом, 14328,00грн заборгованість за процентами. Між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт капітал» 27.01.2022 укладено Договір №27/01/2022, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало (відступило) ТОВ «Вердикт капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт капітал» прийняло належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, в тому числі за договором №75117236 від 31.08.2021. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу №27/01/2022, ТОВ «Вердикт капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №75117236 від 31.08.2021 на суму 20328,00грн, з яких 6000,00грн заборгованість за кредитом, 14328,00грн заборгованість за процентами. 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір факторингу №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» набуло права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу №10-01/2023, ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №75117236 від 31.08.2021 в сумі 20437,80 грн, з яких: 6000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 14328,00 грн - сума заборгованості за процентами за користування кредитом, 109.8грн відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України. З розрахунку заборгованості ТОВ «Коллект Центр» за кредитним договором №75117236 від 31.08.2021, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Коллект Центр», станом на 25.11.2025 за період з 10.01.2023 по 25.11.2025 становить 20437,80 грн, з яких: 6000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 14328,00 грн - сума заборгованості за процентами за користування кредитом, 3% річних в сумі 13,80грн, інфляційні збитки в сумі 96 грн. В той же час, відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема із договорів. Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями частини 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з приписами статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не установлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Статтею 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля його сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, у якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до норм статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції визначає Закон України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 року № 675-VIII (далі Закону № 675-VIII). Статтею 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується у порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Цією статтею зазначеного Закону установлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ (частина сьома, дванадцята статті 11 Закону № 675-VIII). Норми статті 11 Закону № 675-VIII відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису, визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Частинами 1 та 2 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч.1 ст.513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Частина 1 статті 514 ЦК України зазначає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ч.1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Враховуючи наведене, суд вважає, що представлені стороною позивача Договори факторингу та Реєстри права вимоги є належними та допустимими доказами, які у встановленому законом порядку підтверджують перехід до позивача пред`явлення права вимоги до [PERSON] за кредитними договорами №100353789 від 04.09.2021, №75117236 від 31.08.2021, оскільки укладаючи договори факторингу сторони узгодила всі істотні умови для таких видів договорів відповідно до чинного законодавства та дійшли згоди щодо укладання договорів на зазначених у них умовах, а тому з власної ініціативи визначили для себе правила подальшої поведінки. Належних та допустимих доказів того, що сторонами договору факторингу в момент його підписання не додержано вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України, матеріали справи не містять. Оскільки судом встановлено, що позичальником умови кредитних договорів не виконано, грошові кошти на умовах визначених кредитними договорами не повернуто, внаслідок чого утворилася заборгованість, суд доходить висновку про те, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманих сум кредитних коштів та відсотків. Однак, суд не погоджується із розміром та порядком нарахування процентів за кредитним договором №100353789 від 04.09.2021, враховуючи наступне. Поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України). Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України). Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору. Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Такого висновку дійшла, Велика Палата Верховного Суду у справі № 444/9519/12 від 28.03.2018, а саме: право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Як встановлено судом, відповідно до умов кредитного договору №100353789 від 04.09.2021, відповідач отримав строком на 30 днів кредитні кошти у національній валюті у розмірі 8000,00 грн, які зобов`язався повернути до 04.09.2021 зі сплатою відсотків згідно з п. 1.5.2 договору проценти за користування кредитом 24,00 грн., які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Відповідно до п. 1.6. договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тобто, з умов кредитного договору вбачається, що сторони погодили порядок і строки виконання зобов`язання та термін кредитування закінчився 04.09.2021 (п.1.3, 1.4 кредитного договору). Однак, відповідно до п.2.3.1. кредитного договору сторонами визначено, що продовження вказаного у п.1.3, 1.4 договору строку кредитування може відбуватися на пільгових або стандартних умовах. Пролонгація на пільгових умовах: позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі - Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства tengo.com.ua (далі Сайт Товариства) за посиланням https://tengo.com.ua/s/documents і є невід?ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. (п.2.3.1.1 договору). Пунктом 2.3.1.2 договору передбачено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначено строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку користування кредитним договором на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховується за стандартної (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору. Як вже встановлено з відомостей про щоденні нарахування та погашення, заборгованість відповідача за кредитним договором №100353789 від 04.09.2021, за період з 04.09.2021 по 03.12.2021, перед первісним кредитором ТОВ «Мілоан» становила 32024,00грн., яка складалася із: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 8000,00 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 24024,00 грн. Дійсно з розрахунку вбачається, що станом на день закінчення строку кредитного договору, а саме 04.09.2021, позичальник продовжив користуватись кредитними коштами, оскільки заборгованість за кредитом не погасив, а тому відповідно до 2.3.1.2 договору відбулося збільшення (продовження) строку кредитування, який загалом не міг перевищувати 60 днів. Отже, право нараховувати проценти, передбачені умовами Договору про споживчий кредит №100353789 від 04.09.2021, припинилося 03.12.2021 по закінченню строку кредитування з врахуванням збільшення його строку, визначеного п.п.1.3,1.4 Договору, а тому розмір процентів, який підлягає стягненню з відповідача у межах строку кредитування за даним договором, становить 24024,00 грн. і такий розраховано первісним кредитором ТОВ «Мілоан», згідно умов кредитного договору. Однак, нарахуванням ТОВ «Вердикт Капітал», яке набуло права вимоги до відповідача за кредитним договором №100353789 від 04.09.2021 на підставі договору факторингу №17/12-2021-62 від 17.12.2021, відсотків згідно кредитного договору у сумі 27600,00грн за період з 17.12.2021 по 23.02.2022, мало місце поза межами строку кредитування, а тому позовні вимоги в цій частині є безпідставними та задоволенню не підлягають. З огляду на викладене, оскільки відповідач за кредитними договорами №100353789 від 04.09.2021 та №75117236 від 31.08.2021 отримав кредитні кошти, та взявши на себе зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати процентів за їхнє використання, належним чином їх не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, право вимоги на які набув позивач за укладеними між ним та кредитодавцями відповідача договорами факторингу, суд вважає частково обгрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за цими кредитними договорами в загальному розмірі 52461,80 гривень, а саме: за кредитним договором №100353789 від 04.09.2021 в сумі 32024,00грн (8000,00грн тіло кредиту, 24024,00грн заборгованість за відсотками), за кредитним договором №75117236 від 31.08.2021 в сумі 20437,80грн (6000,00грн тіло кредиту, 14328,00грн заборгованість за відсотками, 96,00грн інфляційні збитки та 13,80грн 3% річних нараховних до моменту введення воєнного стану). В задоволенні решти позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, слід відмовити за їх безпідставністю. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач при поданні позову сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн, позовні вимоги задоволено частково, а тому суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в розмірі 1587,32 гривень. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в сумі 25000,00 грн, суд зазначає наступне. Згідно з ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до п.1,2 ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як вбачається з висновків викладених у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2020 року в справі № 201/14495/16-ц та від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу, представником позивача представлено суду договір про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024, заявку на надання юридичної допомоги №3341 від 01.10.2025, витяг з Акту № 15 про надання юридичної допомоги від 31.10.2025, прайс-лист АО «Лігал Ассістанс». Дійсно як вбачається з представлених позивачем доказів, фактичний розмір понесених ним витрат на правничу допомогу становить 25000,00 грн. В той же час оцінивши надані адвокатом послуги та витрачений ним час на складання процесуальних документів, а саме позовної заяви, зважаючи зокрема на складність справи, ціну позову, часткове задоволення позову, суд приходить до висновку, що визначений стороною та його адвокатом розмір витрат на правову допомогу є завищеним щодо іншої сторони спору і з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати пов`язані з наданням правничої допомоги в розмірі 3000 гривень 00 копійок.

Outcome: partial