Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

15 грудня 2025 року представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, сформованим в системі «Електронний суд». В обґрунтування позову представник зазначив, що 11.12.2023 між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 002/20599615. З 11.12.2023 року є власником поточного рахунку у гривні, який відкритий відповідно до Заяви-анкети №002/20599615 щодо приєднання до Публічної пропозиції АТ«ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту sportbank. Позичальнику було надано послугу Кредитування рахунку та надані кредитні кошти в сумі 30 000,00 гривень, тому позивач, свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі. Відповідач перестав виконувати умови Кредитного договору в повній мірі, а саме, перестав сплачувати заборгованість по кредиту та процентах за Кредитним договором № 002/20599615 від 11.12.2023, яка становить 65115,31 грн в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 29 997,39 грн, заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені) 35117,92 грн. Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором №002/20599615 від 11.12.2023 в сумі 65115,31 гривень та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив проводити розгляд справи у відсутності представника банку. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надавав, хоча про дату та час судового засідання був повідомлена шляхом направлення повістки на встановлену судом та зазначену у позові адресу місця реєстрації. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, повістка вважається такою, що вручена відповідачу. Враховуючи наявність умов проведення заочного розгляду справи встановлених ст. 280 ЦПК, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 11.12.2023 [PERSON] підписав Заяву № 002/20599615-SP про приєднання до частини 1 Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank». У заяві [PERSON] просив надати послугу кредитування рахунку та встановити ліміт кредитування в межах максимальної суми загального ліміту що складає 100000 гривень. Розмір процентів за користування кредитом становить: на операції з оплати придбаних товарів (робіт, послуг) в торговельній мережі та мережі інтернет, мобільному застосунку sportbank: 0,22 % в день процентна ставка за встановленим кредитним лімітом, строк кредитування 12 місяців з автоматичною пролонгацією, цільове призначення на споживчі потреби (а.с. 36,27-30). Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України,договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як зазначено в ч. 1 ст. 628Цивільного кодексу України,зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Так, статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Таким чином, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір у якому сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Із досліджених доказів судом встановлено, що АТ «ТАСКОМБАНК» виконало зобов`язання за кредитним договором та надало відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно Розрахунку заборгованості по кредитному договору № 002/20599615-SP від 11.12.2023, заборгованість [PERSON] становить 65115,31 грн. в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 29997,39 грн; заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені) 35117,92 грн (а.с. 38). Враховуючи те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами не виконав, доказів на підтвердження сплати тіла кредиту та процентів не надав, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасив, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved