Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернулася до суду з позовом до Черкаської міської ради (м. Черкаси, вул. Байди Вишневецького, 36) про надання додаткового строку на прийняття спадщини. Свої вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який на день смерті був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , разом із яким проживала її мати [PERSON] . Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді дачного будинку [ADDRESS] . Земельна ділянка площею 600 кв.м. передана члену товариства садоводів «Енергетик» [PERSON] для індивідуального садівництва. За життя батько заповіту не залишив, на момент його смерті було двоє спадкоємців першої черги: її мати [PERSON] (дружина померлого) та вона [PERSON] (донька померлого). Зазначає, що до нотаріальної контори вони не зверталися, її мати [PERSON] , як така що на момент смерті проживала та була зареєстрована разом з батьком, відповідно до ст. 1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину. Позивач зазначає, що з 2016 року вона є членом товариства садоводів, сплачує членські внески, користується дачним будинком [ADDRESS] та земельною ділянкою площею 600 кв.м. [INFO] померла її мати [PERSON] , яка на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Вона проживала поряд з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Після смерті матері відкрилась спадщина у вигляді дачного будинку [ADDRESS] в товаристві садоводів «Енергетик» придбаного батьком та належного йому на праві власності. Дане спадкове майно, її мати фактично прийняла після смерті батька, як така, що постійно проживала та була зареєстрована разом зі спадкодавцем на момент спадщини, однак не оформила юридично. За життя [PERSON] заповіту не залишала, вона являється єдиною її спадкоємницею першої черги за законом. Протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті матері , оскільки існували карантинні обмеження, розпочалось повномасштабне вторгнення, державні установи та нотаріальні контори не працювали. Увесь час вона доглядає за будинком, користується земельною ділянкою, однак, не зверталася до нотаріальної контори. Просить визнати поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач просить надати їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 17.10.2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву позивачки в якому представник міської ради просив відмовити у задоволенні позовної заяви, спираючись на те, що перелічені позивачем причини пропуску строку на прийняття спадщини є неповажними. Крім того, відсутні докази звернення позивачки до нотаріуса щодо прийняття нею спадщини та відсутня постанова про відмову у вчиненні відповідної нотаріальної дії. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.09.2025 року відкрито провадження по справі та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. Відповідачу надано термін на надання відзиву на позовну заяву позивача. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.01.2026 року підготовче засідання закрито та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання надала суду клопотання про розгляд справи в її та позивачки відсутність. Позовні вимоги підтримує з мотивів викладених у позовній заяві та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Надали суду клопотання про розгляд справи в їх відсутність. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивачки з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти. Судом установлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . 11.08.1989 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] . [PERSON] та [PERSON] являється батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить дачний будинок [ADDRESS] , який належав померлому на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 20.07.1998 року. Згідно довідки Департаменту «Центру надання адміністративних послуг» . відповідно до наявної і департаменті інформації: - за адресою: [ADDRESS] , станом на 27.02.2022 зареєстровані такі особи: [PERSON] , [INFO] ; - за адресою: [ADDRESS] , станом на 21.03.2014 року зареєстровані [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Таким чином, на день смерті [PERSON] , [INFO] , проживав разом зі своєю дружиною [PERSON] . 05.12.2025 року позивач отримала постанову приватного нотаріуса Фіщука С.О. Черкаського міського нотаріального округу, якою [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на садовий будинок [ADDRESS] , постільки на час відкриття спадщини не проживала із спадкодавцем, що унеможливлює видати свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (частини 3 статті 1223 ЦК України). Відповідно до статей 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу або в сільських населених пунктах -уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування з заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Судовим розглядом встановлено, що на час відкриття спадщини позивач не була зареєстрованою разом зі спадкодавцем, а саме зі своєю матір`ю [PERSON] . Проте, як зазначає позивач, вона проживала разом зі своєю матір`ю по [ADDRESS] та здійснювала за нею догляд. Загальновідомим є факт початку 24.02.2022 військової агресії російської федерації проти України, у зв`язку з чим, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року, який продовжений наступними Указами Президента України і триває дотепер. Війна, як соціально-політичне явище, безумовно негативно вплинула на усі сфери життя громадян та не оминула жодної категорії населення, вплинула на нормальне функціонування державних органів, зокрема нотаріальних контор та органів поштового зв`язку. Таким чином, закінчення строку для подання позивачем заяви про прийняття спадщини припало на період бойових дій як на території України. На переконання суду, ті обставини, про які вказує позивач: введення воєнного стану на території України, що є загальновідомою обставиною, слід розцінювати як об`єктивну обставину, що істотно перешкоджала позивачці здійснити передбачені законом дії з прийняття спадщини після смерті своєї матері. При цьому, суд зауважує, що факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування. Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд також керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права». Відмова у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини позбавить позивача прав на майно, та призведе до передачі цього майна громаді міста як відумерлої спадщини. При оцінці встановлених обставин, суд враховує не тільки умови застосування правил ч. 3 ст. 1272 ЦК України, але і загальні засади цивільного судочинства та європейські принципи, зокрема, принцип верховенства права з його складовими. Так, запроваджене ст. 8 Конституції України та ст. 10 ЦПК України верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості. Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права (рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004). Умовою реалізації та інструментом принципу верховенства права є принцип «пропорційності». Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Втручання держави у право особи на мирне володіння своїм майном є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного інтересу» та з дотриманням «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. Під необхідністю втручання мається на увазі, що воно відповідає нагальній соціальній потребі, і, зокрема, є пропорційним до поставленої законної мети (наприклад, рішення у справі «Кутцнер проти Німеччини», п. 60, та рішення від 18.12.2008 у справі «Савіни проти України» (Saviny v. Ukraine), заява № 39948/06, п. 47).Соціальна потреба визначається, зокрема, метою законодавчого врегулювання того чи іншого питання. Необхідність встановлення певних строків на прийняття спадщини обумовлена інтересами цивільного обігу в цілому, маючи на меті якнайшвидше усунення стану правової невизначеності, яка виникає в разі смерті спадкодавця, та забезпечення певних гарантій особам, права яких є похідними від поведінки спадкоємців попередньої черги. Отже, у цій справі суд має визначити, чи відповідає цій меті, а також принципу справедливості та інтересам суспільства позбавлення позивача прав на спадкове нерухоме майно з передачею відумерлої спадщини у власність територіальної громади. Проте, таке втручання у право власності (законне сподівання, очікування) позивача не у повній мірі відповідає законній меті встановлення строків у спадковому праві, не вирішує нагальні соціальні потреби, а тому не може вважатись пропорційним. Невиправдана фактична конфіскація майна державою суперечить ідеології справедливості. Таким чином, суд вважає, що надання позивачці додаткового строку на прийняття спадщини відповідає загальним положенням спадкового права, конституційному принципу верховенства права та положенням ст. 1 Першого протоколу Конвенції з прав людини та основоположних свобод. Проаналізувавши встановлені обставини справи, враховуючи те, що на території України велися, на період прийняття спадщини, активні бойові діі, враховуючи відсутність інших спадкоємців за законом та за заповітом, беручи до уваги загальні засади цивільного законодавства, а саме: справедливість, добросовісність та розумність, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved