Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

До суду звернулася позивачка [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та непрацюючої дружини. В позовній заяві позивачка вказує, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі з 03.09.2024 року. У шлюбі у них народилася дочка [PERSON] [INFO] . Відповідач допомоги на її утримання та доньки в добровільному порядку не надає. Враховуючи вищезазначені обставини позивачка змушена звернутися до суду. Позивач в позові зазначила про розгляд справи в спрощеному провадженні. Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про розгляд справи. Суд вважає можливим заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши заяву позивача та матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 03.09.2024 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис за №141. Від шлюбу мають дочку [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] , виданого 31.12.2024 року Петропавлівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про що складено відповідний актовий запис №242. У вказаному свідоцтві в графі батько записаний « [PERSON] », відповідач по справі, в графі мати - « [PERSON] », позивачка по справі, тобто позивачка і відповідач є батьками [PERSON] . Згідно частини 1 статті 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Частина 2 статті 77 Цього ж Кодексу передбачає, що за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Відповідно до статті 84 цього Кодексу дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд враховує, що позивач в позові не зазначила про наявність у відповідача інших непрацездатних осіб, не зазначила, позивачка наразі не працює бо здійснює догляд за дитиною до 3 років, також суд приймає до уваги, що даний вид аліментних зобов`язань, а саме аліменти на утримання дружини, є недовготривалим, і призначається лише до досягнення дитиною трирічного віку, тому вважає, що розмір аліментів на дружину у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця до досягнення дочкою трирічного віку та аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини до її повноліття буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам обох сторін. Частина 1 статті 79 цього Кодексу передбачає, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. День подання заяви позивачем до суду є 01.04.2025 року. Згідно пункту 3 частини 1статті 5 Закону України Про судовий збір від 8 липня 2011 року, який набрав чинності 1 листопада 2011 року зі змінами, від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Крім того, відповідно до ст.430 ЦПК України, слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial