Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

22.12.2025 до суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У поданій заяві представник позивача зазначив, що 16.07.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено Договір про надання коштів у кредит №71954486, згідно якого відповідачу надано кредит в розмірі 5 000,00 грн строком на 30 днів. Кредитодавець на виконання умов кредитного договору №71954486 від 16.07.2025 року, виконав свої зобов`язання, зокрема передав Відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 5 000,00 грн. [PERSON] у свою чергу свої зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 16 087,50 гривень, з них 5 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 337,50 грн сума заборгованості за процентами; 750,00 грн сума заборгованості за комісією; 10 000,00 грн сума заборгованості за пенею/неустойкою. В подальшому між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем було укладено договір факторингу, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором. На підставі викладеного, представник позивача прохав суд стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 16 087,50 гривень та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 24.12.2025 по справі відкрито провадження та призначено судове засідання. Представник позивача, адвокат Ткаченко Ю. О. в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів у справі. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що 16.07.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір про надання коштів у кредит №71954486. Відповідно до умов договору сума кредиту становить 5000 гривень, строк кредиту 30 днів, процентна ставка у розмірі 0,225 %, комісія за надання кредиту складає 15,00% від суми кредиту (а. с. 10-17). Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Суду також надано таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, що підписаний відповідачем (а. с. 18). Згідно квитанції від 16.07.2025 АТ «Таскомбанк» на платіжну картку № [NUMBER] перераховано грошові кошти у розмірі 5 000 гривень (а. с. 20). Згідно відповіді АТ КБ «ПриватБанк» від 19.01.2026 №20.1.0.0.0/7-260126/113614-БТ банківська картка № [NUMBER] належить [PERSON] (а. с. 70). Згідно виписки за договором №б/н за період з 16.07.2025-19.07.2025 16.07.2025 на банківський рахунок відповідача перераховано грошові кошти у розмірі 5 000 гривень (а. с. 71). Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за кредитним договором №71954486 заборгованість становить 16 087,50 грн, з яких 5 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 337,50 грн сума заборгованості за процентами; 750,00 грн сума заборгованості за комісією;10 000,00 грн сума заборгованості за пенею/неустойкою (а. с. 8-9). 16.09.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем укладено договір факторингу №16/09/25 (а. с. 20-27). Згідно реєстру прав вимоги №19/11/25-02 позивач отримав право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №71954486 у розмірі 16 087,50 грн (а. с. 28-29). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У пункті 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Нормами ч. ч. 3, 6, 12 ст. 11 цього Закону передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: 1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 513, ст. 514 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі викладеного, позовні вимоги про стягнення з відповідача кредитної заборгованості підлягає до задоволення. Водночас суд не може погодитися із нарахуванням неустойки за кредитним договором з огляду на наступне. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки неустойка нарахована за період після 24 лютого 2022 року, заборгованість за неустойкою у розмірі 10 000 гривень стягненню не підлягає. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме у розмірі 6087,50 гривень (16087,50 10000). Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 916,63 гривень (позовні вимоги задоволено на 37,84%). Щодо стягнення судових витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження витрат про надання правової допомоги у розмірі 4500 гривень суду надано: копію договору про надання правової (правничої) допомоги №22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025, витяг з акту №3-ДІЛ від 08.12.2025, акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, копію платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 11.12.2025 (а. с. 30-35). За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 4500 гривень.

Outcome: partial