Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк» (далі - позивач або АТ «Державний ощадний банк України») звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з останньої заборгованості за кредитом, яка станом на 30 квітня 2025 року становить 280616 грн. 37 коп. та складається із: основного боргу в сумі 235902 грн.10 коп., за простроченими процентами в сумі 44689 грн. 18 коп. та за комісією в сумі 25 грн. 00 коп.. Позов обгрунтовано тим, що 03 січня 2024 року відповідачем [PERSON] була підписна заява приєднання №2607612/020519 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу, за умовами якої банк відкрив на ім`я відповідача, як клієнта, поточний рахунок №IBAN [NUMBER] на умовах тарифного плану «Моя кредитка» та надав платіжну картку зі встановленою кредитною лінією з лімітом кредиту в сумі 5000,00 грн. під 46,80% річних строком на 60 місяців з автоматичною пролонгацією на наступний строк, який в подальшому було збільшено до суми 235902,19 грн.. 28 лютого 2024 року банком було автоматично прийнято рішення про зміну кредиту, внаслідок чого по рахунку відповідача збільшено кредитний ліміт до розміру 13000,00 грн. під 46,80% річних строком на 60 місяців та в подальшому 22 липня 2024 року кредитний ліміт збільшено до суми 219320,00 грн., а з 26 грудня 2024 року банком автоматично прийнято рішення про збільшення кредитного ліміту до розміру 235902,19 грн.. З 29 лютого 2024 року відповідач розпочала користуватися кредитними коштами та була зобов`язана щомісячно повертати кредит в розмірі не менше обов`язкового щомісячного платежу, що складає 5% від суми використаних кредитних коштів, однак всупереч взяти на себе зобов`язанням, порушивши в односторонньому порядку умови договору, відповідач з 25 січня 2025 року припинила здійснювати погашення, не сплативши платіж за нарахованими процентами за користування кредитом в сумі 9605,34 грн.. З огляду на викладене, позивач прохав стягнути із відповідача на його користь зазначену вище суму заборгованості, а також понесені ним судові витрати у виді сплаченого при подачі позову до суду судового збору в сумі 4209,25 грн.. Відповідач по справі [PERSON] відзиву на позовну заяву АТ «Державний ощадний банк України» разом з доданими до нього письмовими доказами на обгрунтування своїх заперечень проти позовних вимог у встановлений судом строк не подала. ІІ. Заяви та клопотання. 21 листопада 2025 року відповідачем [PERSON] до суду подана заява про відкладення судового засідання на інші дату та час для надання нею доказів часткової оплати заборгованості за кредитним договором (а.с.94). 18 листопада 2025 року представником позивача подана заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (а.с.90). 24 листопада 2025 року відповідачем до суду подана заява про долучення до матеріалів справи копії платіжного документа на переказ готівки №2080743193512 від 10 листопада 2025 року в сумі 62700,00 грн. (а.с.100, 101). 25 грудня 2025 року представником позивача подане клопотання про проведення судового засідання 30 грудня 2025 року без його участі (а.с.102). Інших заяв та клопотань від сторін по справу в порядку ст.ст.43, 84, 183 ЦПК України, в тому числі, про розгляд справи за їх відсутності чи відкладення судового розгляду, витребування доказів, на дату проведення судового засідання не надходило. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 21 серпня 2025 року постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с.68-69). Ухвалою суду від 01 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження у справі з призначенням судового засідання для розгляду справи по суті (а.с.82). Ухвалою суду від 20 листопада 2025 року відмовлено в задоволенні заяви представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с.93). Ухвалою суду від 30 грудня 2025 року витребувано від АТ «Державний ощадний банк України» виписку про рух коштів по рахунку № [NUMBER] , на який відповідачу [PERSON] був встановлений кредитний ліміт у виді відновлювальної кредитної лінії за період з 10 по 15 листопада 2025 року включно (а.с.105). ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 03 січня 2024 року відповідачем [PERSON] була підписана кредитна заява 3420913992, яка є запитом (заявою) споживача на укладення договору про споживчий кредит в розумінні Закону України «Про споживче кредитування» (а.с.6-7). 03 січня 2024 року відповідачем [PERSON] , як клієнтом, шляхом підписання заяви про приєднання №2607612/020519 до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), був укладений з позивачем, як банком, договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, договору банківського вкладу, кредитного договору, умови надання інших послуг (далі по тексту рішення - Заява) (а.с.9-16). Відповідно до п.3.6.1 блоку 3 Заяви відповідач [PERSON] прохала відкрити їй поточний рахунок № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «More», тарифів за обслуговування поточних рахунків з використанням платіжних карток, розміщених на сайті банку та/або на інформаційних стендах, що знаходяться в приміщеннях установ банку. За змістом блоку 5 Заяви шляхом підписання заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) відповідач підтвердила укладення між нею та банком кредитного договору з наступними істотними умовами кредитування: 1) максимальний розмір кредиту - 250000,00 грн.; 2) розмір процентної ставки, яка є фіксованою, - 46.80% річних; 3) строк користування кредитом - 60 місяців з наступною пролонгацією (продовження строку кредитування) згідно умов договору; 4) періодичність сплати процентів щомісячно до білінгової дати, визначеної умовами договору; 5) картковий рахунок, на який встановлюється кредит № [NUMBER] ; 6) розмір комісійної винагороди за зняття готівкових коштів, наданих у кредит, - 0,00% від суми таких коштів. 03 січня 2024 року відповідач була ознайомлена з умовами кредитування до укладення договору про споживчий кредит за БП «Моя кредитка» та БПП «Кредит-розстрочка» на умовах тарифного пакету «More», що містяться в паспорті споживчого кредиту, згідно з якими платежі за супровідні послуги кредитодавця визначені наступним чином: комісія за надання довідки/виписки про поточний розмір заборгованості за споживчим кредитом - не тарифікується; розрахунково-касове обслуговування основної картки до поточного рахунку, операції за яким здійснюються з використанням платіжних карток, - 0,00; комісія за видачу готівкових кредитних коштів - 0,00 (а.с.17-18). Факт підписання 03 січня 2024 року Заяви та заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) відповідачем [PERSON] під час судового розгляду справи спростований не був. Користування відповідачем [PERSON] , починаючи з 29 лютого 2024 року отриманими від банку кредитними коштами у виді встановленої на її картковий рахунок відновлювальної кредитної лінії (зокрема, шляхом розрахунків в торгово-сервісній мережі, зняття готівки), а також часткове внесення нею грошових коштів на погашення кредиту підтверджується випискою по картковому рахунку № [NUMBER] за період з 29 лютого 2024 року по 30 квітня 2025 року (а.с.19-28). Згідно з наданим позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 30 квітня 2025 року загальна сума заборгованості відповідача за кредитом складає 280616,37 грн., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 235902,19 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом - 44689,18 грн., комісія - 25,00 грн. (а.с.29-30). 10 листопада 2025 року відповідачем по справі в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором сплачено 62700,00 грн., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №2080743193512 та випискою по картковому рахунку відповідача за № [NUMBER] , з якого вбачається зарахування на вказаний рахунок готівкових коштів в сумі 62700,00 грн., зняття комісії в сумі 627,00 грн., початковий баланс - 280616,37 грн. та кінцевий баланс - 218543,37 грн. (а.с.101, 113, 117-119). Під час судового розгляду відповідачем з урахуванням вимог ст.ст.77, 78 ЦПК України, не спростовані надані банком докази отримання та користування нею кредитними коштами. V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Виконуючи приписи ст.264, ч.4 ст.265 ЦПК України та даючи оцінку аргументам, наведеним сторонами, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, в тому числі вирішуючи питання про те, чи було порушено право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст.1055 ЦК України). Відповідно до положень ч.2 ст.1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. З урахуванням викладеного, судом встановлений факт перебування сторін по справі у договірних відносинах, що підтверджується: 1) підписанням 03 січня 2024 року відповідачем по справі заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), яка містить істотні умови кредитування (зокрема, розмір кредиту (до 250000,00 грн.), процентну ставку за користування кредитом (46.80% річних), порядок надання кредиту (встановлення на картковий рахунок), строк користування кредитом (60 місяців з подальшою пролонгацією); 2) випискою по картковому рахунку [PERSON] , яка містить відомості про користування відповідачем наданими їй АТ «Державний ощадний банк України» грошовими коштами в межах визначеного в кредитному договорі розмірі, а також здійснення відповідачем періодичних платежів по погашенню заборгованості за отриманим кредитом. Згідно положень ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст.1054 ЦК України). За змістом ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК Українипозикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції, чинній на дату укладення кредитного договору) загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. За змістом ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, доходи кредитодавця у вигляді процентів. Згідно з ч.2 с.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що позивач АТ «Державний ощадний банк України» згідно з умовами укладеного між сторонами кредитного договору від 03 січня 2024 року виконав взяті на себе зобовязання, надавши відповідачу [PERSON] грошові кошти шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на відкритий їй картковий рахунок, що безпосередньо підтверджується матеріалами цивільної справи. Натомість відповідач зобовязання за вказаним договором не виконувала належним чином, оскільки не надавала своєчасно банку грошові кошти у вигляді щомісячних платежів для погашення заборгованості за кредитом та відсотками в розмірах, визначених укладеним між нею та банком кредитним договором. Відповідно до розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором від 03 січня 2024 року загальна сума заборгованості [PERSON] станом на 30 квітня 2025 року складає 280616,37 грн., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 235902,19 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом - 44689,18 грн., комісія - 25,00 грн.. Суд частково погоджується з наданим розрахунком з огляду на наступне. Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідача, комісія в сумі 25,00 грн. була нарахована позивачем за розрахунково-касове обслуговування (а.с.30). Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно з ч.2 ст.8 Закону до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Відповідно до п.9 ч.1 ст.12 Закону, у договорі про споживчий кредит зазначається: орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. Відповідно до ч.6 ст.12 Закону споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у договорі про споживчий кредит. Як вбачається зі змісту заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) від 03 січня 2024 року, підписанням якої відповідач підтвердила укладення між нею та банком кредитного договору, розмір комісійної винагороди за зняття готівкових коштів, наданих у кредит становить 0,00% від суми таких коштів. Згідно з умовами кредитування, з якими відповідач була ознайомлена 03 січня 2024 року до укладення договору про споживчий кредит за БП «Моя кредитка» та БПП «Кредит-розстрочка» на умовах тарифного пакету «More» (паспорт споживчого кредиту), платежі за супровідні послуги кредитодавця відсутні, а саме: комісія за надання довідки/виписки про поточний розмір заборгованості за споживчим кредитом - не тарифікується; розрахунково-касове обслуговування основної картки до поточного рахунку, операції за яким здійснюються з використанням платіжних карток, - 0,00; комісія за видачу готівкових кредитних коштів - 0,00. Разом з тим, з наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача судом встановлено, що визначена банком заборгованість за комісією в сумі 25,00 грн., є комісією за розрахунково-касове обслуговування, яка була нарахована, починаючи з 14 червня 2024 року, тобто після укладення сторонами по справі кредитного договору 03 січня 2024 року. За встановлених обставин, за відсутності обґрунтованих підтверджень позивачем АТ «Державний ощадний банк України» факту прийняття відповідачем [PERSON] умов кредитного договору щодо сплати кредитодавцю комісій (зокрема, пов`язаних із розрахунково-касовим обслуговуванням) на дату його підписання 03 січня 2024 року та з огляду на ненадання банком будь-яких інших письмових доказів на підтвердження узгодження з відповідачем розміру комісії та порядку її нарахування після укладення кредитного договору, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь АТ «Державний ощадний банк України» комісії в сумі 25,00 грн. у звязку з її необгрунтованістю. Крім того, враховуючи сплату відповідачем [PERSON] 10 листопада 2025 року на погашення заборгованості за наданим кредитом грошових коштів в сумі 62073,00 грн. (після вирахування комісії 627,00 грн.), а також положення ч.1 ст.19 Закону України «Про споживче кредитування» щодо черговості погашення вимог за договором про споживчий кредит у разі недостатності здійсненого платежу для виконання зобов`язання у повному обсязі, зокрема, сплати простроченої суми кредиту та прострочених процентів за користування кредитом), визначена позивачем кредитна заборгованість в сумі 280616,37 грн. підлягає зменшенню на здійснену відповідачем суму платежу та становить 218543,37 грн.. Отже, сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь АТ «Державний ощадний банк України» становить 218518,37 грн. (280616,37 грн. - 25,00 грн . (комісія) - 62073,00 грн. (внесений відповідачем платіж)). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обовязки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обовязки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Судом встановлено, що матеріали цивільної справи не містять, а відповідачем [PERSON] не надано належних та допустимих доказів на спростування презумпції правомірності кредитного договору, укладеного нею 03 січня 2024 року з АТ «Державний ощадний банк України». Зазначений договір з огляду на відсутність доказів протилежного не визнавався судом недійсним. Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2020 року у справі №127/23910/14, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцією - є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Судом враховується, що у даній справі відповідач [PERSON] здійснила часткове виконання умов договору шляхом внесення платежу на погашення заборгованості за кредитом (зокрема, 10.11.2025 - 62073,00 грн.); дії банку щодо виконання договору відповідачем не оскаржені, власний розрахунок заборгованості не наданий, клопотання про призначення судово-економічної експертизи не заявлялось, а позивачем при цьому доведено обставини, на які він посилався як на підтвердження своїх вимог, в частині наявності підстав для стягнення заборгованості за кредитом та її розміру. На підставі викладеного, виходячи з презумпції правомірності правочину (ст.204 ЦК України) та презумпції обов`язковості договору (ст.629 ЦК України), суд вважає встановленим факт невиконання відповідачем по справі своїх зобовязань за кредитним договором від 03 січня 2024 року щодо сплати кредиту та інших платежів (процентів) у передбачених ним розмірі та строки, внаслідок чого приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача по справі [PERSON] на користь позивача АТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за цим договором в загальному розмірі 218518,37 грн.. VI. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк» при зверненні до суду був сплачений судовий збір у розмірі 4209 грн. 25 коп. (а.с.1). З огляду на викладене, враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача по справі [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача грошові кошти по сплаті судового збору в розмірі 3277 грн. 78 коп. (4209 грн. 25 коп. (100%) - 931 грн. 47 коп. (22,129144%), при цьому 22,129144% = 62098 грн. 00 коп. (сума заборгованості, у стягненні якої судом відмовлено), що були сплачені позивачем при подачі ним позову до суду та підтверджені належним письмовим доказом по справі. Інші судові витрати, повязані з розглядом даної справи, передбачені ч.3 ст.133 ЦПК України, відсутні.

Outcome: dismissed