Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

У жовтні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі позивач, ТОВ ««Укр Кредит Фінанс») звернулося до суду із зазначеною позовною заявою, у якій просило стягнути з [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ) 45206,98 грн заборгованості за кредитним договором № 1255-3418 від 14 серпня 2023 року, а також 2422,20 грн судового збору. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 14 серпня 2023 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою веб-сайту (credos.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», у межах якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, уклали електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1255-3418. Цей кредитний договір укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа та підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором А7082, надісланим йому у смс-повідомленні на телефонний номер, указаний в анкеті-заяві. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у сумі 10000,00 грн; строк кредитування 300 днів; базовий період 14 днів, знижена процентна ставка 1,20 % в день; стандартна процентна ставка 1,50 % в день. Позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу [PERSON] кредит, проте останній свої зобов`язання за договором щодо повернення грошових коштів не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за кредитом у сумі 45206,98 грн, а саме: 10000,00 грн прострочена заборгованості за кредитом, 35206,98 грн прострочена заборгованості за нарахованими процентами. Ухвалою від 28 листопада 2025 року суд відкрив провадження у справі для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до позовної заяви додав клопотання, в якому просив проводити розгляд справи без участі його представника. Відповідач у судове засідання не з`явився, його представник адвокат Костянецький А. Г., надав суду відзив, у якому просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначив, що позивач не надав доказів надання відповідачу грошових коштів на умовах позики. З наданої довідки АТ КБ «Приватбанк» неможливо встановити, що на банківський рахунок [PERSON] були перераховані кошти від ТОВ «Укр Кредит Фінанс». Окрім цього, розмір нарахованих процентів є непропорційним щодо вказаного позивачем розміру основної заборгованості. Позивач нарахував проценти поза межами строку користування позикою, який, виходячи зі змісту договору закінчився 31 грудня 2023 року. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов таких висновків. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У частині першій статті 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 639 ЦК України встановлено загальні вимоги до форми договорів, а саме: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом ; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася ; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі ; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами ; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Закон України від 03 вересня 2015 року № 675-VIII «Про електронну комерцію» (далі Закон № 675-VIII) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Пунктом 5 статті 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 цього Закону). За змістом частини п`ятої статті 11 Закону № 675-VIII пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Згідно із частиною шостою статті 11 цього Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону № 675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. За правилами частини дванадцятої статті 11 цього Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону № 675-VIII, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями статті 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд установив, що 14 серпня 2023 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою веб-сайту https://credos.com.ua/ уклали договір про відкриття кредитної лінії № 1255-3418. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець відкрив позичальнику кредитну лінію шляхом надання грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб, а позичальник зобов`язався повернути кредит у визначений договором строк та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом. За умовами цього договору: сума кредиту становить 10000,00 грн; строк кредитування 300 днів; базовий період 14 днів, знижена процентна ставка 1,20 % в день; стандартна процентна ставка 1,50 % в день. Відповідно до листа АТ КБ «Приватбанк» 14 серпня 2023 року на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] було перераховано 10000,00 грн від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02 грудня 2019 року. Вказаний номер карткового рахунку № [NUMBER] зазначений у пункті 12 Договору «Реквізити сторін». Відповідно до пункту 4.2 кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Згідно з пунктом 4.9 строк кредитування 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 08 червня 2024 року. Відповідно до наданого позивачем розрахунку проценти нараховувались з 14 серпня 2023 року до 08 червня 2024 року, тобто в межах строку кредитування, визначеного умовами кредитного договору. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 1255-3418 від 14 серпня 2023 року станом на 02 вересня 2025 року становить 50476,98 грн, а саме: 10000,00 грн прострочена заборгованості за кредитом, 40380,00 грн прострочена заборгованості за нарахованими процентами, заборгованість по комісії 96,98 грн. Кредитор за власною ініціативою відповідно до програми лояльності списав частину заборгованості за відсотками у сумі 5270,00 грн. За правилами статей 526, 610, 611, 625 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У частині першій статті 81 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ураховуючи те, що вимоги позивача в частині стягнення заборгованості з позичальника підтверджуються належними доказами, у тому числі розрахунком заборгованості та довідкою про перерахування коштів, суд вважає їх обґрунтованими та доведеними. Суд звертає увагу, що матеріали справи містять всі належні та допустимі докази, які підтверджують факт укладання договору, а договір, укладений в електронній формі з використанням КЕП, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Доказів звернення до суду з позовом про визнання недійсним цього договору відповідач не надав, у той час коли згідно зі статтею 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Докази звернення до правоохоронних органів із заявою про шахрайство з боку ТОВ «Укр Кредит Фінанс» або заволодіння його персональними даними іншою особою суду не надано. Також суд звертає увагу, що підписавши договір № 1255-3418, відповідач погодився з викладеними у цьому договорі умовами, зокрема, і щодо розміру відсотків за користування кредитними коштами. При цьому суд критично оцінює доводи представника відповідача щодо завищеного та непропорційного розміру встановлених за кредитним договором відсотків та звертає увагу, що такий розмір процентної ставки за кредитним договором не суперечить вимогам Закону України від 15 листопада 2016 року № 1734-VIII «Про споживче кредитування» (у редакції Закону України від 22 листопада 2023 року № 3498-IX, який було прийнято, зокрема, з метою встановлення обмеження максимального рівня ставки процентів за кредитними договорами). Ураховуючи наведене, суд вважає за можливе задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 45206,98 грн, а саме: 10000,00 грн прострочена заборгованості за кредитом, 35206,98 грн прострочена заборгованості за нарахованими процентами. Ураховуючи, що позов підлягає задоволенню, на виконання вимог пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 2422,40 грн сплаченого судового збору.

Outcome: approved