Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 22.12.2005 року між [PERSON] та [PERSON] (надалі Відповідач, [PERSON] ) було укладено шлюб. Від вказаного шлюбу народилася дитина [PERSON] , [INFO] . У подальшому позивачка [PERSON] змінила по-батькові та стала іменуватися [PERSON] . Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 03.08.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, місце проживання [PERSON] визначено разом з матір`ю та стягнуто з [PERSON] аліменти на її утримання починаючи з 17.11.2011 року в розмірі 1/4 частки від заробітку, що підтверджується рішенням від 03.08.2011 року. На підставі вищевказаного рішення суду відкрито виконавче провадження № 29216224. У зв`язку з несплатою аліментів до відповідача застосовувались заходи, передбачені ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» у вигляді стягнення штрафу на суму 146 624,10 грн. Вказану суму відповідач сплатив 31.01.2024 в повному обсязі. 27.09.2024 року Ужгородським міськрайонним судом винесене рішення в справі № 308/11121/24, яким стягнуто з відповідача пеню на заборгованість зі сплати аліментів на утримання [PERSON] за період з 17.01.2011 року по 01.12.2023 року у розмірі 146 624,10 грн., що підтверджується рішенням від 27.09.2024 року. На момент подання даного позову позивачка досягла повноліття, не одружена, не працює у зв`язку з навчанням у Закарпатській академії мистецтв, є студенткою 1 курсу, спеціальність «Дизайн», термін закінчення навчального закладу 30.06.2029 року. Позивач хоч і отримує стипендію, її розмір є незначним через інфляційні процеси в Україні та значне підвищення вартості життя, крім цього стипендія не покриває усі витрати, які позивач несе у зв`язку із навчанням, доїздом до навчального закладу, харчуванням, купівлею навчальних матеріалів, тощо. Мати позивачки - [PERSON] продовжує забезпечувати позивачку та оплачувати її потреби, проте коштів не вистачає для утримання [PERSON] . У зв`язку із чим просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення двадцяти трьох років. Ухвалою суду від 2.12.2025 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду з повідомленням (викликом) сторін. Від представника відповідача [PERSON] адвоката Чернобука Я. Л. надійшов відзив на позов, в якому зазначає, що відповідач позов визнає частково, згідний платити аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. Просить врахувати його матеріальний стан, який 24.01.2025 року припинив свою підприємницьку діяльність, наразі має мінливий та непостійний дохід. З 2011 року (після розірвання шлюбу з [PERSON] ) і до сьогодні відповідач не має власного житла, а на даний час проживає у квартирі своєї матері за адресою: [ADDRESS] . Просить врахувати, що окрім позивачки, він є батьком двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які перебувають на його утриманні. Його дружина [PERSON] наразі перебуває у декретній відпустці та тимчасово не працює. 20.02.2026 представник позивача адвокат Дудурич І. М. подав відповідь на відзив. Сторони та їх представники, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, для участі у судовому засіданні не прибули. Однак 20.02.2026 від представника позивача через канцелярію суду надійшла заява, згідно з якою повідомляє, що позивачка погоджується на стягнення на її користь аліментів у твердій грошовій сумі в запропонованому відповідачем розмірі 4000 грн. Просить провести розгляд справи без участі позивачки та її представника. Від представника відповідача надійшла заява, згідно з якою просить розглянути справу без участі представника відповідача та стягнути аліменти в розмірі 4000 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивачки [PERSON] , що підтверджується копією повторно виданого свідоцтва про народження від 11.06.2014 року серії [NUMBER] та копією свідоцтва про зміну імені від 12.11.2024 року серії [NUMBER] . Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 03.08.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, місце проживання [PERSON] визначено разом з матір`ю та стягнуто з [PERSON] аліменти на її утримання починаючи з 17.11.2011 року в розмірі 1/4 частки від заробітку щомісячно , починаючи з 17.01.2011 і до досягнення дитиною повноліття. Як свідчить довідка №02.4-09/109-25 від 04.09.2025, а також Наказ про зарахування на навчання: №91 від 09.08.2025 р., [PERSON] 01.09.2025 року вступила до Закарпатської академії мистецтв на 1-й курс, першого (бакалаврського) рівня вищої освіти, денної форми навчання за освітньою програмою «Дизайн середовища», спеціальність В2 Дизайн, спеціалізація В2.03 Дизайн середовища, за державним замовленням (Наказ про зарахування на навчання: №91 від 09.08.2025 р.). Термін закінчення навчального закладу 30 червня 2029 року. Відповідач [PERSON] припинив здійснювати підприємницьку діяльність 24.01.2025. [PERSON] зазначений батьком у свідоцтвах про народження [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За нормами ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При цьому, ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітню дитину СК України не встановлює. Аналіз зазначеної норми дає підстави дійти до висновку, що обоє батьків зобов`язані утримувати своїх дітей, якщо останні продовжують навчання, у разі можливості надавати таку допомогу, і така допомога може надаватись як у твердій грошовій сумі, так і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з вимогами ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно ст.191 СКУкраїни аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи те, що [PERSON] , є повнолітньою, проте продовжує навчатися на денній формі навчання, що виключає можливість власного працевлаштування, потребує матеріальних витрат на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, суд вважає доведеною обставину щодо потреби в матеріальній допомозі. Повнолітня [PERSON] фактично перебуває на утриманні матері, а батько, який проживає окремо, добровільно коштів на її утримання та навчання не надає, однак все ж обов`язок платити аліменти за батьком залишається. Відповідач [PERSON] у працездатному віці, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка ще не досягла 23 років і продовжує навчання. Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд керується загальними принципами справедливості та розумності, рівності прав і обов`язків батьків відносно дітей, а також враховує ті обставини, що відповідач зазначив, що погоджується на стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі 4000 грн, а представник позивача заявив про згоду позивачки на стягнення такого розміру аліментів, Суд доходить висновку, що аліменти на утримання повнолітньої [PERSON] в зв`язку з навчанням з дня пред`явлення позову до закінчення навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн буде відповідати вимогам закону та принципам справедливості, не порушить інтересів відповідача і захистить права позивача на утримання в зв`язку з навчанням. Щодо розподілу судових витрат, ч. 1 ст. 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, то з відповідача необхідно стягнути судовий збір у дохід держави. Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: approved