Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Представниця позивача адвокат Москаленко Ю.В. в інтересах позивача 13.09.2021, вх.№ від 15.09.2021, звернулась до суду з зазначеним позовом, за змістом якого просить стягнути з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку заборгованість за договором позики від 27.03.2014 у сумі 252 471,60 гривень, три відсотки річних у сумі 13 633,47 гривень, проценти у сумі 458 430,64 гривень, тобто, всього 724 535,71 гривень. За змістом позову 27.03.2014 між позивачем та відповідачкю [PERSON] укладено договір позики на підставі розписки, відповідно до якого [PERSON] передано в позику відповідачці 9 000 доларів США для часткової сплати нею разом із чоловіком [PERSON] за нерухоме майно в інтересах сім?ї, а саме житловий будинок [ADDRESS] . Відповідачка відповідно до умов договору зобов`язалась повернути кошти в строк до 01.04.2019. Також позивачка зобов`язалась сплатити позивачу проценти за користування одержаними грошовими коштами у розмірі 200 доларів США за кожен місяць до дня фактичного повернення позики. Свої зобов`язання в строк, визначений договором позики, відповідачка не виконала, грошові кошти позивачу не повернуті. З 01.04.2019 позивач неодноразово звертався до [PERSON] з вимогою про повернення боргу, зокрема, письмово, проте із посиланням на тяжке матеріальне становище відповідачка відкладала в часі виконання своїх зобов?язань. Розмір процентів відповідно до розрахунку, наведеного стороною позивача, за 89 місяців 17 днів за період з 27.03.2014 по 13.09.2021 становить (станом на 13.09.2021) 17 866,67 доларів США. Відповідно до ст.625 ЦК України розмір трьох відсотків річних за період з 02.04.2019 по 13.09.2021 складає 662 долари США із розрахунку 9 000 доларів США * 895 днів прострочення *3%/ 365. Враховуючи наведені обставини, нерезультативність вжитих заходів досудового врегулювання спору, з підстав, передбачених ст. 11, 15, 16, 202, 207, 509, 525, 526, 610, 612, 625, 1046-1050 ЦК України, ст.65 СК України, представниця позивача просить задовольнити позов у визначений спосіб. Позовні вимоги зменшені згідно з заявою про зменшення позовних вимог від 20.02.2023 (вх.№ від 22.03.2023) за підписом представника позивача адвоката Слєсаря О.В. у зв`язку зі сплатою [PERSON] 37 500,00 гривень на користь позивача шляхом надіслання відповідачкою банківського переказу на картковий рахунок. Так, представник позивача, діючи в інтересах позивача, просить суд про солідарне стягнення з відповідачів на користь [PERSON] суми позики на підставі договору позики від 27.03.2014, яка становить 214 971,60 гривень, трьох відсотків річних у сумі 13 633,47 гривень, а також процентів у сумі 458 430,64 гривень. Іншого розрахунку стороною позивача у заяві про зменшення позовних вимог не наведено, поряд з цим протягом здійснення провадження в суді адвокат Слєсарь О.В. залучав роздруківку офіційного валютного курсу НБУ саме станом на 13.09.2021. Ухвалою судді від 18.10.2021 (головуючий суддя Боєв Є.С.) постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити у справі загальне позовне провадження, визначено дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання, з повідомленням (викликом) сторін (учасників справи). 25.22.2021 до справи скерований відзив [PERSON] , за змістом якого з позовними вимогами відповідач не згоден, грошові кошти на підставі пред`явленої позивачем розписки ані [PERSON] , ані його колишня дружина відповідач [PERSON] в борг у [PERSON] не отримували, зокрема, для придбання будинку, відповідно, жодних боргових зобов?язань перед позивачем не мають. У відзиві наголошено, що обставини придбання відповідачами будинку та джерело коштів на його придбання, були предметом дослідження під час розгляду цивільної справи про поділ майна подружжя (ЄУН 336/9103/15-ц), розглянутій Шевченківським районним судом міста Запоріжжя. Так, зі змісту рішень, інших процесуальних документів, аудіо-запису процесу по даній цивільній справі вбачається, що [PERSON] заперечувала факт придбання будинку в період фактичних шлюбних стосунків, доводила, що будинок придбано за її особисті кошти, а саме за кошти, виручені з продажу належної їй квартири та кошти, отримані нею в позику лише від матері. Жодних вимог щодо включення до переліку об`єктів майна, що підлягає поділу між подружжям, будь-яких боргових зобов`язань вона не заявляла, про їх наявність не зазначала. Навпаки, неодноразово стверджувала, що будь-яке інше майно у сторін відсутнє. В свою чергу [PERSON] доводив, що будинок придбано за спільні кошти, а саме: за кошти, виручені з продажу квартири, продажу автомобіля, кредитні кошти, кошти накопичені спільно подружжям та кошти, отримані в борг у знайомих - [PERSON] та [PERSON] . При цьому на доведення зазначених обставин суду надані договір купівлі-продажу квартири, договір купівлі-продажу автомобіля, кредитний договір та інші документи, оцінку яким надано судом в рішеннях по справі. Що стосується запозичених коштів, свідком по справі виступила особа, яка надавала подружжю кошти в борг на придбання будинку - [PERSON] , яка підтвердила факт надання коштів в позику сторонам саме на придбання будинку. [PERSON] до суду не викликалась, на момент розгляду справи померла. На думку відповідача, позовна заява подана виключно з метою заволодіння належним йому майном шахрайським шляхом. Так, з моменту постановлення зазначеного вище рішення суду, [PERSON] , яка постійно мешкає в спільному будинку, з метою утримання майна в своїй власності намагається у будь-який спосіб залишити будинок у повній своїй власності. Так, 31.12.2018 нею подана позовна заява про позбавлення [PERSON] батьківських прав. Знаючи його відношення до спільної дитини, [PERSON] неодноразово пропонувала відкликати свій позов в обмін саме на передачу в її власність частини будинку. 10 вересня 2019 року відповідач [PERSON] , у зв?язку з неможливістю мирного вирішення питання щодо користування спільним будинком, вимушений з метою захисту своїх прав на нерухоме майно звернутися до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю і поділ домоволодіння по [ADDRESS] в натурі (суддя Галущенко Ю.А., справа N336/5726/19). На теперішній час провадження по справі триває, [PERSON] ухиляється від проведення експертизи, чим умисно затягує розгляд справи по суті. Одночасно з затягуванням розгляду справи, як вважає відповідач, [PERSON] штучно намагається створити [PERSON] «боргові зобов?язання», що дозволить накласти арешт на його частину будинку і, як наслідок, створить підстави для подальшого примусового відчуження майна в рахунок погашення боргу на її користь. Так, 21.09.2020 [PERSON] до [PERSON] подається позовна заява про стягнення пені за несплату аліментів (справа N336/5421/20, в задоволенні позову відмовлено 24.05.2021). Крім того, 14.12.2020 [PERSON] до [PERSON] подається позовна заява про стягнення частини кредитних зобов`язань (справа N336/7645/20). У відзиві зазначено, що спільні дії відповідача [PERSON] та позивача [PERSON] , спрямовані на незаконне заволодіння належним йому майном, що спричинило неодноразове подання даного позову. Окремо відповідач зауважує на відсутності підпису [PERSON] , [PERSON] на борговій розписці, друкованому способі її виконання та спростовує дату укладення договору. Про застосування наслідків, передбачених ст.44 ЦПК України, що вказано по тексту відзиву, стороною відповідача під час здійснення провадження суддею Вайнраух Л.А. не заявлено, відповідні клопотання перед початком розгляду справи не подано. Відзив скерований під час розгляду цивільної справи іншим складом суду, відповідно, дане питання судом не розглядалось. Ухвалою суду від 28.01.2022 відмовлено у задоволенні заяви представника позивача адвоката Слєсаря О.В. про забезпечення позову. Ухвалою суду від 15.02.2022 постановлено визнати необґрунтованим відвід судді Боєва Є.С., заявлений відповідачем [PERSON] . Заявлено по справі самовідвід. Передано справу до канцелярії суду для визначення в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України складу суду для її розгляду. Ухвалою судді Щасливої О.В. від 17.02.2022 постановлено прийняти цивільну справу до свого провадження, призначено цивільну справу до розгляду у судовому засіданні. Представником відповідача [PERSON] адвокатом Нінчук-Худяковою О.М. заявлено клопотання про перехід розгляду справи в загальному порядку, з проведенням підготовчого судового засідання, оскільки вона бере участь у судовому процесі вперше та має клопотання, вирішення яких не можливо здійснити під час судового розгляду, що суттєво порушить норми ЦПК України та потягне за собою відміну рішення, яке буде прийнято судом лише з формальних підстав. Ухвалою суду від 04.10.2023 постановлено дане клопотання задовольнити, розгляд справи продовжити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Під час підготовчого судового засідання представник відповідача [PERSON] адвокат Нінчук-Худякова О.М. підтримала раніше заявлене клопотання про залучення в якості третьої особи [PERSON] , яка на момент укладення договору позики перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , тому, виходячи з презумпції спільності майна подружжя, рішення у справі може вплинути на її права та обов`язки щодо отримання 1/2 частини коштів, які підлягають стягненню, просила клопотання задовольнити. Ухвалою суду від 04.10.2023 постановлено клопотання задовольнити, залучено до участі в справі в якості третьої особи [PERSON] . Ухвалою суду від 18.10.2023 постановлено призначити справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. Під час судового засідання 24.03.2024 представник відповідача адвокат Нінчук-Худякова О.М. заявила клопотання про призначення експертизи для визначення строку давності друкування розписки та підпису [PERSON] під нею. Сторона відповідача вважає, що встановлення означених обставин може повністю виключити вимоги позивача до її довірителя. Ухвалою суду від 24.03.2024 клопотання задоволено; призначено по справі судову експертизу, на вирішення якої поставлено такі запитання: 1.Чи відповідає давність підпису [PERSON] даті вказаній у розписці про займ коштів від 27.03.2014 року? Якщо ні, то в який період часу був виконаний цей підпис? 2.У разі неможливості встановлення строку давності підпису [PERSON] , чи можливо встановити строк в який була надрукована ця розписка по елементам документу, а саме давність паперу, надрукованого шрифту або інших елементів розписки? Проведення експертизи доручено експертам Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, попередивши їх про відповідальність за дачу заздалегідь неправдивого висновку, а також за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків у відповідності до ст.ст. 384, 385 КК України. Постановлено направити експертній установі оригінал розписки. Надано дозвіл експертам на пошкодження досліджуваних друкованих текстів та підпису на розписці. Оплату за проведення експертизи покладено на [PERSON] . Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою суду від 19.06.2024 (після проведення експертизи) провадження у цивільній справі поновлено, призначено цивільну справу до розгляду у судовому засіданні. На підставі розпорядження керівника апарату суду від 09.10.2024 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи, відповідно до п. 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, замінено головуючого суддю Щасливу О.В. та 09.10.2024 матеріали цивільної справи передано визначеному головуючому судді Вайнраух Л.А. згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями. Ухвалою судді Вайнраух Л.А. від 06.11.2024 постановлено прийняти цивільну справу до свого провадження, визначено дату, час і місце проведення судового засідання. 14.04.2025 під час проведення судового засідання судом частково задоволено клопотання про допит свідків, скероване за допомогою засобів електронного листування адвокаткою Нінчук-Худяковою О.М., яка діє в інтересах відповідача [PERSON] . Так, 07.11.2025 здійснено допит свідків [PERSON] (матері відповідача [PERSON] )., знайомого відповідача [PERSON] . Свідки [PERSON] , [PERSON] судом не допитувались, їх явку не забезпечено, на допиті сторона відповідача не наполягала, що було предметом обговорення. В частині допиту адвоката Боярчук Н.В. судом відмовлено, що видно з відповідного протокола судового засідання. Інших процесуальних дій судом не вчинено за відсутності відповідних клопотань сторін, зустрічної позовної заяви до справи не подано. Підстав для відкладення розгляду справи та / або для оголошення перерви відповідно до ст. 223, 240 ЦПК України судом не встановлено. Представник позивача адвокат Слєсарь О.В. під час розгляду справи підтримав заявлені позовні вимоги, а також наведене нормативне обґрунтування, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Наголосив, що відповідачі є саме солідарними боржниками, оскільки позика отримана [PERSON] в період їх спільного проживання однією сім?єю, тобто, в даному випадку розповсюджується презумпція спільності інтересів подружжя і сім?ї. Час спільного проживання встановлений судом в іншому провадженні, розглянутому в порядку цивільного судочинства. Стороною позивача висловлено критичне ставлення до показів свідків, позаяк під час надання позики вони не були присутні. Крім того, [PERSON] є матір?ю відповідача, що ставить під сумнів її покази, а [PERSON] обізнаний із наданням позики, як він підтвердив під час розгляду справи, виключно зі слів третіх осіб. Представниця [PERSON] адвокат Лупінос Є.А. під час розгляду справи частково визнала заявлені позовні вимоги. Зауважує, що дійсно відповідачі перебували у шлюбних відносинах, під час яких придбали будинок по [ADDRESS] . Факт проживання відповідачів без укладення шлюбу встановлено в судовому порядку, а саме в період з 17.11.2023 по жовтень 2025 року, а вказаний вище будинок визнаний спільною сумісною власністю подружжя, як такий, що набутий під час спільного проживання однією сім?єю без реєстрації шлюбу. Відповідачкою також не спростовується, що частина грошових коштів на придбання даного будинку запозичена у [PERSON] , про що надано відповідну розписку, яка є договором позики. До показів свідків представниця відповідачки ставиться критично, висловивши тотожні доводи відносно думки сторони позивача. Крім того, представниця відповідача просила зменшити штрафні санкції, заявлені стороною позивача відповідно до ст.625 ЦК України, наголосила, що [PERSON] не подано доказів наявності збитків, спричинених невиконанням відповідачами зобов`язань за договором. Також просить врахувати склад сім?ї [PERSON] , перебування трьох дітей на утриманні. Співвідношення заявлених вимог до стягнення штрафних санкцій і суми невиконаних зобов`язань, на переконання сторони відповідача, є неспіврозмірним, не відповідає ступеню тяжкості порушення. Представниця [PERSON] адвокат Нінчук-Худякова О.М. проти задоволення позовних вимог заперчувала в повному обсязі, наголосила на доводах, висловлених у відзиві, зокрема, на тому, що її довірителю не відомо про укладення договору позики, поряд з цим, під час розгляду іншої цивільної справи щодо поділу майна про дану розписку згадок не було. Представниця наполягає, що дана розписка виникла внаслідок шахрайських дій позивача та відповідачки. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні присутня не була, неодноразово повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, за відсутності заяв та клопотань, що підтверджують поважні причини її неявки, заяв по суті справи, за відсутності заперечень представників сторін, судом визнано за можливе проводити судовий розгляд за її відсутності. Розглянувши позовну заяву, дослідивши заяви по суті справи, її матеріали, а саме письмові докази та копію електронного доказу, скерованих представниками сторін, здійснивши допит свідків з боку відповідача [PERSON] , суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню у зв`язку з такими встановленими фактичними обставинами справи та відповідними їм правовідносинами. За даними Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що у цивільній справі № 336/9103/15-ц, пр. № 2/336/659/2016 Шевченківським районним судом м.Запоріжжя ухвалено рішення 15.07.2016 за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання спільною сумісною власністю майна, розподіл майна та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл майна подружжя. Так, суд ухвалив рішення, яким первісний позов [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання спільною сумісною власністю майна, розподіл майна задоволено частково, зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про розподіл майна подружжя задоволено частково. Поділено спільне майно подружжя [PERSON] та [PERSON] , виділивши [PERSON] у власність квартиру [ADDRESS] вартістю 265528 гривень, та автомобіль Mitsubishi Lancer, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , вартістю 135160 гривень, [PERSON] у власність ? частку квартири [ADDRESS] вартістю 229106 гривень. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію різниці вартості належної їй частки майна у сумі 85791 (вісімдесят п`ять тисяч сімсот дев`яносто одна) гривень. В інший частині позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами залишено без задоволення (веб-посилання на текст судового рішення в ЄДРСР: https://reyestr.court.gov.ua/Review/59101910). Відповідно до ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 20.10.2016 в апеляційному порядку оскаржено вищенаведене рішення суду. За результатами перегляду апеляційну скаргу відхилено, рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 15.07.2016 року у цій справі залишено без змін (веб-посилання на текст судового рішення в ЄДРСР: https://reyestr.court.gov.ua/Review/62178951 Крім того, згідно з ухвалою від 26.07.2017 колегією суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ здійснено касаційний перегляд наведених судових рішень. Згідно з вказаною ухвалою встановлено, що шлюб між сторонами розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 листопада 2013 року, яке набрало законної сили 16 листопада 2013 року, при цьому згода на придбання спірного будинку надавалась [PERSON] 29 липня 2014 року. Таким чином касаційну скаргу [PERSON] задоволено частково, ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 20 жовтня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (веб-посилання на текст судового рішення в ЄДРСР: https://reyestr.court.gov.ua/Review/67982594). Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 25.07.2018 апеляційну скаргу [PERSON] задовольнено частково. Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.07.2016 року у цій справі в частині відмови у задоволенні позову [PERSON] про встановлення юридичного факту, поділ житлового будинку [ADDRESS] , автомобіля автомобіль Hyundai моделі І 10, 2014 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] і в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової компенсації у сумі 85 791 грн. скасовано і ухвалено в цих частинах нове рішення. Встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] з [PERSON] з 17 листопада 2013 року по жовтень 2015 року. Визнано спільною сумісною власністю [PERSON] і [PERSON] майно, набуте під час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а саме: будинок [ADDRESS] , та автомобіль Hyundai моделі І 10, 2014 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Поділено між [PERSON] і [PERSON] спільне нерухоме майно і визнати за кожним право власності на 1/2 ідеальну частку житлового будинку [ADDRESS] моделі І 10, 2014 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] залишити у власності [PERSON] . У задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошової компенсації відмовлено. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін (веб-посилання на текст судового рішення в ЄДРСР: https://reyestr.court.gov.ua/Review/75535427). Крім того, відповідно до постанови Верховного суду від 05.06.2019 судом установлено, що 01 квітня 2014 року [PERSON] за письмовою згодою [PERSON] уклала нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , сплативши продавцеві 111 000 грн завдатку в рахунок забезпечення виконання основного зобов`язання. Як зазначено у пункті 14 попереднього договору чоловік покупця [PERSON] надав свою згоду на укладення договору в заяві, справжність підпису на якій засвідчена нотаріально. У заяві про надання згоди на укладення попереднього договору від 01 квітня 2014 року [PERSON] зазначив, що попередній договір укладається його дружиною в інтересах сім`ї на умовах, які вони попередньо обговорили і вважають вигідними для них і укладення такого договору відповідає їх спільному волевиявленню. 29 липня 2014 року [PERSON] за письмовою згодою з [PERSON] придбала у власність житловий будинок [ADDRESS] за 479 371 грн. Як зазначено у пункті 6 договору купівлі-продажу, заява про згоду чоловіка покупця [PERSON] на придбання житлового будинку одержана, справжність підпису на якій нотаріально посвідчена. У заяві від 29 липня 2014 року [PERSON] зазначав, що надає згоду своїй дружині [PERSON] на придбання за спільні кошти у спільну сумісну власність житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який розташований у [ADDRESS] . Ринкова вартість будинку станови на час ухвалення рішення місцевим судом становила 897 105 грн. Вказаною постановою касаційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а постанову апеляційного суду Запорізької області від 25 липня 2018 року в частині задоволення позову [PERSON] про встановлення юридичного факту, поділ житлового будинку [ADDRESS] , автомобіля марки «Hyundai і 10», 2014 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] і в частині відмови в стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової компенсації у сумі 85 791 грн залишено без змін. Поновлено виконання постанови апеляційного суду Запорізької області від 25 липня 2018 року в частині задоволення позовних вимог [PERSON] (веб-посилання на текст судового рішення в ЄДРСР: https://reyestr.court.gov.ua/Review/82261688). Крім того, згідно з постановою Верховного Суду від 30.06.2020 касаційну скаргу районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, як органу опіки та піклування, яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , залишити без задоволення, постанову апеляційного суду Запорізької області від 25 липня 2018 року залишено без змін (веб-посилання на текст судового рішення в ЄДРСР: https://reyestr.court.gov.ua/Review/90111576). Під час розгляду справи судом на підставі розписки, виконаної друкованим способом, оригінал якої надано стороною позивача, повернутий після проведення експертизи, що складена 27.03.2014 (російською мовою), встановлено, що «Я, [PERSON] , [INFO] , идентификацинный номер [NUMBER] , Паспорт [NUMBER] , выданный Шевченковским РО ГУМВД Украины в Запорожской области 10.12.2011 года, зарегистрирована по адресу: [ADDRESS] , получила 27 марта 2014 года в займ от [PERSON] , [INFO] , идентификационный номер [NUMBER] , паспорт [NUMBER] , выданный Коммунарским РО ЗГУ УМВД Украины в Запорожской области 14.12.1995 года, зарегистрированного по адресу: [ADDRESS] , денежные средства для частичной оплаты покупки дома №9 по улице Ковровой в городе Запорожье в размере 9000 (девяти тысяч) долларов США наличным способом, что по курсу Национального банка Украины по состоянию на 27 марта 2014 эквивалентно 97 650 (девяносто семи тысячам шестистам пятидесяти) гривен и обязуюсь вернуть эти средства в полном объеме не позднее 1 апреля 2019. А также обязуюсь выплатить [PERSON] проценты за пользование полученными денежными средствами в размере 200 (двести) долларов США за каждый месяц до дня фактического возврата суммы займа». Після тексту наявний підпис [PERSON] , що нею визнається, зазначено її прізвища, ініціали та дата складання розписки «27 марта 2014 года» (друкованим способом). Написання даної розписки визнається відповідачкою [PERSON] . За приписами ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Так, обставини, які визнаються учасниками справи, відповідно до наведеної процесуальної норми зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Факту написання розписки протягом здійснення провадження у справі не визнає відповідач [PERSON] , належних та допустимих доводів на користь своїх тверджень не надав. За даними МФУ, розміщеними у відкритому доступі на веб-ресурсі https://index.minfin.com.ua/ua/exchange/archive/2021-09-13/ офіційний валютний курс НЮУ станом на 13.09.2021 становить 26,6782 гривень за 1 долар США. Разом з цим, розмір процентів відповідно до розрахунку, наведеного стороною позивача у позовній заяві, за 89 місяців 17 днів за період з 27.03.2014 по 13.09.2021 становить (станом на 13.09.2021) 17 866,67 доларів США. Таким чином позивач просить стягнути проценти поза строком дії договору позики (01.04.2019). Відповідно до ст.625 ЦК України розмір трьох відсотків річних за період з 02.04.2019 по 13.09.2021 складає 662 долари США із розрахунку 9 000 доларів США * 895 днів прострочення *3%/ 365. Судом також встановлено, що згідно з висновками експертів за результатами проведення судової технічної експертизи документів та експертизи матеріалів, речовин та виробів за матеріалами №310-24 від 12.06.2024, здійсненої Запорізьким відділенням Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮУ, - підпис, виконаний, від імені [PERSON] та розміщений в нижній частині оригіналу розписки від 27 березня 2014 року, яка починається та закінчується словами: «Я, [PERSON] ...» та «фактического возврата суммы займа», - виконаний з використанням гелевої ручки, спорядженої чорнилом синього кольору. В зв?язку з невідповідністю досліджуваного об?єкту існуючими вимогам проведення судової експертизи по встановленню абсолютного часу нанесення штрихів рукописних записів та підписів і

Outcome: partial