Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

У позовній заяві представник позивача [PERSON] адвокат Барилюк А.А. просить ухвалити рішення про визначення позивачу додаткового строку у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [INFO] матері позивача [PERSON] та встановлення юридичного факту належності спадкодавцю [PERSON] правовстановлюючого документа Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №551890, виданого Любомльською районною державною адміністрацією Волинської області 30.04.2009 на ім`я [PERSON] . Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що після смерті матері позивача [PERSON] відкрилася спадщина на земельні ділянки та майновий пай. Заповіту за життя [PERSON] не складала, тому спадкування після її смерті здійснюється за законом. Позивач є спадкоємцем за законом, інші спадкоємці, які б претендували на спадкове майно відсутнє. При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини позивач з`ясував, що пропустив строк для прийняття спадщини. Вважає, що цей строк позивач пропустив з поважних причин, оскільки, не будучи достатньо обізнаним у сфері цивільного законодавства, помилково вважав, що спадщину прийняв своїми фактичними діями, так як до дня смерті мати проживала разом із ним по [ADDRESS] , однак була зареєстрована за іншою адресою, а саме у цьому ж населеному пункті по [ADDRESS] . Мати позивача була людиною похилого віку та хворіла, потребувала сторонньої допомоги, через що позивач постійно здійснював за нею догляд, допомагав у побуті, забезпечував продуктами харчування та необхідними лікарськими засобами. За життя [PERSON] подарувала позивачу житловий будинок по [ADDRESS] . Після смерті матері позивач здійснив обряд поховання та вступив у володіння та користування спадковим майном, зокрема обробляє земельні ділянки, у нього знаходяться правовстановлюючі документи на спадкове майно. За викладених обставин позивач вважав можливим оформити спадщину у будь-який час шляхом звернення до нотаріуса. Крім цього, оформленню спадкових прав на одну спадкову земельну ділянку перешкоджає наявність розбіжностей у написанні прізвища спадкодавця, а саме у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №551890 прізвище матері позивача зазначено « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». Дана розбіжність можливо є наслідком неправильного перекладу з російської на українську мову або написання не на підставі документа, що посвідчує особу, однак усунути зазначену помилку у позасудовому порядку неможливо. В підготовче засідання учасники справи не з`явились. Представник позивача у позовній заяві просив розглянути справу за його та позивача відсутності. Від Рівненської сільської ради надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника ради. Згідно з ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідження змісту позовних вимог приводить суд до висновку, що вони відповідають положенням ст.ст.1217, 1223, 1261, 1272 ЦК України, ст.315 ЦПК України. Відповідно до копії свідоцтва серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] в селі Полапи Любомльського району Волинської області. Позивач [PERSON] спадкодавцю доводиться сином, що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] . Довідкою Рівненської сільської ради від 03.12.2025 № 737 стверджено, що на день смерті [PERSON] була зареєстрована по [ADDRESS] , а фактично проживала разом із сином [PERSON] та його сім`єю по [ADDRESS] . Житловий будинок за місцем реєстрації спадкодавця [PERSON] 06 травня 2010 року остання подарувала своєму сину позивачу [PERSON] , що підтверджується копією нотаріально посвідченого договору від 06.05.2010 за №915. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 23.01.2026 № 83949156 підтверджується те, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась. До позову долучено належним чином завірені копії свідоцтва про смерть [PERSON] , свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, трьох Державних актів на права власності на земельну ділянку серії ЯК № 802848, серії ЯК №802820, серії ЯГ № 551890, що свідчить про перебування оригіналів цих документів у позивача. Із Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №551890, виданого Любомльською районною державною адміністрацією Волинської області 30.04.2009, вбачається, що він виданий [PERSON] , жительці села Полапи Полапівської сільської ради, в тім, що на підставі розпорядження Любомльської РДА від 09.02.2005 вона є власником земельної ділянки площею 1,21 га для ведення особистого селянського господарства на території Полапівської сільської ради Любомльського району Волинської області. Відповідно до довідки Рівненської сільської ради від 04.12.2025 № 178 [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0137805, про що здійснено запис в Книзі (№2) реєстрації на право на земельну частку (пай) за номером 7409, на підставі якого нею було витребувано земельні ділянки в натурі (на місцевості) та отримано у власність чотири земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Рівненської (раніше Полапівської) сільської ради Волинської області, згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №551890, загальною площею 1,21 га. Наведені у позові обґрунтування заявлених вимог відповідачем не заперечені та визнані, тому в силу ч.1 ст.82 ЦПК України вважаються доведеними та такими, що доказуванню не підлягають. Крім цього, аналіз досліджених по справі письмових доказів та наведеного у позові обґрунтування достатньо свідчить про підставність та обґрунтованість заявлених позовних вимог як в частині визначення позивачу додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті матері, так і встановлення юридичного факту належності матері позивача Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 551890. Таким чином, враховуючи вищенаведені положення матеріального та процесуального закону, зміст позовних вимог та їх обґрунтування, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову, не суперечать закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, встановлено підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні та задоволення позовних вимог. Згідно зі ст.142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням відповідачем позову 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову за вимогою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивачу слід повернути з державного бюджету.

Outcome: approved