Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, якою просить госпіталізувати недієздатного [PERSON] , [INFO] , до комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» в примусовому порядку для надання психіатричної допомоги. Вказував, що необхідність госпіталізації [PERSON] обумовлена наявністю у нього тяжкого психічного розладу, який спричиняє небезпеку для нього самого та оточуючих, його безпорадність і неспроможність самостійно забезпечувати основні життєві потреби, а також ризик завдання істотної шкоди його здоров`ю у разі ненадання психіатричної допомоги. Представник КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» в судовому засіданні заяву підтримав, просив задовольнити. [PERSON] , його адвокат в судовому засіданні проти госпіталізації його до психіатричного закладу у примусовому порядку не заперечували. Законний представник [PERSON] - [PERSON] щодо госпіталізації в примусовому порядку [PERSON] не заперечувала. Прокурор не заперечувала проти задоволення заяви, вважаючи її обґрунтованою. Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 339 ЦПК України, за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Відповідно до ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Частинами 1, 2 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка досягла 14 років, госпіталізується до закладу з надання психіатричної допомоги добровільно - на її прохання або за її усвідомленою письмовою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до закладу з надання психіатричної допомоги на прохання або за письмовою згодою її батьків чи іншого законного представника. У разі незгоди одного з батьків або за відсутності батьків госпіталізація особи віком до 14 років (малолітньої особи) до закладу з надання психіатричної допомоги проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке ухвалюється не пізніше 24 годин з моменту звернення іншого законного представника зазначеної особи до цього органу і може бути оскаржено відповідно до закону, у тому числі до суду. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до закладу з надання психіатричної допомоги добровільно - на її прохання або за її усвідомленою письмовою згодою. Законний представник особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, сповіщає орган опіки та піклування за місцем проживання підопічного про згоду його підопічного на госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги не пізніше дня, наступного за днем надання такої згоди. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, яка за станом свого здоров`я не здатна висловити прохання або надати усвідомлену письмову згоду, госпіталізується до закладу з надання психіатричної допомоги за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке ухвалюється не пізніше 24 годин з моменту звернення до цього органу законного представника зазначеної особи і може бути оскаржено відповідно до закону, у тому числі до суду. Згода на госпіталізацію фіксується в медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 року положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» у взаємозв`язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. В п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року роз`яснено, що у необхідних випадках суд зазначає про урахування: рішення Конституційного Суду України про офіційне тлумачення Конституції та законів України, які підлягають застосуванню в даній справі та при вирішенні питання про відповідність Основному Закону України нормативно-правових актів, перелічених у пункті 1 частини першої статті 150 Конституції України, якими сторони доводять свої вимоги чи заперечення; постанов Пленуму Верховного Суду України, прийнятих відповідно до статті 125 Конституції України і статті 55 Закону України від 7 лютого 2002 року № 3018-III «Про судоустрій України», з питання застосування норм процесуального та матеріального права, які підлягають застосуванню в даній справі. Статтею 17 Закону визначено, що перебування особи в закладі з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Особа, яку було госпіталізовано до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з часу госпіталізації з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації. Закон України «Про психіатричну допомогу» виходить із презумпції психічного здоров`я особи і таких принципів надання психіатричної допомоги, як законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями. Судом встановлено, що рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 19.08.2014 року визнано [PERSON] , [INFO] недієздатним і встановлено опіку. Призначено опікуном [PERSON] , [INFO] . Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» від 04.02.2026 року [PERSON] страждає на параноїдну шизофренію, безперервний тип перебігу, параноїдний синдром, виражений емоційно-вольовий дефект. Підставою для госпіталізації в примусовому порядку недієздатного [PERSON] є наявність реальних намірів вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, неспроможність самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Комісія вважає доцільним госпіталізувати недієздатного хворого [PERSON] до КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» в примусовому порядку. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] визнаний у встановленому порядку недієздатним та згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 04.02.2026 року страждає на параноїдну шизофренію, безперервний тип перебігу, параноїдний синдром, виражений емоційно-вольовий дефект, наявність реальних намірів вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, неспроможність самостійно задовольняти свої життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність суд вважає, що [PERSON] потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви. На підставі ст. 13, 14, 16-19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу»,

Outcome: approved