Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

11.11.2025 року представник позивача Івріна І.Л. через підсистему «Електронний суд» звернулась до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області із даним позовом про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження, посилаючись на наступні обставини. З жовтня 2018 року [PERSON] перебув у фактичних шлюбних відносинах без офіційної реєстрації шлюбу з [PERSON] . З серпня 2019 року вони стали проживали разом з її дітьми від попереднього шлюбу - [PERSON] , 2006 року народження, [PERSON] , 2012 року народження, та [PERSON] , 2013 року народження, в будинку позивача за адресою: [ADDRESS] . [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась спільна дитина - [PERSON] . Оскільки мати дитини на момент народження сина не розірвала шлюб з попереднім чоловіком - [PERSON] , то саме він був зазначений батьком в актовому записі про народження на підставі ч.1 ст. 122 СК України. [INFO] [PERSON] помер. 21.02.2023 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. У зв`язку зі смертю обох батьків, рішенням виконавчого комітету Покровської сільської ради Нікопольського району №317 від 18.09.2025 року, малолітньому [PERSON] надано статус «дитина-сирота». Його влаштовано в сім`ю родичів строком на 3 місяці (з 08.09.2025 року по 08.12.2025 року), хлопчик проживає з бабусею по лінії батька [PERSON] , та перебуває під її піклуванням, оскільки позивач на теперішній час перебуває на військовій службі. На даний момент [PERSON] , як біологічний батько, має бажання визнати своє батьківство, у зв`язку з чим провів дослідження ДНК, яким ймовірність його батьківства була доведена та становила 99,99999945%. Оскільки позивач визнає себе батьком та бажає унормувати документи дитини, з цих підстав він змушений звернутись до суду, та просить визнати його батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , внести відповідні зміни до актового запису про народження, зазначивши його батьком дитини та змінивши прізвище дитини з [INFO] на [INFO] , а по батькові - з [INFO] на [INFO] , інші відомості залишити без змін. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.11.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, відповідачеві роз`яснено його право на підготовку відзиву на позовну заяву (а.с.45-46). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.11.2025 року виправлено описку в ухвалі суду від 21.11.2025 року (а.с.50-51). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.02.2026 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Сторони в судове засідання не з`явились. 18.02.2026 року позивач та його представник Івріна І.Л. , кожен окремо, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, на задоволенні позовних вимог наполягають (а.с.56,57). 18.02.2026 року представник відповідача Сідельник М.В. направила на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає (а.с.59). 18.02.2026 року від третьої особи [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.58). 27.11.2025 року начальник Нікопольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Катерина Баранова направила до суду повідомлення, що їх представник в судове засідання не прибуде (а.с.52). Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] з жовтня 2018 року перебували у фактичних шлюбних відносинах без офіційної реєстрації шлюбу, мали спільний бюджет та проживали разом в будинку позивача, за адресою: [ADDRESS] . Разом з ними також проживали діти [PERSON] від попереднього шлюбу - [PERSON] , 2006 року народження, [PERSON] , 2012 року народження, та [PERSON] , 2013 року народження, що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №104 від 22.10.2025 року, наданою Покровською сільською радою (а.с.21). [INFO] від сумісного життя у [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON] (а.с.18). Оскільки [PERSON] на момент народження дитини не встигла розірвати шлюб з попереднім чоловіком [PERSON] , останній був записаний батьком в актовому записі про народження дитини, згідно із вимогами частини 1 ст. 122 СК України. Згідно зі статтею 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, відповідно до частини першої статті 122 СК України, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. [PERSON] , як біологічний батько, має намір встановити своє батьківство, у зв`язку з чим звернувся до Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовом до [PERSON] про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження (справа №183/5358/21). 30.11.2022 року суд закрив провадження по даній справі у зв`язку зі смертю відповідача - [PERSON] , яка настала [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.19). 21.02.2023 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що свідчить відповідне свідоцтво серії [NUMBER] (а.с.20). [INFO] [PERSON] померла (а.с.24). У зв`язку зі смертю обох батьків, рішенням виконавчого комітету Покровської сільської ради Нікопольського району №317 від 18.09.2025 року, малолітньому [PERSON] надано статус «дитина-сирота» (а.с.27). Наказом Покровської сільської ради №115-25 від 08.09.2025 року хлопчик влаштований в сім`ю бабусі по лінії батька - [PERSON] строком на 3 місяці (з 08.09.2025 року по 08.12.2025 року) до прийняття рішення про влаштування дитини до сімейних форм виховання (а.с.27 зворот). Визначення походження дитини від батька за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою регулюється статтею 126 СК України. Відповідно до частин першої, третьої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Якщо заява про визнання батьківства не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника або надіслана поштою, за умови її нотаріального засвідчення. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені. Визнання батьківства за рішенням суду регулюється статтею 128 СК України. Згідно зі статтею 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно до ч. 1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання батьківства. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту частини 2 статті 128 СК України відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Доказами у справах про визнання батьківства можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved