Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Комунальне підприємство «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та постачання теплової енергії у розмірі 23 095, 79 гривень. Позов обґрунтовано тим, що КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради надає послуги з централізованого опалення відповідно до умов, визначених Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання» та «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 і «Правилами надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є споживачами послуг централізованого опалення та постачання теплової енергії, що надаються КП «Житомиртеплокомуненерго» до квартири за адресою: [ADDRESS] . Свого обов`язку по оплаті житлово-комунальних послуг відповідачі належним чином не виконували, а тому за період з 01 жовтня 2009 року по 01 жовтня 2025 року у них утворилась заборгованість в розмірі 23 095,79 гривень, що підтверджується відповідним розрахунком. КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради неодноразово повідомляло відповідачів про наявність заборгованості за послуги централізованого опалення та постачання теплової енергії шляхом розміщення відповідної інформації у квитанціях про оплату комунальної послуги. На підставі наведеного представник позивача просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради заборгованість за послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії у розмірі 23 095,79 гривень, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028 гривень. Ухвалою судді від 06 листопада 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Відповідачі у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подали. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, заявою від 29 січня 2026 року просить розгляд справи проводити без її участі. У вказаній заяві представник позивача також зазначає, що вона підтримує позовні вимоги та надає згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи. Відповідачам копія ухвали про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатками були надіслані рекомендованим листом на адресу зареєстрованого місця проживання, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України. Однак, відповідні поштові відправлення повернулись на адресу суду неврученими відповідачам з відміткою пошти про причину повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». А тому, відповідно до змісту п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідачі вважаються такими, що отримали судову повістку. Враховуючи, що судом вжито належних заходів для повідомлення відповідачів про дату, час та місце розгляду справи, а також, беручи до уваги строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення. Враховуючи наявність всіх умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про здійснення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Суд установив, що КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради надає послуги з централізованого опалення у м. Житомирі, в тому числі до помешкання за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою про склад сім`ї від 15 жовтня 2025 року за адресою [ADDRESS] . проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з представленого позивачем розрахунку відповідачі належним чином не виконували зобов`язань щодо оплати вартості наданих комунальних послуг з централізованого опалення, постачання теплової енергії, у зв`язку з чим за період з 01 жовтня 2009 року по 01 жовтня 2025 року у них утворилась заборгованість в розмірі 23 095,79 гривень, що підтверджується відповідним розрахунком. Проаналізувавши зібрані та дослідженні у справі докази, суд дійшов висновку, що розрахунок заборгованості, проведений позивачем КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради, є обґрунтованим, будь-яких підстав для сумніву в достовірності цього доказу в суду немає. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке. Перелік житлово-комунальних послуг визначений ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами (п. 2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів (п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»), а обов`язком оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Обов`язком виконавця, зокрема, є забезпечення своєчасності надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів (п. 1 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Частинами другою, третьою та п`ятою статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення здійснюється в опалювальний період. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно зі ст. 64 ЖК УРСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються на рівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. За змістом ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частина перша ст. 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ураховуючи те, що відповідачі є споживачами комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , однак належним чином не виконують свого обов`язку з оплати вартості послуг з централізованого опалення, постачання теплової енергії, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню, а тому з відповідачів в користь позивача слід стягнути солідарно 23 095, 79 гривень заборгованості за надані послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачів в користь позивача слід також стягнути 3028 гривень сплаченого судового збору, тобто по 757 гривень з кожного. На підставі ст. ст. 64, 67, 68 ЖК УРСР, ст.ст.11, 509, 526, 625 ЦК України, ст. ст. 7, 8, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: approved