Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Позивач АТ "ТАСКОМБАНК" звернулося до Яготинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 87 096,01 грн. Позов обґрунтований тим, що 21.03.2024 між АТ "ТАСКОМБАНК" та [PERSON] було підписано заяву-договір на укладання договору про комплексне банківське обслуговування, на підставі якого позичальнику було відкрито поточний рахунок у національній валюті № [NUMBER] , встановлено ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування в розмірі 200 000 грн та було створено кредитний ліміт в сумі 53000 грн зі строком користування 12 місяців з автоматичною пролонгацією та встановлено процентну ставку за користування кредитним лімітом - 59 %. Однак відповідач припинив виконувати свої договірні зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором в розмірі 87096,01 грн, в тому числі 52999,60 грн - заборгованість за тілом кредиту та 34096,41 грн - заборгованість за відсотками. Позивач просив суд стягнути з відповідача вказану заборгованість із покладенням на нього судових витрат. Ухвалою від 03.12.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення позивач та його представник не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим суд зазначає таке. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно (частина п`ята статті 128 ЦПК України). Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2)день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо повістку надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення (частина восьма статті 128 ЦПК України). Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на "усне слухання". Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року). Відповідач відзиву на позов не надіслав, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, згідно з вимогами ст. ст. 128, 130 ЦПК України. Тож відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи. Будь-яких клопотань чи заяв від нього не надходило. На підставі зазначеного, суд відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив, без постановлення окремого документу, провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 21.03.2024 року [PERSON] підписав заяву-договір на укладання договору про комплексне банківське обслуговування (далі по тексту - Заява-договір), в якій просив відкрити поточний рахунок в національній валюті № [NUMBER] та оформити на його ім`я платіжну картку Master Card World. Відповідно до Заяви-договору вона разом з Публічною пропозицією АТ "ТАСКОМБАНК" на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, Тарифами банку, Таблицею обчислення загальної вартості кредитного ліміту та Паспортом споживчого кредиту, що розміщені на сайті http://tascombank.ua, складає договір про комплексне банківське обслуговування в Мобільному додатку izibank (далі - Договір). Згідно з п. 5 Заяви-договору відповідач підтвердив генерацію ключової пари Удосконаленого Електронного Підпису (УЕП) з особистим ключем та відповідним відкритим ключем, що буде використовуватися ним в Мобільному додатку izibank для вчинення правочинів (у вигляді електронного документа), розрахунково-касовому обслуговуванні та/або при отриманні банківських та інших фінансових послуг. Визнає, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису, його накладення має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумцію його відповідності власноручному підпису. 21.03.2024 року [PERSON] підписав Згоду та запевнення клієнта до договору. Підписанням Згоди відповідач підтверджує, що ознайомлений з умовами Договору, умовами відкриття та обслуговування рахунків, розміщення вкладу, отримання споживчого кредиту, надання та/або зміни банківських послуг в строки та в розмірах, передбачених Тарифами банку; згоден, що банк може змінювати умови ДКБО та/або Тарифи шляхом публікації оголошення про зміну/доповнення Тарифів на офіційному веб-сайті банку та в підрозділах банку, що здійснюють обслуговування фізичних осіб, а також в мобільному додатку, при цьому зобов`язується самостійно відслідковувати зміни/доповнення до умов ДКБО та/або Тарифів, що будуть оприлюднені на сайті Банку (п. 1). Заява-договір підписана [PERSON] цифровим власноручним підписом на екрані власного електронного сенсорного пристрою/смартфону в Мобільному додатку izibank, а Згода - підписана ним удосконаленим електронним підписом в Мобільному додатку izibank. Ідентифікацію та верифікацію клієнта виконала представник банку Заєць Ірина. [PERSON] є власником поточного рахунку в національній валюті № [NUMBER] , який відкритий в АТ "ТАСКОМБАНК" відповідно до Заяви-договору. В Заяві-договорі та Згоді не визначені зобов`язання позичальника щодо сплати процентів за користування кредитом, процентна ставка та порядок сплати таких процентів. Тарифи банку, витяг з Публічної пропозиції АТ "ТАСКОМБАНК" на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб не містять підпису позичальника. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши позивачу кредитні кошти у розмірі та у спосіб, визначений договором, що підтверджується випискою по особових рахунках кредитного договору №002/25401858-СК_SB від 21.03.2024 року за період з 21.03.2024 року по 16.10.2025 року. Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 16.10.2025 року утворилась заборгованість в розмірі 87096,01 грн, в тому числі 52999,60 грн - заборгованість за тілом кредиту та 34096,41 грн - заборгованість за відсотками, яка підтверджується відповідним розрахунком. У зв`язку з цим 15.09.2025 року позивачем було надіслано відповідачу повідомлення-вимогу щодо погашення простроченої заборгованості, що підтверджується описом вкладення у цінний лист, списком згрупованих відправлень АТ «Укрпошта». Однак у встановлений строк відповідач відповіді на повідомлення-вимогу не надав, вимог, зазначених у ній, не виконав. Згідно з розрахунком позивача, заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 16.10.2025 становить 87096,01 грн, в тому числі 52999,60 грн - заборгованість за тілом кредиту та 34096,41 грн - заборгованість за відсотками. Контррозрахунку заборгованості чи доказів її відсутності відповідач не подав. Однією з загальних засад цивільного законодавства є свобода договору, яка полягає у визнанні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договори і визначати їх зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої домовленості, яка знайшла своє вираження у статтях 3, 6, 626, 627, 628, 629, 638 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ст. 638 ЦК України Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Частиною 1 ст. 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Із прийняттям Закону України "Про електронну комерцію" від 03.09.2015, який набрав чинності 30.09.2015 (далі - Закон про електронну комерцію), на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 Закону про електронну комерцію визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.. Відповідно до статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону про електронну комерцію визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Відповідно до укладеного між сторонами договору та статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статей 527, 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 626, частина перша статті 628 ЦК України). Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (частина друга статті 638 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, а частиною першою статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною першою статті 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно статті 599 Цивільного Кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а стаття 615 Цивільного Кодексу України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. За правилами частин 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідачем, всупереч положень частини першої статті 81 ЦПК України не надано жодних доказів своєчасного та у повному обсязі виконання умов кредитного договору, у передбачені договором строки кредит не погашений. Будь-яких доказів (відомостей) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про порушення відповідачем договірних зобов`язань перед позивачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Отже на підставі оцінки викладених у заявах по суті справи аргументів та наданих позивачем доказів суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність вимог АТ "ТАСКОМБАНК" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 87 096,01 грн, а тому позов підлягає задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги, суд, відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved