Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

20 жовтня 2025 року позивач через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26 серпня 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і [PERSON] за допомогою веб-сайту (navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1261-5083. Зазначений кредитний договір разом із правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Згідно умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в сумі 13300,00 грн; строк кредитування 300 днів; базовий період 14 днів; комісія за видачу кредиту 15,00% від суми кредиту; знижена % ставка 1,20 % в день; стандартна % ставка 1,50 % в день. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного кредитного договору. В подальшому, відповідач всупереч умовам кредитного договору, ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» та ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушив вищезазначені умови кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором. Таким чином, станом на 19 вересня 2025 року, загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 60328,19 грн, що складається із заборгованості за кредитом 12495,97 грн, заборгованості за нарахованими процентами 47832,22 грн. Крім того, зазначає, що кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності, шляхом часткового списання відсотків у сумі 3450,12 грн. Просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором №1261-5083 від 26 серпня 2023 року, у сумі 56878,07 грн, з яких заборгованість за кредитом 12495,97 грн, заборгованість за нарахованими процентами 44382,10 грн, а також сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Заочним рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 20 листопада 2025 року позов задоволено, ухвалено стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1261-5083 від 26 серпня 2023 року в розмірі 56878,07 грн та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. 18 грудня 2025 року [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , через систему «Електронний суд» подав до суду заяву про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою суду від 19.12.2025 призначено розгляд заяви про перегляд заочного рішення суду на 30.12.2025. 24 грудня 2025 року від представника позивача [PERSON] , через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення, у яких зазначає, що відповідач попередньо ознайомився з договором та правилами надання споживчих кредитів, паспортом споживчого кредиту, інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит та таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором №1261-5083 (графік платежів за договором), які складають єдиний договір в якому визначаються всі його істотні умови. Відповідач підписала даний договір, відповідно до розділу 12 Договору, електронним підписом одноразовим ідентифікатором A8296, а позивач засвідчив кваліфікованою електронною печаткою із позначкою часу. Таким чином, враховуючи вищезазначене, у кредитному договорі №1261-5083 від 26.08.2023 року сторонами було погоджено умови щодо розміру процентів, сплати відсотків та одноразової комісії, порядку їх нарахування та строку кредитування. Оскільки позивач не є банківською установою, через партнера АТ КБ «ПриватБанк» (з яким укладено договір № 4010 від 02.12.2019 р. про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) видав відповідачу кредитні кошти у розмірі 13300,00 грн на картковий рахунок вказаний нею в особистому кабінеті. Щодо розрахунку заборгованості, то він відповідає вимогам закону, є чітким, зрозумілим, узгоджується з умовами кредитного договору, з нього вбачається основний борг, нараховані відсотки, сума платежу та залишок нарахованих не погашених відсотків відповідачем. Після закінчення строку кредитування 20.06.2024 року нарахування процентів за користування кредитом було зупинено. Звертає увагу на той факт, що відповідачем неодноразово було внесено платежі на погашення заборгованості, а також відповідач в загальній кількості 2 рази оформлювала кредитні відносини з позивачем, попередні кредитні договори були погашені, що додатково доводить її обізнаність з процедурою оформлення та виконання кредитного договору. Зазначає, що умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору. Просить позовні вимоги повністю задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» загальну суму заборгованості за кредитним договором №1261-5083 від 26.08.2023 року, з врахуванням програми лояльності, в розмірі 56878,07 гривень, з яких прострочена заборгованість за кредитом 12 495,97 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 44382,10 грн, а також судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою Локачинського районного суду Волинської області від 30 грудня 2025 року скасовано заочне рішення Локачинського районного суду Волинської області від 20 листопада 2025 року, справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 20 січня 2026 року. 12 січня 2026 року від представника відповідача Гіля Ю.П., через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що згідно пункту 12 «Реквізити сторін» кредитного договору, цей договір підписаний зі сторони позичальника електронним підписом одноразовим ідентифікатором A8296, а зі сторони кредитодавця аналогом власноручного підпису директора кредитодавця, відтвореного за допомогою засобів комп`ютерної техніки та зазначено, що договір засвідчено кваліфікованою електронною печаткою кредитодавця із позначкою часу. Сам по собі запис у договорі «Засвідчено кваліфікованою електронною печаткою із позначкою часу» не підтверджує такого факту, оскільки відсутній кваліфікований сертифікат електронної печатки, що унеможливлює перевірку кваліфікованої електронної печатки. Проте даний договір підписаний зі сторони кредитодавця аналогом власноручного підпису директора кредитодавця, відтвореного за допомогою засобів комп`ютерної техніки, що суперечить ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію», оскільки позивач не надав письмової згоди сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Також, позивачем не було надано належного доказу переказу коштів відповідачу, оскільки квитанція «LІQPAY» не є первинним документом, що підтверджує здійснення господарської операції з переказу грошових коштів на рахунок відповідача, не підтверджує перерахування коштів саме відповідачу, оскільки в ній відсутня інформація про отримувача, лише зазначено платіжну систему VISA та номер платіжного інструменту 414949*09, що ніяким чином не ідентифікує відповідача. Крім того в даній квитанції зазначено, що платником є УКР КРЕДИТ ФІНАНС B2C, сайт: https://creditkasa.com.ua/, що не відповідає інформації зазначеній у позовній заяві позивачем та самому кредитному договору та додатках до нього, оскільки у пункті 1.1 договору зазначено, що сайт (вебсайт кредитодавця) https://navse.in.ua/ або https://navse.ua/, його url (уніфікований показник ресурсу). Наданий позивачем розрахунок заборгованості, не є борговим документом та належним доказом, що доводить отримання кредиту, не є доказом наявності чи відсутності договірних зобов`язань між сторонами, оскільки він є доповненням до позову із зазначенням обрахунку позивачем позовних вимог майнового характеру, має інформаційний характер, а також не відповідає вимогам, яким має відповідати доказ здійснення фінансово-господарської операції. Тобто, позивачем не надано доказу переказу коштів на рахунок відповідача чи списання даних коштів з рахунку позивача, що б підтверджувало виконання позивачем п.4.2 кредитного договору. Незважаючи на застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 3450,12 грн, сума заборгованості за відсотками в рази перевищує суму заборгованості за кредитом. Таким чином, вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищені, не відповідає передбаченим у ч. 3 ст. 509 та ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Просить у задоволенні позову відмовити. Ухвалою Локачинського районного суду Волинської області від 20 січня 2026 року задоволено клопотання представника позивача та витребувано в АТ КБ «ПриватБанк» інформацію щодо рахунків [PERSON] , у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про витребування доказів відмовлено. Розгляд справи відкладено на 18 лютого 2026 року. 10 лютого 2026 року від представника відповідача Гіля Ю.П., через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення, у яких зазначає, що згідно відповіді АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] 26.08.2023 року отримала на свою картку № [NUMBER] грошові кошти у сумі 13300,00 грн, що відповідачем не заперечувалося, проте із даної інформації неможливо встановити, що відповідач отримала кошти саме на підставі договору про відкриття кредитної лінії № 1261-5083 за продуктом «НА ВСЕ». Також, надана позивачем квитанція «LIQPAY» містить посилання на сайт https://creditkasa.com.ua/, тоді як у кредитному договорі зазначено інший сайт кредитодавця https://navse.ua/. За таких обставин позивачем не доведено факт переказу коштів відповідачу в межах предмета даного позову, а також не доведено, що саме відповідач зверталася до кредитора з метою укладення кредитного договору. Просить ухвалити рішення, яким повністю відмовити в задоволенні вимог позивача, що були пред`явлені в позові до відповідача. Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, що стверджується довідкою про доставку електронного документу (а.с. 162 на звороті). Просив розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач [PERSON] та її представник Гіль Ю.П. у судове засідання не з`явилися також, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, що підтверджується довідками про доставку електронного документу (а.с. 163 на звороті, 164 на звороті). 20 січня 2026 року представник відповідача подав заяву про розгляд справи без його участі та участі відповідача, позовні вимоги не визнає в повній мірі, просить відмовити у задоволенні позову (а.с. 154). Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін та їхніх представників. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 26 серпня 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1261-5083 продукту «НА ВСЕ» (далі кредитний договір) у вигляді електронного договору у розумінні ЗУ «Про електронну комерцію» та підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором А8296. Цей договір та правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови договору та надання кредиту. Укладаючи цей договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з правилами на вебсайті кредитодавця, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись умов цього договору, а тому добровільно та свідомо укладає цей договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним (п. 11.1). Позичальник даним підтверджує, що до укладення договору уважно ознайомився з текстом цього договору та правилами, а також отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та статтями 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на вебсайті кредитодавця, що забезпечує вірне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання (п. 11.3.1) (а.с. 10-16). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 11 цього Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Частиною 12 ст. 11 Закону передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. За ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та ЗУ «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію"). Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З алгоритму укладення електронного кредитного договору слідує, що без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, який використовується позичальником як аналог власноручного підпису), без здійснення входу позичальником на веб-сайт за допомогою особистого кабінету кредитні договори між кредиторами та позичальником не було б укладено. Таким чином, електронний договір, підписаний електронним одноразовим ідентифікатором, вважається укладеним у письмовій формі з моменту його підписання, тобто ведення алфавітно-цифрової послідовності даних (пароль). Водночас такий договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди щодо істотних умов договору. Отже, договір кредитної лінії № 1261-5083 від 26.08.2023 року є укладеним з моменту його підписання електронним підписом з одноразовим ідентифікатором А8296, який був надісланий [PERSON] , що підтверджує погодження сторонами усіх істотних умов такого договору. Як вбачається з вищенаведеного порядку при укладенні договору, відповідачем здійснені дії, які чітко свідчать про її свідомий вибір щодо укладення договору. Без відповідних дій з боку відповідача укладення договору було б неможливе, а тому спростовуються доводи відповідача щодо відсутності доказів укладення кредитного договору. Також, представник відповідача зазначає, що використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (частина 3 статті 207 ЦК), однак така згода сторін відсутня. В той же час, пунктом 11.11 Договору наведено зразок власноручного підпису директора кредитодавця, а також згідно даного пункту Договору сторони узгодили, що кредитодавець, під час надання позичальнику будь-якої інформації та документів, що пов`язані із виконанням цього договору, а також у разі укладення додаткових угод до цього договору має право використовувати аналог власноручного підпису директора кредитодавця, відтвореного за допомогою засобів комп`ютерної техніки. Документ, на якому за допомогою засобів комп`ютерної техніки відтворено аналог власноручного підпису директора кредитодавця, вважається належним чином підписаним директором кредитодавця. Крім того, у даному пункті договору наведено зразок власноручного підпису директора кредитодавця, що повністю відповідає вимогам чинного законодавства, а саме ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Згідно умов даного кредитного договору, сторони погодили такі його істотні умови: загальний розмір кредиту 13300 грн (п. 4.1), строк кредитування 300 календарних днів, дата повернення кредиту 20.06.2025 (п.4.9), дата надання кредиту 26.08.2023 (п.4.1), базовий період 14 днів (п.4.4), знижена процентна ставка надається протягом базового періоду, або протягом усього періоду у разі своєчасної сплати процентів та комісії 1,20% (п. 10.2), стандартна процентна ставка 1,50% та застосовується протягом всього строку дії договору, за виключенням періоду дії зниженої процентної ставки (п.4.6), комісія за видачу кредиту становить 15,00 % від суми виданого кредиту (п.4.7). Також договором передбачено, що невід`ємною його частиною є додатки: правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), паспорт споживчого кредиту, таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (графік платежів за договором) відповідно до Методики НБУ розрахований за умови застосування зниженої процентної ставки за користування кредитом у розмірі 1,20% на день, таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (графік платежів за договором) відповідно до Методики НБУ розрахований за умови застосування стандартної процентної ставки за користування кредитом у розмірі 1,50% на день, які також підписані відповідачем (а.с. 17-24, 24 на звороті-26, 27-28, 28 на звороті-29 на звороті). На виконання умов кредитного договору 26 серпня 2023 року, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надано відповідачу кредитні кошти за кредитним договором № 1261-5083 від 26.08.2023 року в розмірі 13300 гривень шляхом переказу на її банківську карту № [NUMBER] за допомогою системи LiqPay, що підтверджується квитанцією f551f7ec-fdaf-4e09-8f59-16a7c1fce527 виданою АТ КБ «ПриватБанк» та довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (а.с. 30, 31). 27.01.2026 року АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду надав відповідь від № 20.1.0.0.0/7- 260126/91831-БТ та виписку за договором б/н за період 26.08.2023 26.08.2023, з яких вбачається, що на ім`я [PERSON] банком емітовано карту № [NUMBER] ( [NUMBER] ), на яку 26.08.2023 року було зараховано кошти на суму 13300 грн (а.с. 166, 167). Наведені вище документи у своїй сукупності повністю підтверджують надання кредитних коштів позивачем й отримання таких відповідачем на зазначену нею у кредитному договорі платіжну картку. Такі умови перерахування коштів було погоджено сторонами при укладенні кредитного договору, а тому судом відхиляються заперечення відповідача щодо не надання належних доказів переказу коштів згідно кредитного договору. Таким чином, позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених кредитним договором. Однак, як стверджує позивач у позовній заяві, відповідач не виконала своїх обов`язків та не повернула у повному обсязі надані їй кpeдитні кошти в строки, передбачені договором. Згідно розрахунку заборгованості за договором 1261-5083 від 26.08.2023 року, станом на 19.09.2025 року заборгованість у [PERSON] становить 60328,19 грн, з яких 12495,97 грн основний борг, 47832,22 грн залишок відсотків (а.с. 32-41). Крім того, із даного розрахунку вбачається наступне: із 26.08.2023 по 22.09.2023 відповідачу нараховувалися відсотки за зниженою ставкою 1,20% в день, а також 26.08.2023 нараховано одноразово комісію у розмірі 1995 грн. Також, 07.09.2023, 08.09.2023 та 09.09.2023 [PERSON] здійснено платежі на суму 4000 грн. Із 23.09.2023 по 25.09.2023 нараховувалися відсотки за стандартною ставкою 1,50% в день. Враховуючи, що 25.09.2023 та 06.10.2023 відповідачем здійснено платежі на загальну суму 5621,93 грн, то починаючи із 26.09.2023 по 20.10.2023 нараховувалися відсотки за зниженою ставкою 1,20% в день. Починаючи із 21.10.2023 по 20.06.2024 (300-й день з моменту надання кредиту) нараховувалися відсотки за стандартною ставкою 1,50% в день. Згідно розрахунку позивачем не здійснювалося будь-яких нарахувань (штраф, пеня) за порушення умов договору, а відтак і відсутні порушення п.5 ч.3 ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів». Аналізуючи даний розрахунок, у якому повністю відображено механізм нарахування процентів у відповідності до умов договору (п.4.6, 10.2) та у строк визначений договором (п. 4.9), судом встановлено порядок утворення розміру заборгованості у відповідача за кредитним договором, яка складається із тіла кредиту та відсотків. Укладений між сторонами правочин або його окремі положення недійсними не визнано, отже умови кредитного договору, в тому числі і щодо сплати відсотків, є обов`язковими для виконання відповідачем. У суду відсутні будь-які правові підстави ставити під сумнів наданий позивачем розрахунок заборгованості, який відповідає умовам підписаного сторонами договору, відомості про щоденні нарахування та погашення по кредитному договору № 1261-5083 від 26.08.2023 року, стороною відповідача в ході розгляду справи такий розрахунок в жодній мірі не спростований, клопотання про проведення судової економічної експертизи на спростування розрахунку заявлено не було. С ам по собі факт не згоди відповідача із вимогами позовної заяви, зокрема, із розміром нарахованих відсотків не є підставою для відмови у задоволенні позову чи зменшення розміру позовних вимог. Крім того, з наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач здійснювала на користь кредитодавця часткову оплату за кредитним договором, що додатково підтверджує наявність згоди відповідача на укладення кредитного договору, оскільки відповідач певний час виконувала його умови. Відтак, заборгованість у [PERSON] , з врахуванням застосування до позичальника програми лояльності шляхом часткового списання відсотків, становить 56878,07 грн, з яких 12495,97 грн заборгованість за кредитом, 47832,22 грн заборгованість за нарахованими процентами. Надаючи оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких норм права. Відповідно до ч. 1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надало [PERSON] кредитні кошти шляхом безготівкового переказу на її картковий рахунок. Таким чином, кредитодавець свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач, в порушення положень кредитного договору та вимог ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, користуючись коштами наданими їй кредитором, не виконала своєчасно та у повному обсязі свої зобов`язання, передбачені умовами договору, на повернення отриманих коштів, також сплату відсотків за користування кредитом, у зв`язку із чим у неї утворилася заборгованість за вищезазначеним правочином. Всі інші доводи відповідача не спростовують висновків суду. Відповідач не надав жодного належного та допустимого доказу на спростування доводів позовної заяви та підтвердження своїх заперечень. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши та проаналізувавши докази у справі,

Outcome: approved