Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, мотивуючи свої вимоги тим, з 28.09.2022 вона перебуває в зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від даного шлюбу у них є син [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач фізично здоровий, працює та отримує дохід. Вона ж на сьогоднішній день ніде не працює, коштів на утримання дитини не вистачає. У зв`язку з вказаними обставинами вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісяця, до досягнення дитиною трьохрічного віку, тобто по серпень 2026 року. В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи згідно п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України та оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України, про причини своєї неявки суд не повідомив, у встановлений судом строк відзив не подав. За таких обставин суд ухвалив розглянути справу заочно, за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб від 28.09.2022 серія [NUMBER] (а.с.6) сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.09.2022. Згідно копії свідоцтва про народження від 08.09.2023 серія [NUMBER] (а.с.8)сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки виконкому Тульчинської міської ради від 12.09.2025 №155 (а.с.8) [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Її син [PERSON] , [INFO] проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Правовідносини, що виникли між сторонами щодо стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, регулюються ст. 75, 79, 80, 84 СК України. Згідно ч. 1, 2 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Крім того, дружина, з якою проживає дитина має право на утримання незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини - матері на утримання чоловіком - батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. За змістом вказаної статті з чоловіка можливо стягнути аліменти на утримання жінки, з якою проживає дитина, якщо він достатньо матеріально забезпечений. В свою чергу у Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання жінки. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Критерії, якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів, в законі значно розширені. Як і раніше, в першу чергу, суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів. Матеріальне становище платника оцінюється, виходячи з вартості належного йому майна, розміру заробітку (доходу). Статтею 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному із подружжя в частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, враховуючи, що в судовому засіданні підтвержено наявність шлюбу між сторонами, а також проживання з позивачем спільної з відповідачем дитини - сина [PERSON] , тому суд вважає, що позивач правомірно вимагає стягнення аліментів на її утримання. Визначаючи розмір аліментів на утримання позивача, суд виходить з того, що відповідач є фізично здоровим, працездатним, інших утриманців, окрім малолітнього сина, немає, обставин та доказів неможливості надання ним матеріальної допомоги позивачу суду не надано, а тому приходить до висновку про спроможність останнього сплачувати аліменти на утримання позивача у заявленому нею розмірі. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. В свою чергу, відповідач не надав суду будь-яких заперечень та доказів на спростування позиції позивача. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що належним чином повідомлений відповідач не надав суду будь-яких заперечень та доказів на спростування позиції позивача, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Відповідно до ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Оскільки позивач звернулася до суду з даним позовом 21.10.2025, тому саме з цієї дати суд присуджує аліменти. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Таким чином, враховуючи вимоги ст. 41 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved