Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вони з відповідачем мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . З вересня 2024 року донька навчається на 2 курсі денної контрактної форми навчання Дніпровського державного аграрно-економічного університету факультету обліку і фінансів зі спеціальності 071 «Облік і спадкування». Передбачуваний термін закінчення навчання 01.07.2028. У зв`язку з навчанням, [PERSON] потребує матеріальної підтримки і відсутність утримання зі сторони відповідача ставить її у скрутне матеріальне становище, оскільки донька не може сама себе утримувати, бо навчається на денній формі. Позивач не має можливості самостійно утримувати доньку на період її навчання. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі частини з усіх видів доходу, заробітку до закінчення навчання. Провадження у справі відкрито 03.10.2025. Справа розглядалась за правилами спрощеного провадження без виклику учасників розгляду справи. Відповідач на позовну заяву відзив не надав. Третя особа клопотань, письмових пояснень не подала. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до договору № ОПС-7357347 від 14.08.2024, укладеного між Дніпровським державним аграрно-економічним університетом та [PERSON] та довідки № 930 від 01.09.2025 року, виданої Дніпровським державним аграрно-економічним університетом, [PERSON] є студенткою другого курсу денної форми навчання факультету обліку і фінансів зі спеціальності 071 «Облік і оподаткування» Передбачуваний термін закінчення навчання 01.07.2028. Згідно наданих позивачем суду чеків № 587364, № 0.0.4488408341.2, № 0.0.3820218225.2, № 0.0.4510300097.2 підтверджуються витрати, понесені позивачем на проїзд, оплату проживання в гуртожитку та навчання [PERSON] . Правовідносини батьків щодо утримання повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст. 199,200,201 цього Кодексу). Так, відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з положенням ч. 1 ст. 200 СК Українисуд визначає розмір аліментів на повнолітню доньку, сина у твердій грошовій сумі або в частці від заробітку платника аліментів з врахуванням обставин передбачених ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 182 СК Українипри визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомоги; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). З аналізу вищенаведених норм сімейного законодавства вбачається, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Суд зазначає, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатися після досягнення повноліття відповідно до положень статті 199 СК Українивиникає також за наявності у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Отже, при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Як встановлено судом, [PERSON] є повнолітньою, продовжує навчання, не працює та не має можливості в повній мірі покрити витрати, пов`язані з навчанням, у зв`язку з чим, остання потребує матеріальної допомоги. Відповідач в свою чергу, не скористався своїм процесуальним правом та не направив до суду заперечення або відзив на позовну заяву, не надав жодного доказу, який би підтверджував неможливість надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дочці. Згідно рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19грудня 2014 року до досягнення [PERSON] повноліття відповідач сплачував аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини щомісяця з усіх видів доходу. З урахуванням потреби у матеріальній допомозі повнолітній доньці, обов`язку обох батьків у рівній мірі нести витрати по утриманню доньки, відсутності даних про неможливість надання матеріальної допомоги з боку відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки, на час її навчання в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача. При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Тому, стягнення аліментів починається з дня подачі позову, а саме з 11.09.2025 року та продовжується до закінчення її навчання у навчальному закладі, а саме по 01.07.2028 року. У зв`язку з тим, що позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, то судовий збір у сумі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved