Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

03 листопада 2025 року до Корольовського районного суду міста Житомира надійшла позовна заява ТзОВ «Фінпром Маркет» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява подана представником позивача через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС) «Електронний суд». Позов обґрунтовано тим, що 01 липня 2025 року між ТзОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту №8319735 (далі по тексу рішення - Кредитний договір), який підписаний електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов Договору позики ТзОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» надає позичальнику у власність грошові кошти у розмірі 3 000 гривень на строк 360 днів зі сплатою процентів у розмірі 0,95%. 16 жовтня 2025 року між ТзОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено Договір факторингу №16/10/25, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, у тому числі за кредитним договором №8319735 від 01 липня 2025 року. Відповідно до Реєстру прав вимог від 16 жовтня 2025 року до договору факторингу № 16/10/25 від 16 жовтня 2025 року ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 11 683,50 гривень, з яких: 3 000,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2 166,00 гривень - сума заборгованості за відсотками, 517,50 гривень - сума заборгованості за комісією, 6 000,00 гривень сума заборгованості за пенею/неустойкою. На підставі наведеного позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінпром Маркет» заборгованість за кредитним договором №8319735 у розмірі 11 683,50 гривень. Також позивач просить відшкодувати йому за рахунок відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 гривень та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500,00 гривень. Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 20 листопада 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Представник позивача ТОВ «Фінпром Маркет» у судове засідання не з`явився, попередньо заявив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, а також надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Установлено, що [PERSON] має останнє відоме місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Матеріали справи містять відомості про те, що позивачем належно виконано вимоги ч. 7 ст. 43 ЦПК України та надіслано відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання копію позовної заяви з додатками. Крім того, відповідачу копія ухвали про відкриття провадження, а також судові повістки надіслані рекомендованим листом на адресу зареєстрованого місця проживання, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України. Однак, відповідні поштові відправлення повернулись на адресу суду неврученими відповідачу з відміткою пошти про причину повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». А тому, відповідно до змісту п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач [PERSON] вважається таким, що отримав судову повістку. Крім того, відповідача було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, що відповідає вимогам ч. 10 ст. 187, ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Таким чином, суд ураховує, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату розгляду справи в призначене судове засідання не з`явився, не повідомив суду причини своєї неявки, жодних клопотань не заявляє та не подав суду письмового відзиву на позовну заяву. А тому, беручи до уваги строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення у цій справі. За наявності всіх умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про здійснення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд установив, що 01 липня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії (надійний) № 8319735, відповідно до умов якого ТзОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Кредит»), на погоджений умовами договору строк (надалі «Строк кредиту»), шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту відповідно до умов цього Договору. Істотні умови Договору позики № 8319735 від 01 липня 2025 року: - сума позики 3000,00 гривень; - строк кредитування/Строк договору 360 днів; - розмір Першого обов`язкового платежу 945,00 гривень; -період сплати мінімального обов`язкового платежу дорівнює строку сплати позичальником процентів за користування кредитом та становить 15 календарних днів, що означає, що всі проценти за користування кредитом нараховані за 15 календарних днів користування підлягають сплаті в останній з 15 днів користування. Кількість мінімальних обов`язкових платежів становить 23; - дата сплати першого обов`язкового платежу 15.07.2025; - тип кредиту невідновлювальна кредитна лінія; - комісія за надання кредиту 17.25% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 517.50 грн.); - орієнтовна реальна річна процентна ставка 4458.91%. Обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки базується на припущенні, що договір залишається дійсним протягом строку, визначеного п.п. 2.2.2. п. 2.2. Договору та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі, а також на припущенні, що позичальник не буде здійснювати дострокового виконання умов договору, не буде збільшувати суму кредиту та не буде допускати порушення умов Договору; - денна процентна ставка/день 0.998%; - максимальний кредитний ліміт, доступний для позичальника відповідно до умов цього Договору, становить 3000,00 гривень. Даний ліміт є максимальною сумою коштів, яку Кредитодавець може надати позичальнику в рамках цього Договору на умовах повернення, сплати процентів, комісій за надання кредиту та інших передбачених договором платежів. Позичальник має право використовувати кошти в межах встановленого кредитного ліміту протягом строку дії договору; Згідно п. 10.1.1 Кредитного договору позичальник ознайомився на Сайті кредитодавця https://clickcredit.ua/informaciya з повною інформацією щодо кредитодавця та його послуги, в тому числі інформацією, що передбачена ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та нормативно-правовими актами Національного банку України. З п. 11 «Юридичні адреси та реквізити сторін» Кредитного договору встановлено, що відповідач [PERSON] підписав кредитний договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «427478». 16 жовтня 2025 року між ТзОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено Договір факторингу №16/10/25, у відповідності до умов якого ТзОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «Фінпром Маркет» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінпром Маркет» приймає належні ТзОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру прав вимог від 16 жовтня 2025 року до договору факторингу №16/10/25 від 16 жовтня 2025 року ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 11 683,50 гривень, з яких: 3 000,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2 166,00 гривень - сума заборгованості за відсотками, 517,50 гривень - сума заборгованості за комісією, 6 000,00 гривень сума заборгованості за пенею/неустойкою. Статтею 1077ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Частиною 1 ст. 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ч. 2 ст. 1078 ЦК України майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Отже, позивач наданими суду письмовими доказами підтвердив своє право вимоги за Договором позики, який укладений між ТзОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] . Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. У відповідності до ст. 639 ЦК України Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Пунктом 5 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію»). Суд установив, що [PERSON] 01 липня 2025 року уклав з ТзОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» договір позики, на підставі якого отримав кредит в розмірі 3 000 гривень строком на 360 днів, з проце6нтною ставкою 0,95%. Відповідач належним чином не виконав зобов`язання за Договором позики, допустив прострочення виконання грошового зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість. Ураховуючи, що відповідач в обумовлений договором строк позику не повернув, то позов про стягнення заборгованості, що складається з тіла кредиту та процентів за користування кредитом підлягає до задоволення. Комісія за надання кредиту в розмірі 517,50 гривень передбачена п. 2.2.8 Кредитного договору №8319735. Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію, зокрема за надання кредиту. З Кредитного договору вбачається, що кредитором встановлена одноразова комісія саме за надання кредиту, а не за його обслуговування, відповідач, підписуючи кредитний договір, погодився з цією умовою договору, а тому виходячи із положень чинного законодавства та існуючої судової практики Верховного Суду, суд дійшов висновку про задоволення вимог позову про стягнення комісії. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача неустойки в розмірі 6000,00 гривень за неналежне виконання зобов`язання суд зазначає таке. Згідно з пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, а в подальшому його дія неодноразово продовжувалася. Дія воєнного стану в Україні наразі триває. Оскільки неустойка позивачем нарахована у період дії в Україні воєнного стану, то відповідач на підставі п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України звільняється від обов`язку сплати неустойки. А тому, вимоги позову про стягнення неустойки до задоволення не підлягають. Таким чином, заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 5 683,50 гривень, з яких: 3 000,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 166,00 гривень - сума заборгованості за відсотками; 517,50 гривень сума заборгованості за комісією. Такий розмір заборгованості є обґрунтованим, оскільки відповідає умовам Договору позики та водночас не спростований відповідачем. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1178,25 гривень. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ст. 137 ЦПК України). Суд установив, що 25 серпня 2025 року між ТзОВ «Фінпром Маркет» та адвокатом Ткаченко Ю. О. укладено договір про надання професійної правничої (правової) допомоги №25-08/25/ФП. На підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг, виконаних робіт та їх вартості стороною позивача надано витяг з акту №7ФП приймання передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП, відповідно до якого адвокат Ткаченко Ю. О. надала позивачу такі послуги вартістю 4 500 гривень. Таким чином, витрати за надану професійну правничу допомогу, які поніс позивач є реальними, доведеними, тобто є такими, що підтверджені належними доказами, а тому підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Відповідач щодо неспівмірності понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу не заявляв. Тож, суд дійшов висновку про стягнення з [PERSON] в користь ТзОВ «Фінпром Маркет» витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000 гривень.

Outcome: partial