Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

У вересні 2025 року через систему «Електронний суд» АТ «Таскомбанк» через свого представника адвокат Альховську І. Б. звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 002/17612551-СК_SB від 24.10.2022 у розмірі 62 039 грн 83 коп. Позов обгрунтований тим, що 24.10.2022 між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] було підписано заяву-договір на укладення договору про комплексне банківське обслуговування, яку слід розуміти як кредитний договір від 24.10.2022 № 002/17612551-СК_SB. Кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений в кредитному договорі. Позивач свої обов`язки за кредитним договором виконав у повному обсязі. Відповідач умови зазначеного кредитного договору не виконав, кредитні кошти у встановлені договором строрки не повернуті, в наслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на травень 2025 року становить 62 039 грн 83 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту 35 400 грн; заборгованість за процентами 26 639 грн 83 коп. Представник позивача просить стягнути з відповідача вказану вище заборгованість, а також понесені судові витрати. Ухвалою судді від 17.09.2025 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а. с. 55). 16.01.2026 судом постановлено ухвалу, якою у задоволенні клопотання відповідача про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву відмовлено. Відзив, поданий відповідачем [PERSON] 01.01.2026, залишено без розгляду. Згідно з вимогами ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку позовного провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Оскільки учасники справи не висловили заперечень щодо можливості розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд, з урахуванням положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України, дійшов висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних у ній матеріалів без виклику сторін. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.10.2022 між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] було підписано заяву-договір на укладення договору про комплексне банківське обслуговування в межах проекту «izibank». Відповідно до умов зазначеної заяви-договору вона разом з публічною пропозицією АТ «Таскомбанк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в межах проекту «izibank» та тарифами банку, розміщеними на офіційному вебсайті АТ «Таскомбанк», у сукупності становлять договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, що укладається з використанням мобільного застосунку izibank. Згідно з п. 1 заяви-договору відповідач просив: відкрити на його ім`я поточний рахунок у гривні № [NUMBER] , оформити на його ім`я платіжну картку MasterCardWorld та встановити кредитний ліміт на споживчі цілі на суму відповідного запиту або на суму, вказану в мобільному додатку в подальшому, в період дії поточного рахунку. Погоджується, що строк кредитування кредитним лімітом становить 12 місяців з можливістю пролонгації. Такоє йому відомо, що на кредит буде нараховуватись процентна ставка 59% річних (детальна інформація в т.ч. щодо типу, порядку обчислення, зміни та сплати наведена в п. 9 згоди та запевнення), починаючи з дня виходу із пільгового періоду. Відповідно до п. 5 заяви-договору відповідач погоджується з тим, що невід`ємною частиною заяви-договору є згода та запевнення клієнта до договору, підписанням якого в мобільному додатку izibank договір набуває чинності. Заяву-договір відповідач підписав із використанням цифрового власноручного підпису, проставленого на екрані власного смартфона у мобільному за стосунку izibank (а. с. 15). Також 22.10.2022 [PERSON] підписав згоду та запевнення клієнта до договору (а. с. 16, 17). Відповідно до довідки від 27.06.2025 № 20732/47.7. [PERSON] з 24.10.2022 є власником поточного рахунку у валюті гривня № [NUMBER] , який відкритий до заяви-анкети на укладання договору про комплексне банківське обслуговування з номером кредитного договору № 002/17612551-СК_SB від 24.10.2022, № картки [NUMBER] , відкритого в АТ «Таскомбанк» (а. с. 31). Відповідачу було надано послугу кредитування рахунку та встановлено ліміт кредитування рахунку, видано кредитні кошти у спосіб, зазначений в кредитному договорі, що підтверджується випискою по особовим рахункам кредитного договору № 002/17612551-СК_SB від 24.10.2022 за період з 24.10.2022 по 05.05.2025 (а. с. 32-43). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 002/17612551-СК_SB від 24.10.2022 заборгованість відповідача станом на 04.05.2025 становить 62 039 грн 83 коп., а саме: прострочена заборгованість по тілу кредиту 35 400 грн; прострочена заборгованість по відсотках 26 639 грн 83 коп (а. с. 46-49). Станом на час розгляду справи судом відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували погашення заборгованості, а також не наведено поважних причин її несвоєчасного погашення за кредитним договором у добровільному порядку. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим законом. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. У відповідності до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями статті 611 цього кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього кодексу. Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Судом встановлено, що 22.10.2022 між АТ «Таскомбанк» та відповідачем було підписано заяву-договір на укладення договору про комплексне банківське обслуговування в межах проекту «izibank» та з 24.10.2022 відповідач є власником поточного рахунку у валюті гривня № [NUMBER] , який відкритий до заяви-анкети на укладання договору про комплексне банківське обслуговування з номером кредитного договору № 002/17612551-СК_SB від 24.10.2022, № картки [NUMBER] , відкритого в АТ «Таскомбанк». Сторонами у належній письмовій формі погоджено істотні умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок та строки його надання і повернення, а також розмір відсотків за користування кредитними коштами. AT «Таскомбанк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до погоджених умов. Натомість відповідач належним чином зобов`язання за договором не виконав, унаслідок чого утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості за кредитном договором та випискою по особовому рахунку станом на 04.05.2025 року становить 62 039 грн 83 коп., а саме: прострочена заборгованість по тілу кредиту 35 400 грн; прострочена заборгованість по відсотках 26 639 грн 83 коп. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 002/17612551-СК_SB від 24.10.2022, яка складає з 62 039 грн 83 коп., а саме: прострочена заборгованість по тілу кредиту 35 400 грн; прострочена заборгованість по відсотках 26 639 грн 83 коп. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем за подання позовної заяви у розмірі 2 422 грн 40 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

Outcome: approved