Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Позивач ТОВ «Споживчий центр» у січні 2026 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому прохали стягнути із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 20.01.2024-100002183 від 20.01.2024 у розмірі 9167, 96 грн. та судові витрати у сумі 2662,40 грн. В обґрунтування позову вказав, що ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 20.01.2024 року уклали Кредитний договір (оферти) № 20.01.2024 100002183. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 6000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 20.01.2024, на строк, вказаний в заявці. Відповідно до умов Договору заявка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою Позичальник ознайомився під час укладення кредитного договору. Відповідно до умов кредитного договору № 20.01.2024-100002183 від 20.01.2024 року Позичальнику надається Кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту - 20/01/2024. Сума Кредиту: 6000 грн. 00 коп. Строк, на який надається Кредит - 28 днів з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту - 16.02.2024. Період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту (надалі "черговий період"). Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1.35% за 1 (один) день користування Кредитом яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит (надалі - "процентна ставка"). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту 15% від суми Кредиту та дорівнює 900 грн. Комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Відповідно до Договору від 20.01.2024 та квитанції про перерахунок коштів Кредитором надано Позичальнику кредит у розмірі 6000 грн., [PERSON] 20.01.2024 отримала кредитні кошти у розмірі 6000 грн. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання позову, утворилась заборгованість у розмірі 9167.96 грн., що складається з: тіла кредиту - 6000 грн., процентів 2267, 96 грн. , комісії (пов`язаної з наданням кредиту) - 900 грн. Своїм підписом на договорі відповідач також підтвердила, що ознайомлена з усіма умовами, в тому числі, й порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, комісії та неустойки у разі їх наявності, розуміє та зобов`язується їх виконувати. Позивач свої зобов`язання виконав, кошти відповідачу надав, проте відповідач свої зобов`язання порушив, кошти позивачу не повернув, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість у сумі 9167,96 грн., яка до цього часу так і не погашено. Ухвалою судді від 14.01.2026 року відкрито спрощене провадження по справі з викликом сторін. 09.02.2026 р. до суду надійшов відзив від відповідача, у якому відповідач вказує, що факт отримання кредитних коштів вона визнає. Не заперечує наявну заборгованість за кредитним договором та не ухиляється від виконання від виконання зобов`язань. Разом з тим прохає суд перевірити правильність та ообгрунтованість нарахованих відсотків, комісії та штрафних санкцій. Зазначає, що на даний час відповідач перебуває у скрутному матеріальному становищі, офіційного працевлаштування не має , стабільного доходу теж не має. Рухоме та нерухоме майно у неї відсутнє. Одночасно повідомляє, що у неї наявні інші боргові зобов`язання. Дані обставини обмежують платоспроможність відповідача, проте вона має намір погасити заборгованість поступово. Прохала також у разі задоволення позовних вимог надати розстрочку виконання рішення суду терміном на 12 місяців, з можливістю сплати заборгованості рівними частинами. Представник позивача до суду не з`явився, позивач надав заяву, в якій просить справу розглянути у відсутність свого представника, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не з`явилася, попередньо надала до суду відзив. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів. Фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 20.01.2024 року уклали Кредитний договір (оферти) № 20.01.2024 100002183. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 6000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 20.01.2024, на строк, вказаний в заявці. Відповідно до умов Договору заявка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою Позичальник ознайомився під час укладення кредитного договору. Відповідно до умов кредитного договору № 20.01.2024-100002183 від 20.01.2024 року Позичальнику надається Кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту - 20/01/2024. Сума Кредиту: 6000 грн. 00 коп. Строк, на який надається Кредит - 28 днів з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту - 16.02.2024. Період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту (надалі "черговий період"). Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1.35% за 1 (один) день користування Кредитом яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит (надалі - "процентна ставка"). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту 15% від суми Кредиту та дорівнює 900 грн. Комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Відповідно до Договору від 20.01.2024 та квитанції про перерахунок коштів Кредитором надано Позичальнику кредит у розмірі 6000 грн., [PERSON] 20.01.2024 отримала кредитні кошти у розмірі 6000 грн. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання позову, утворилась заборгованість у розмірі 9167.96 грн., що складається з: тіла кредиту - 6000 грн., процентів 2267, 96 грн. , комісії (пов`язаної з наданням кредиту) - 900 грн. Своїм підписом на договорі відповідач також підтвердила, що ознайомлена з усіма умовами, в тому числі, й порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, комісії та неустойки у разі їх наявності, розуміє та зобов`язується їх виконувати. Позивач свої зобов`язання виконав, кошти відповідачу надав, проте відповідач свої зобов`язання порушив, кошти позивачу не повернув, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість у сумі 9167,96 грн., яка до цього часу так і не погашено. Відповідно до п. 3.1 Договору За цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти. Як зазначено в п. 3.2. Договору Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Згідно з п. 4.1 Договору Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування Позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача. Виходячи з положень п. 4.3 Договору Днем надання Кредиту вважається: списання відповідної суми коштів з рахунку Кредитодавця , а днем погашення Кредиту/сплати платежу день надходження коштів у касу Кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок Кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку Кредитодавця. У випадку перерахування коштів Позичальником на поточний рахунок Кредитодавця, Позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строку сплати платежу. Відповідно до п.4.4. сторони встановлюють, проценти нараховуються з дня надання Кредиту (включаючи безпосередньо день надання Кредиту) включно до дати його фактичного повернення. Проценти за користування нараховуються та обліковуються Кредитодавцем щоденно. Комісія нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту. У разі дострокового повного повернення Кредиту позичальник у день цього повернення сплачує Проценти за період фактичного користування Кредитом (включаючи безпосередньо день надання Кредиту). У разі дострокового часткового повернення Кредиту у день повернення позичальник сплачує Проценти за період фактичного користування всією сумою Кредиту, а на залишок суми Кредиту нараховуються Проценти у загальному порядку, передбаченому договором. При достроковому погашенні Кредиту Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (або її несплачена частина) повинна бути сплачена Позичальником у день дострокового погашення Кредиту. Вказаний договір був укладений у електронній формі у відповідності до вимог Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 9.1. договору у разі несплати Кредиту та/або Процентів та/або Комісії у встановлені договором терміни/строки, сума зобов`язань по погашенню Кредиту та/або Процентів та/або Комісії з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою. У разі несвоєчасного повернення Позичальником обумовленої суми Кредиту та/або несплати нарахованих Процентів та/або Комісії до Позичальника може бути застосована неустойка згідно п.7.6. кредитного договору. Також Позичальник, який прострочив виконання грошового зобов`язання відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України на вимогу Кредитодавця зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми (база розрахунку) у розмірі, встановленому у Заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Згідно абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Вказаний договір підписано електронним підписом, використання якого неможливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету. Сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору, що стало підставою підписання такого договору сторонами. Видача кредитних коштів відповідачу підтверджується квитанції про перерахунок коштів дата операції : ідентифікатор платіжного пристрою: Сума та валюта операції: Дата та час операції: Призначення платіжної операції: 2417096424 O_B9896AF08D037441017BB66316C6AD9EFE85 АТ КБ ПриватБанк I0240BJ7 6000 UAH 2024.01.20 16:19, Видача за договором №20.01.2024-100002183 . Кредитодавець свої зобов`язання виконав належним чином, кошти відповідачу надав, проте останній умови договору порушив. Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно п. п. 1 та 3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.ч.1, 5-6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В основу рішення судом покаледно розрахунок заборгованості, який міститься у матеріалах справи. Відповідач визнала факт отримання кредитних коштів, проте прохала перевірити правильність та обгрунтованість нарахованих відсотків, комісії та штрафних санкцій. Відповідачем не було надано суду доказів, які могли б спростувати наявну заборгованість. Свого контрозрахунку відповідачем надано не було. Клопотання про призначення експертизи відповідачем заявлено також не було. Підстави вважати наданий позивачем розрахунок заборгованості неналежним доказом у суду відсутні. Оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, суму отриманих від ТОВ «Споживчий центр» грошових коштів не повернув, суд вважає можливим позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором договором № 20.01.2024-100002183 від 20.01.2024 у розмірі 9167, 96 грн., яка складається із: тіла кредиту - 6000 грн., процентів 2267, 96 грн. , комісії (пов`язаної з наданням кредиту) - 900 грн. Оскільки позовні вимоги підлягають до повного задоволення, тому у відповідності до вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України із відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 2662,40 грн. Стосовно клопотання відповідача про розстрочу виконання рішення суду суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Згідно ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Як передбачено ч. 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. У відповідності до ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Системне тлумачення ст. 435 ЦПК України та ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави дійти висновку, що у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, з заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення, при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим та на строк не більше один рік. Розстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду сплати загальної суми боргу частинами. Надання розстрочки судом полягає у визначенні розміру щомісячних платежів з метою погашення всієї суми боргу, визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку сплати останнього платежу на підставі розстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо розстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; суми щомісячного платежу, наявність яких має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування та сума щомісячних платежів знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання розстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника. Як вбачається з п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» задоволення заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо). Судом не встановлено виняткових випадках, які б ускладнюють або виключалм можливість виконання рішення суду, а доводи відповідача про відсутність доходів для погашення кредиту не дають підстави вважати таку обставину винятковою в розумінні статті 435 ЦПК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України, що може бути передумовою для відстрочення виконання рішення. На думку суду, відповідачем не обґрунтована необхідність розстрочки виконання рішення суду, конкретно не зазначено, яким чином відповідач за розстрочений термін зможе сплатити всю боргову суму. Вирішуючи вказане в заяві питання про розстрочку виконання рішення, суд враховує, що відповідачем не обгрунтовано підстави для розстрочення виконання рішення, не підтверджено відповідними доказами щодо матеріального становища відповідача, зокрема, відомостями з центру зайнятості, згідно з якими вона перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітня. З вказаних підстав, суд вважає, що в задоволенні заяви відповідача про розстрочку виконання рішення суду слід відмовити за необгрунтованістю. Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що відповідно до ст. 435 ЦПК України вона має право після ухвалення рішення звернутися до суду із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду. Оскільки позовні вимоги підлягають до повного задоволення, тому у відповідності до вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України із відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 2662,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved