Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

В листопаді 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (далі ТОВ «ФІнпром Маркет», Товариство) через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 18698,25 грн заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн та 4500 грн витрат на правничу допомогу. В обґрунтування вимог вказано, що 25.05.2025 між товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір про надання коштів у кредит № 8352634, за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 5500 грн строком на 352 дні, зі сплатою відсотків за фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,95 %, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, та сплатою комісії за надання кредиту у розмірі 17,25 % від суми наданого кредиту. У разі порушення відповідачем строків повернення позики (понадстрокове користування позикою) на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування нараховується неустойка в розмірі 275 грн. Договір підписано електронним підписом позичальниці, відтвореним шляхом використання нею одноразового ідентифікатора, що був надісланий на вказану відповідачкою електронну адресу. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за вказаним договором перед [PERSON] виконало надавши їй кредит у вказаній сумі шляхом зарахування на платіжну картку відповідачки. Однак відповідачка належним чином свої зобов`язання щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків та комісії у строки і на умовах, передбачених кредитним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість. 16.10.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено договір факторингу №16/10/2025, за умовами якого позивач набув права грошової вимоги до відповідачки за вказаним кредитним договором в сумі 18698,25 грн, з яких: 5500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4023,25 грн - сума заборгованості за відсотками, 9175 грн сума заборгованості за пенею/неустойкою. Відповідачка добровільно не виконала свої зобов`язання за кредитним договором ні перед первісним кредитодавцем/первісним кредитором, ні перед позивачем, а тому Товариство звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 8352634 в розмірі 18698,25грн, з яких: 5500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4023,25 грн - сума заборгованості за відсотками, 9175 грн сума заборгованості за пенею/неустойкою. Ухвалою суду від 04.11.2025 відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання, а також задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Відповідачці копія позовної заяви з доданими документами надіслана позивачем 30.10.2025 листом. [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання судом направлено копії ухвали про відкриття провадження, однак згідно відмітки відділення Укрпошти від 03.12.2025 адресат відсутній за вказаною адресою, у зв`язку з чим конверт із вкладенням повернуто суду, але згідно з положеннями п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, вважається врученим. У встановлений судом строк [PERSON] відзив на позов не подала. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та на підставі ст.280 ЦПК України, за згоди позивача, що викладена в позовній заяві, проводить заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Встановлено, що 25.05.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-комунікаційної системи було укладено договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №8352634 (далі також Договір) (а.с.13-20), який підписаний відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором 355207, надісланим на електронну пошту відповідачки, що підтверджується даними самого договору та довідки про ідентифікацію (а.с.20 зворот). Відповідно до умов Договору [PERSON] отримала кредит в сумі 5500 грн строком на 352 дні, дата повернення позики 11.05.2026, процентна ставка 0,95 % на день, неустойка 275 грн в день. Відповідачка за умовами договору зобов`язувалася повернути кредитодавцю суму кредиту, сплатити проценти за користування ним. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало свої зобов`язання за Договором та надало відповідачці кредит у розмірі 5500 грн шляхом безготівково перерахування на банківський картковий рахунок позичальниці № [NUMBER] , що підтверджується копією платіжної інструкції ТОВ «Фінасова компанія «Фінекспрес» (а.с.8), листом ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» № 16/10/25-16272 від 16.10.2025 (а.с. 21), довідки ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» (а.с.21 зворот). Однак [PERSON] , отримавши кредитні кошти, свої зобов`язання перед кредитодавцем не виконала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», за кредитним договором № 8352634 від 25.05.2025 за [PERSON] рахується заборгованість у розмірі в сумі 18698,25 грн, з яких: 5500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4023,25 грн - сума заборгованості за відсотками, 9175 грн сума заборгованості за пенею/неустойкою (а.с.6). 16.10.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Клієнт) та ТОВ «Фінпром Маркет» (Фактор) укладено договір факторингу №16/10/25, за умовами якого Клієнт зобов`язується відступити фактору Права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується прийняти такі Права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за відповідний Реєстр за плату, у передбачений цим Договором спосіб. Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги відбувається в день підписання сторонами відповідного реєстру прав вимоги. (а.с.23-26). Відповідно до Реєстру прав вимог №16/10/25-02 від 16.10.2025 (а.с.27-28) ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до боржників ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», зокрема, до [PERSON] за кредитним договором № 8352634 від 25.05.2025 в сумі 18698,25 грн, з яких: 5500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4023,25 грн - сума заборгованості за відсотками, 9175 грн сума заборгованості за пенею/неустойкою, та оплатило їх, що підтверджується даними платіжної інструкції № 579939279.1 від 20.10.2015 (а.с.29). Перевіряючи правомірність позовних вимог законодавчим нормам, суд виходить з такого. За положеннями статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. За приписами частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (частина 2 статті 207 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року, в справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року, в справі №127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Згідно з ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. За положеннями частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина 1 статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу вимог частини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 81 ЦПК України). Судом встановлено, що кредитний договір №8352634 підписаний електронним підписом позичальниці, шляхом використання одноразового ідентифікатора, відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію» та вимогам до кредитних договорів. Кредитні кошти надані в безготівкову порядку. Проте, доказів повернення отриманих коштів відповідачкою матеріали справи не містять. Зважаючи на оформлені у встановленому порядку кредитний договір та договір факторингу, позивач є належним стягувачем неповернутих кредитних коштів, процентів за їх використання з боржника. Станом на час розгляду справи відповідачка не надала жодних доказів на спростування викладених у позовній заяві обставин та сплати нею зазначеної Товариством суми заборгованості за кредитом, не скористалася своїми процесуальними правами, несучи ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, не подала відзиву на позовну заяву, не надала власного розрахунку заборгованості. Сукупністю досліджених судом доказів, які містяться в матеріалах справи, доведено наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства в частині стягнення з відповідачки заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5500 грн, за відсотками в сумі 4023,25 грн. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача пені/неустойки за порушення строків повернення кредиту в сумі 9175 грн, суд зазначає про таке. Пунктом 2.2.8 Договору передбачено, що розмір пені становить 275 грн в день. Відповідно до п.9.6 якщо Позичальником несплачено/сплачено не в повному обсязі Перший обов`язковий платіж/Мінімальний обов`язковий платіж платежі), за Договором нараховується неустойка у розмірі, визначеному п. 2.2. Договору, починаючи з першого дня прострочки та закінчуючи датою оплати несплаченого/сплаченого не в повному обсязі першого обов`язкового платіжу/мінімального обов`язкового платежу (платежів) та Неустойки. Після оплати остроченого першого обов`язкового платежу та/або Мінімального обов`язкового платежу (платежів) та неустойки у повному обсязі, подальше виконання зобов`язань позичальником здійснюється відповідно до умов Договору зі сплатою, після усунення порушень Договору, мінімального обов`язкового платежу у строки, встановлені для сплати мінімального обов`язкового платежу відповідно до п.п. 2.2.4 п. 2.2. Договору. Неустойка нараховується з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина 1 статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені (частина 3 статті 549 ЦК України). Пунктом 3 частини першої статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки у вигляді сплати неустойки. При цьому, положення п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України визначають, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який безперервно триває з 24.02.2022 року до теперішнього часу. Із зазначеного вище слідує, що законодавець звільнив позичальників від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також неустойки (штрафу, пені) та від інших платежів за прострочення виконання зобов`язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, тобто з 24.02.2022 та такі нарахування підлягають списанню. Враховуючи викладене суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідачки 9175 грн пені/неустойки, оскільки така нарахована позивачем у період дії в Україні воєнного стану. На підставі зазначеного суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 9523,25 грн. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 2 ст. 141 ЦПК України). На підтвердження своїх витрат на правову допомогу позивач надав договір про надання правової (правничої) допомоги № 25-08/25/ФП від 25.08.2025, укладений з адвокатом Ткаченко Ю.О. (а.с. 29 зворот-32), витяг з акту №6ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правової (правничої) допомоги № 25-08/25/ФП від 25.08.2025, відповідно до якого розмір винагороди адвоката становить 4500 грн (а.с. 33 зворот), ордер на надання правничої допомоги (а.с. 36 зворот). Верховний Суд у постанові від 13.03.2025 у справі № 275/150/22 (провадження № 61-13766св24) роз`яснив, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони з обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат зі складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд,

Outcome: partial