Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" звернулося до суду з позовом до Дмітрієвої про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 24.11.2024 воно уклало з Дмітрієвою договір №501871-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" направлено Дмітрієвій пропозицію (оферту) укласти договір №501871-КС-002 про надання кредиту. 24.11.2024 Дмітрієва прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення вказаного договір про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" направлено Дмітрієва через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор, на номер телефону що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, між ним та Дмітрієвій було укладено вказаний договір про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 55000 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника. Крім цього, 23.01.2025 укладено додаткову угоду №ДУ№1, за якою зафіксовано борг Дмітрієвої у сумі 40532,50 грн. та надано додаткову суму кредиту 25000 грн. Відповідач виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, лише часткового сплатила кошти, що спричинило виникнення заборгованості, яка станом на 31.07.2025 заборгованість відповідачки становить 49841,02 грн., що складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту 35099,44 грн, суми прострочених платежів по процентах 14741,58 грн., які просить стягнути з відповідачки разом з судовими витратами. Ухвалою 9.10.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі. Представник відповідачки подала відзив у якому проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що відсутні відомості про підписання електронним одноразовим ідентифікатором, що зобов`язання за договором виконано Дмітрієвою у повному обсязі, а позов є необґрунтованим. Суд, дослідивши та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.81ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 22.11.2024 між ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" та відповідачем укладено договір №501871-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до Договору ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" надав позичальнику грошові кошти в розмірі 55000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та правилами надання споживчих кредитів. Плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1 процент за кожен день користування кредитом на строк 16 тижнів. 24.11.2024 Дмітрієва прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення вказаного договір про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Договір про надання кредиту підписано електронним цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором) UA-8744 (номер телефону: [NUMBER] 22.11.2024 20:13:41). Також між сторонами 23.01.2025 укладено додаткову угоду №ДУ№1, за якою зафіксовано борг відповідачки у сумі 40532,50 грн. та надано додаткову суму кредиту 25000 грн., строк кредитування продовжено на 62 дні з денною процентною ставкою 0,75% тобто до 175 днів. Додаткову угоду підписано електронним цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором) UA-6632 (номер телефону: [NUMBER] 23.01.2025 10:31:52). Судом з АТ «Приватбанк» витребувано інформацію, і згідно відповіді, яка надійшла до суду 07.11.2025, на ім`я [PERSON] . Банком 22.11.2024 емітовано картку № [NUMBER] , а згідно руху по картці встановлено, що 24.11.2024 відповідачка отримала на цю картку 55000 грн. від позивача, а 23.01.2025 ще 25000 грн. Станом на 31.07.2025 заборгованість відповідачки становить 49841,02 грн., що складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту 35099,44 грн, суми прострочених платежів по процентах 14741,58 грн. Контррозрахунку сторноою відповідача не надано. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно дост.1048 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч.1 ст.625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що сторона відповідача, у порушення ст.81ч.1 ЦПК України не надала до суду будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач, котнрозрахунку не надала, що в свою чергу позбавило суд перевірити доводи сторони відповідача щодо належного виконання Договору, не заперечує факту отримання кредитних коштів від позивача на вказані суми, та зазначає, що фактично виконувала Договір, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за вказаним договором у сумі 49841,02 грн., що складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту 35099,44 грн, суми прострочених платежів по процентах 14741,58 грн. Крім того, відповідно до вимогст.141 ЦПК України, з відповідача на користь ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: approved