Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. Товариство з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" (далі - позивач) через систему "Електронний суд" звернулося до суду з вказаним позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 1557-6393 від 28.05.2025 в розмірі 43 198,44 гривень. Позов мотивовано тим, що 28.05.2025 між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та [PERSON] укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1557-6393 від 28.05.2025 (далі - кредитний договір), за умовами якого товариство надало позичальнику кредит у сумі 15 000,00 грн., строк кредитування 365 днів, на базовий період 21 день, з пільговою процентною ставкою 0,01% в день, з стандартною процентною ставкою 1,00% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 (ста вісімдесяти) календарних днів з дати укладення договору та 0,74% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 (ста вісімдесят першого) календарного дня дії договору і до закінчення строку дії договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту. Кредитний договір укладено в електронному вигляді та підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання останнім одноразового ідентифікатора. Також Додатковою угодою № 1 від 23.06.2025 до Договору про відкриття кредитної лінії № 1557-6393 від 28.05.2025 кредитодавець та позивальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 3 000,00 грн. ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" виконало взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, однак відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 22.10.2025 становить 43 198,44 гривень, з яких: 14 998,50 гривень прострочена заборгованість за кредитом, 18 749,94 грн. заборгованість за нарахованими процентами, 9 000,00 грн. заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України та 450,00 грн. заборгованість по комісії, що й стало підставою для звернення до суду позивача із відповідною вимогою про стягнення на його користь з відповідача. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 16.12.2025 Липовецьким районним судом Вінницької області постановлено ухвалу про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. Відповідач повідомлявся про день та час розгляду справи шляхом направлення ухвали суду та судової повістки за зареєстрованою адресою місця проживання. Згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення та відміток відділення Укрпошти від 24.12.2025 та 26.01.2026 "адресат відсутній за вказаною адресою", у зв`язку з чим конверти із вкладенням повернуто суду, однак згідно положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України судові документи для [PERSON] вважаються врученими. 20.01.2026 від представника позивача через систему Електронний суд надійшла заява про долучення до матеріалів справи довідки про перерахування коштів ТОВ ФК КОНТРАКТОВИЙ ДІМ. Будь-які докази по справі, крім поданих позивачем разом із позовною заявою та заявою від 20.01.2026, від учасників справи на адресу суду не надходили. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Представник позивача у клопотанні № 1557-6393 від 26.11.2025 просив розгляд справи проводити без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Приймаючи до уваги те, що відповідач, будучи належним чином повідомленим, повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзиву на позов не подав, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст.ст. 279, 280 ЦПК України, про що було постановлено ухвалу 13.02.2026. Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, встановив, що 28.05.2025 між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та [PERSON] укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1557-6393 (а.с.12-22). Указаний договір, паспорт споживчого кредиту, таблиця обчислення загальної вартості кредиту та правила відкриття кредитної лінії підписані відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором "А3034". Відповідно до пункту 2.2 договору кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику кредиту на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язався повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом та інші платежі передбачені цим договором у порядку, передбаченому договором. Мета отримання кредиту: для задоволення особистих потреб позичальника (пункт 2.4 Договору). Загальний розмір кредиту 15 000,00 грн, дата видачі кредиту - 28.05.2025 (пункти 4.1 та 4.2 Договору). Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом та комісії за видачу кредиту. Тип процентної ставки за користування кредитом - фіксована (пункт 4.7 договору). Базовий період складає 21 календарних днів. Перебіг першого базового періоду починається з дати надання/видачі кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого базового періоду (пункт 4.8 Договору). Сплату процентів за користування кредитом та комісії за видачу кредиту позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше дат, які є останніми днями відповідних Базових періодів шляхом здійснення безготівкового переказу суми, що дорівнює Обов`язковому платежу, на банківський рахунок Кредитодавця (пункт 4.9 Договору). Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення цієї суми кредиту, за наступною Стандартною процентною ставкою 1,00% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 (ста вісімдесяти) календарних днів з дати укладення договору та 0,74% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 (ста вісімдесят першого) календарного дня дії договору і до закінчення строку дії договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (п. 4.10 Договору) Відповідно до п. 4.11. Договору комісія за видачу кредиту становить 0 %, водночас, комісійна винагорода, яка стягується з позичальника на користь третьої особи, що надає платіжні послуги, під час здійснення платежів да Договором через вебсайт Кредитодавця або через Особистий кабінет становить не більше 0,7% від суми платежу, що вноситься Позичальником (п. 4.12. Договору). Строк кредитування, тобто строк на який надається кредит позичальнику - 365 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення кредиту 27.05.2026 (пункт 4.14 Договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору (за весь строк кредитування) складає: 62 972,77 грн та включає в себе: суму кредиту, комісію за видачу кредиту, проценти за користування кредитом та комісійну винагороду (п. 4.16 Договору). Відповідно до п. 12.1 договору, цей договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови договору та надання кредиту. Укладаючи цей договір, позичальник підтвердив, що він попередньо уважно ознайомився із Правилами на веб-сайті кредитодавця, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись договору, а тому свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним. Також відповідач підтвердив, що до укладення договору уважно ознайомився з текстом цього договору та Правилами, а також отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема ч. 2 ст. 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" та статтями 9, 25 Закону України "Про споживче кредитування" на сайті кредитодавця, що забезпечує вірне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання (п. 12.9.1 Договору). У відповідності до п. 12.21 вищевказаного кредитного договору його невід`ємною частиною є додатки: Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспорт споживчого кредиту, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (Графік платежів за договором) відповідно до Методики Національного банку України. З відомостей, які містяться у листі ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КОНТРАКТОВИЙ ДІМ" № 17295 від 30.10.2025 судом встановлено перерахування 15 000,00 грн. від ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" по кредитному договору № 1557-6393 від 28.05.2025 на платіжну картку № [NUMBER] (а.с.69-77). Також судом встановлено, що 23.06.2025 між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та [PERSON] укладено Додаткову угоду до Договору про відкриття кредитної лінії № 1557-6393 (зворотна сторона а.с.38-а.с.41), відповідно до якої кредитодавець та позичальник підтверджують, що станом на момент укладення цієї Додаткової угоди сума кредиту, яка була надана позичальнику за договором та неповернута на момент укладення цієї Додаткової угоди становить: 11 998,50 грн., сума нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом становить 721,14 грн., сума нарахованої та несплаченої комісії за видачу кредиту становить: 0,00 грн. (п. 1 Додаткової угоди). Згідно п. 2.1. Додаткової угоди кредитодавець зобов`язувався надати позичальнику в кредит додаткові грошові кошти в розмірі 3 000,00 грн. Комісія за видачу додаткових грошових коштів у кредит становить 15,00% від суми додаткових грошових коштів, наданих відповідно до Додаткової угоди у кредит (п. 2.6. Додаткової угоди). Указана додаткова угода та таблиця обчислення загальної вартості кредиту та правила відкриття кредитної лінії підписані відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором "А1137". З довідки ТОВ УКР КРЕДИТ ФІНАНС про перерахування суми кредиту по договору № 1557-6393 від 28.05.2025, за допомогою системи EasyPAY на платіжну картку [PERSON] № [NUMBER] , 28.05.2025 здійснено ID платіж 1614367914 у розмірі 15 000,00 грн. з призначенням платежу «видача кредиту», а 23.06.2025 здійснено ID платіж 1628588252 у розмірі 3 000,00 грн. з призначенням платежу «добор по кредиту» (а.с.42). З розрахунку заборгованості за договором 1557-6393 від 28.05.2025 станом на 22.10.2025 заборгованість [PERSON] складає 43 198,44 грн., з яких: 14 998,50 гривень - основний борг, 18 749,94 гривень - залишок відсотків, 9 000,00 гривень залишок відсотків за ст. 625 ЦК України та 450,00 гривень - залишок комісій. У вказаній довідці, крім заборгованості за тілом кредиту, наведено розрахунок щодо нарахування відсотків (вказано період їх нарахування, процентну ставку та залишок за відсотками) (а.с.43-45). Отже судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконував умови кредитного договору № 1557-6393 від 28.05.2025, у зв`язку із чим перед позивачем виникла заборгованість, яка наразі не погашена. Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником. Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Матеріали справи свідчать про те, що кредитний договір № 1557-6393 від 28.05.2025 та додаткова угода до нього від 23.06.2025 укладені в електронній формі. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується також Законом України "Про споживче кредитування" та Законом України "Про електронну комерцію". За нормами частини першої статті 13 Закону України "Про споживче кредитування» договір про відкриття кредитної лінії № 1557-6393 був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію". Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Так, Закон України "Про електронну комерцію" (далі - Закон) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частин сьомої та дванадцятої статті 11 Закону, електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вищевказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Подібні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах: від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 20 червня 2022 року у справі № 757/40396/20 (провадження № 61-850св22), від 04 грудня 2023 року у справі № 212/10457/21 (провадження 61-6066св23) та інших. Як вбачається із матеріалів справи, кредитний договір підписано відповідачем електронним підписом шляхом зазначення одноразового ідентифікатора "А3034", а додаткова угода - А1137 які відповідно до вимог чинного законодавства були власноручно введений відповідачем для електронного підпису, у відповідності до вимог частин шостої та восьмої статті 11 і статті 12 Закону України "Про електронну комерцію". Отже, наведене свідчить, що відповідач ознайомився і погодився з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до частини тринадцятої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію". На спростування вказаних обставин відповідачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, тоді як надані позивачем до позову докази відповідають вимогам щодо їх належності та допустимості. Згідно з вимогами статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із статтями 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Приписами абзацу другого частин першої статті 1048 ЦК України визначено, що нарахування процентів може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Згідно зі статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Так, згідно умов кредитного договору № 1557-6393 від 28.05.2025 з урахуванням додаткової угоди, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, строк кредитування 365 днів; базовий період - 21 день; стандартна % ставка - 1 % в день, а з 181 календарного дня дії договору 0,74% в день. При цьому, умовами кредитного договору передбачено нарахування процентів протягом строку дії кредитного договору. Суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повернення [PERSON] отриманих у кредит коштів зі сплатою відсотків за користування кредитом та комісією за видачу кредитних коштів, в межах визначеного сторонами строку кредитування. За матеріалами справи встановлено, що кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань згідно умов укладеного Кредитного договору шляхом прийняття виконання зобов`язання Кредитодавця, а саме, отримавши кредитні кошти. Відповідач не скористався своїм правом протягом 21 календарного дня з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Відповідач отримав кредитні кошти на власний картковий рахунок, проте всупереч умов укладеного кредитного договору, зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів у повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором, відповідачем належним чином не виконувалися, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість. Як вбачається з наданого розрахунку заборгованості, станом на 22.10.2025 виникла заборгованість [PERSON] за наданим кредитом у розмірі 43 198,44 грн., таким чином, матеріалами справи підтверджується, що відповідач допустив неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка добровільно відповідачем не сплачується. За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, про що визначено в статті 209 ЦПК України. Зі статті 213 ЦПК України слідує, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі надані сторонами. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що вина відповідача щодо порушення умов виконання зобов`язань є доведеною зібраними та дослідженими судом доказами, що додані до матеріалів справи, а тому право кредитора на повернення кредитних коштів та процентів за їх користування є порушеним. Матеріали справи не містять, а відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності договору про відкриття кредитної лінії, також зазначений договір недійсним не визнано. Суд вважає, що позивач надав належні та допустимі докази про факт невиконання відповідачем узятих на себе зобов`язань за кредитним договором № 1557-6393 від 28.05.2025, щодо повернення фактично отриманої суми кредитних коштів в розмірі 14 998,50 грн., процентів в розмірі 18 749,94 грн. та комісії в розмірі 450,00 грн., на загальну суму в розмірі 34 198 (тридцять чотири тисячі сто дев`яносто вісім) гривень 44 коп., а тому порушене право позивача в цій частині підлягає судовому захисту. Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України, судом застосовуються положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відповідно до яких, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи ту обставину, що відповідачем на підставі ст. 625 ЦК України нараховано заборгованість за неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору № 1557-6393 від 28.05.2025, тобто у період дії в Україні воєнного стану, а саме після 24 лютого 2022 року, вона підлягає списанню кредитодавцем, а отже відповідні вимоги позивача про стягнення з відповідача 9 000,00 грн. задоволенню не підлягають. За таких обставин, суд задовольняє позов частково. Розподіл судових витрат. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні з позовом до суду, позивачем сплачено судовий збір згідно платіжної інструкції № 9795 від 09.12.2025 в сумі 2 422,40 грн. (а.с.1) який відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених вимог (34 198,44 грн. з 43 198,44 грн., що становить 79,17%), а отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.*79,17% задоволених позовних вимог, що становить 1 917 (одна тисяча дев`ятсот сімнадцять) гривень 81 коп.

Outcome: partial