Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

У квітні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що перебував з відповідачкою й шлюбі, який розірвано. Мають двох спільних дітей. Рішенням суду з нього стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини його заробітку. Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з матір`ю, проте з 10 березня 2022 року молодша донька [PERSON] проживає з батьком у м. Тернопіль. Старша донька [PERSON] проживала з батьком з 10.03.2022 по 19.09.2022 рік, після чого за згодою обох батьків виїхала до матері в Німеччину і до грудня 2023 року проживала з відповідачкою. З 24 грудня 2023 року обоє дітей проживають з ним, він фактично утримує дітей, тому виникла необхідність в припиненні стягнення аліментів. Просить припинити стягнення аліментів, що стягуються із [PERSON] , на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, починаючи з моменту фактичного проживання дітей з позивачем. Ухвалою Дніпропетровського районного Дніпропетровської області від 10.04.2025 справу передано на розгляд до Зарічного районного суду м.Суми. Ухвалою суду від 19.05.2025 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання, витребувано докази у справі. Ухвалою суду від 08.08.2025 витребувано докази у справі. У відзиві на позовну заяву відповідачка заперечувала проти позову у частині припинення стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] . Позовні вимоги в частині припинення стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] визнала за період з 07.04.2025 року. У відповіді на відзив позивач зазначив, що донька [PERSON] проживала з ним, починаючи з 24.12.2023 року та перебувала на його утриманні. При цьому, у періоді канікул [PERSON] виїздила до матері у Німеччину, звідки поверталася до їх закінчення. Донька [PERSON] постійно проживає з ним з 10.03.2022 року, у матері перебувала на канікулах з 23.12.2024 по 10.01.2025 року. За усною домовленістю дітей утримує той з батьків, з ким вони проживають, але поїздки дітей до відповідача в Німеччину фактично покривав позивач. У судовому засіданні позивач та представник позовні вимоги підтримали із зазначених підстав. Додатково пояснили, що доньки сторін [PERSON] та [PERSON] фактично мешкають разом із батьком, він повністю їх утримує, відтак, відсутні підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дітей. Стягнення аліментів у примусовому порядку не здійснювалося. З червня 2025 року [PERSON] проживає з дружиною і Німеччині. Навчається в Німеччині і паралельно на екстернатній основі навчалась у м.Тернопіль. наразі з січня 2026 року переведена в онлайн школу в м.Києві. У судовому засіданні представник відповідача повідомив, що відповідачка визнає, що донька [PERSON] фактично проживає разом із батьком та визнає необхідність припинення стягнення на її користь аліментів на утримання доньки. Разом з тим, з відповідачкою залишається проживати донька сторін, яка потребує утримання з боку позивача. Виконавче провадження з примусового стягнення аліментів з батька дітей не відкрите. Вважає, що необхідним та достатнім розміром аліментів, які підлягають стягненню з позивача на її користь на утримання доньки є 1/6 частина від доходів позивача. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони мають двох спільних дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.15-16). Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 20.12.2021 у справі №591/5416/21 розірвано шлюб між сторонами (а.с.17-19). Рішенням Краматорського міського суду Донецької обалсті від 17.11.2021 у справі № 234/12060/21 стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 06.09.2021 до досягнення повноліття найстаршою дитиною донькою [PERSON] (а.с. 20-23). Позивач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Фактично проживає у приміщенні в м.Тернопіль, яке винаймає за договором оренди (а.с. 10-11,14). З дослідженої у судовому засіданні довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] та [PERSON] з 04.07.2023 року зареєстровані за адресою : [ADDRESS] (а.с.24-25). Згідно довідки Тернопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 26 ім. Дмитра Заплітного від 08.01.2024 р. [PERSON] навчається в 5-В класі (а.с.26). Відповідно до заяви [PERSON] , поданої на ім`я Червоноградського міського голови, позивач надав згоду на виїзд Грабової Єсенії з матір`ю [PERSON] до Німеччини. Донька [PERSON] залишається разом з ним на його повному утриманні (а.с.27). Згідно заяви [PERSON] (сестри позивача) від 14.023.2025 року станом на момент написання заяви [PERSON] та [PERSON] проживають з її братом в м. Тернопіль та навчаються в Тернопільській ЗОШ № 26 ім. Дмитра Заплітного (а.с.28). Згідно інформації Тернопільської ЗОШ № 26 ім. [PERSON] від 08.11.2024 [PERSON] навчається у даному навчальному закладі з 05 січня 2024 року, з вчителями спілкується батько - [PERSON] , з матір`ю дитини класний керівник не знайома, вона не цікавиться станом навчання доньки (а.с.29-30). Відповідно до акту обстеження умов проживання, складеного 27.11.2024 відділом соціально-правового захисту дітей ССД УСМПЗД [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою : [ADDRESS] разом з батьком [PERSON] та його дружиною [PERSON] (а.с.31-32). Згідно інформації Тернопільської ЗОШ № 26 ім. Дмитра Заплітного від 08.11.2024 [PERSON] навчається у даному навчальному закладі з 01.09.2023 року, з вчителями спілкується батько - [PERSON] (а.с.32-34). Згідно довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Тернопільської міської ради амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 18 від 19.11.2024 в поліклініку з дітьми [PERSON] та [PERSON] приходить батько (а.с.35). Згідно заяви [PERSON] (дружини позивача) від 15.03.2025 року [PERSON] з 27.12.2022 року проживає з батьком, а з 24.12.2023 року [PERSON] стала проживати разом з ними та проживає станом на сьогодні (а.с.36). Згідно заяви [PERSON] (матері позивача) від 15.03.2025 року [PERSON] з 25.12.2021 року проживає з батьком, а з 24.12.2023 року [PERSON] стала проживати разом з батьком та проживає станом на сьогодні в м. Тернопіль (а.с.37). Відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Фактично проживає у Німеччині (а.с. 43). Згідно відомостей Державної прикордонної служби України, наданої на виконання ухвали про витребування доказів у періоді з 01.01.2022 по 19.08.2025 діти перединали державний кордон України, зокрема: [PERSON] з 23.12.2024 до 10.01.2025 року перебувала за межами України, [PERSON] перебувала на території України з 25.10.2023 до 30.10.2023, з 24.12.2023 до 11.06.2024, з 20.08.2024 до 23.12.2024, з 10.01.2025 до 01.06.2025 (а.с.130-131). Мати дітей перебувала у цей же період на території України: до 03.08.2022, з 25 по 30.10.2023, з 24 по 27.12.2023, з 22 по 31.03.2024, з 07 по 11.06.2024, з 20 по 23.12.2024, з 01 по 12.01.2025 (а.с. 117) Відповідачем надано проїзні квитки на ім`я [PERSON] та [PERSON] на міжнародні автобусні перевезення (а.с.160-166,169-176). Згідно з довідкою реабілітаційного центру «Академія Здоров`я» від 01.12.2025 [PERSON] консультована у реабілітаційному центрі та проходила комбіновані курси реабілітації із застосуванням рухової терапії, Шрот-терапії (23.08.2024-14.10.2024, 16.01.-08.02.2025) (а.с.168). У судовому засіданні, в якому позивач брав участь у відеоконференції з власних технічних засобів, відбулось також спілкування суду з дитиною [PERSON] . Вона повідомила, що проживає постійно з батьком у м. Тернополі, відвідує там школу. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Згідно з ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що донька сторін [PERSON] фактично проживає разом із батьком, проте за судовим рішенням на її утримання з батька на користь матері продовжують стягуватися аліменти. Враховуючи проживання доньки з батьком та перебування її на повному його забезпеченні, відсутня потреба у стягненні аліментів на утримання доньки на користь матері, яка не проживає разом з дитиною. Разом із тим, сторонами не заперечується, що донька сторін продовжує проживати разом із матір`ю. Відтак, позивач, як батько Єсенії, продовжує мати обов`язок утримувати доньки. Враховуючи, що за судовим рішенням було стягнуто з відповідача на утримання двох дітей 1/3 частину від його доходів та обов`язок зі сплати цих аліментів припинився на одну дитину, а також враховуючи, що на утриманні позивача є двоє дітей, одна з яких проживає разом із позивачем, суд вважає необхідним припинити стягнення аліментів з позивача за рішенням суду на утримання доньки у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) позивача. Решта з присуджених за рішенням суду у справі № 234/12060/21 аліментів (1/6 частина) підлягають стягненню на утримання доньки, яка продовжує проживати разом із матір`ю. Позивач просить припинити стягнення з нього аліментів, починаючи з моменту фактичного проживання дітей з позивачем. Разом з цим, у даній категорії справ не передбачено припинення стягнення аліментів за минулий період. Положення ч. 1 ст. 191 СК України на спірні правовідносини не розповсюджуються. Відтак, стягнення аліментів на утримання доньки підлягає припиненню з звернення до суду з позовом 07.04.2025 року. На підставі ст. 141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню половина судового збору, сплаченого при зверненні до суду.

Outcome: partial