Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 05.04.2019 у розмірі 12257,37 грн., яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 12257,37 грн., а також судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Позивач вказує, що 05.04.2019 [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 05.04.2019. Підписана Анкета-заява разом з Умовами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають між [PERSON] та АТ «Універсал Банк» договір про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідачка отримала кредит у сумі 9600,00 грн. на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Відповідачка не повернула своєчасно кошти банку, у зв`язку з чим виникла заборгованість станом на 15.01.2024 в розмірі 12257,37 грн., яка становить залишок заборгованості за тілом кредиту. 15.04.2024 ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова прийнято позов про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав. Представник відповідачки в судове засідання не з`явилася, подала відзив на позовну заяву, в якому просила в задоволенні позову відмовити. Зазначила, що анкета-заява містить підпис відповідачки, проте не містить істотних умов кредитного договору, у вказаній заяві відсутні будь-які відомості стосовно оформлення кредиту, зазначення суми кредитного ліміту, строку повернення кредиту, визначення розміру процентів за користування кредитом та інших істотних умов. Позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження отримання відповідачкою кредитного ліміту у розмірі 9600,00 грн., а розрахунок кредитної заборгованості не є доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу, оскільки позивачем не доведено укладання кредитного договору на заявлених позивачем умовах. Крім цього, зазначила, що до матеріалів позову банком долучено Витяг з Умов та правил, які набрали чинності 27.11.2021, проте анкету-заяву відповідачкою підписано у 2019 році, тобто [PERSON] приєдналась до Умов та правил, яких на момент підписання анкети заяви ще не існувало. До того ж, вважає, що посилання банку на наявність роздрукованого розрахунку заборгованості за договором, як на підставу задоволення позовних вимог, є необґрунтованими, оскільки сам розрахунок, умови кредитування, тощо, є внутрішніми документами банку та не містять відомостей, що дозволили б перевірити чи надавались кошти взагалі, чи видавалася кредитна картка та на який строк, правильність нарахування, чи встановлено кредитний ліміт, а тому, за відсутністю належних доказів, зробити висновок, що вказана заборгованість має місце і те, що вона виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов відповідного кредитного договору неможливо, як і неможливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачкою. Окрім цього, посилалася на те, що позивач просить суд стягнути заборгованість за кредитним договором, який було укладено 05.04.2019, тоді як розрахунок заборгованості починаєтьсяз з 23.10.2020, а дані з 05.04.2019 у вказаному розрахунку відсутні, що дає підстави сумніватись у достовірності вказаного розрахунку, а також розмірі заборгованості. Згідно даних відповіді на відзив позивач позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити в повному обсязі. Зазначив, що пройшовши процедуру ідентифікації, відповідачка 05.04.2019 року успішно пройшла процедуру верифікації та підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг Monobank | Universal Bank. Без ознайомлення з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, подальше укладення електронного кредитного договору є неможливим. У підписаній анкеті-заяві відповідачка визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та на паперових носіях. Отже, заповненням анкети-заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, які діяли станом на 05 квітня 2019, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Відповідно до пункту 3 анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, підписанням договору боржник беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку збільшувати/зменшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. У зв`язку з тим, що відповідачка лише частково здійснювала операції з поповнення своєї банківської карти, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку, тому і виникла заборгованість. У випадку, якщо клієнт має заборгованість по сплаті більше ніж одного щомісячного мінімального платежу (тобто по сплаті процентів та/або частини кредиту), погашення його грошових зобов`язань за такими щомісячними платежами відбувається згідно зі строками виникнення заборгованості, починаючи з найдавнішого за строком виникнення щомісячного платежу і включно до поточного щомісячного платежу, дотримуючись черговості погашення. У випадку переказу/перерахування грошових коштів на погашення будь-яких грошових зобов`язань клієнта за договором з порушенням зазначеної черговості, банк вправі самостійно перерозподілити кошти, що надійшли в рахунок погашення таких грошових зобов`язань, відповідно до зазначеної черговості шляхом проведення відповідних бухгалтерських проводок. Вважає, що виконаний банком розрахунок заборгованості є належним доказом, який підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний розпис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, кількість днів за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом. Відповідно до виписки про рух коштів по картці, всього за весь час користування карткою, боржником було проведено поповнень карткового рахунку на суму 96179,79 грн., а витрат по картці проведено на суму 108437,16 грн. Отже, сума коштів, яка досі не була повернута банку становить 12257,37 грн. Згідно з запереченнями на відповідь на відзив представник відповідачки вважає, що докази надані позивачем разом з відповіддю на відзив, подані з порушенням ЦПК України, та на її думку не можуть бути взяті судом до розгляду. Вважає, що сума отриманого кредиту позивачем чітко не зазначена та належними доказами не доведена, тому вважає, що підстави для задоволення позову відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи, суд доходить наступних висновків: У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Згідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Як встановлено судом і підтверджується письмовими доказами, 05.04.2019 [PERSON] звернулася до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 05.04.2019. Положеннями Анкети-заяви визначено, що Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву, відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку зазначених вище документів, вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Крім цього, позичальник погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, погодився з тим, що про зміну дозволеного розміру кредитного ліміту банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. В частині 6 Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг відповідачка просила вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналоги обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті їй в Банку. Відповідно до Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank Universal Bank, затверджених Протоколом Правління № 46 від 24.11.2021, що набуло чинності з 27.11.2021, та Тарифи банку Чорної картки monobank, Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Згідно з розрахунком заборгованості за договором № б/н від 05.04.2019, укладеним між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] , за період з 23.10.2020 по 15.01.2024 заборгованість відповідача становить 12257,37 грн, яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 12257,37 грн; заборгованості за відсотками 0,00 грн, заборгованості за пенею 0,00 грн. При цьому, відповідачці за вказаний період нараховувались відсотки за користування коштами. З виписки про рух коштів по картковому рахунку [PERSON] вбачається, що відповідачці 05.04.2019 зараховано на поточний рахунок кредитні кошти в розмірі 5000,00 грн, якими вона користувалася і вбачається рух грошових коштів. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк»). Умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 05.04.2019, посилався на Умови і правила обслуговування в АТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank Universal Bank, як на невід`ємні частини спірного договору. У даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови і правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача змінювалися АТ «Універсал Банк» з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. До позовної заяви банком долучено Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank Universal Bank, затверджених Протоколом Правління № 46 від 24.11.2021, що набуло чинності з 27.11.2021, та Тарифи банку Чорної картки monobank, Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, які датовані через два роки після підписання відповідачкою Анкети-заяви на укладення договору від 05.04.2019. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Умови і правила не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Вищезазначене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Тарифи банку Чорної картки monobank, Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит також не є документами, які можуть підтверджувати умови кредитування, оскільки вони не підписані позичальником. У матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем в електронному вигляді Умов і правил, Паспорту споживчого кредиту, Тарифів, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту, а тому у суду відсутні підстави вважати, що саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовами, Тарифами та Паспортом, Таблицею відповідач ознайомився і погодився, підписуючи заяву. У постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20, викладено правову позицію, згідно з якою, ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема ст. 1048 ЦК України, позивач не пред`явив. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд вважає підставними вимоги про стягнення з боржника суми непогашеного тіла кредиту. Аналогічну позицію в частині письмової форми договору та підстав врахування додаткових умов, не підписаних боржником, неодноразово висловлено Верховним Судом, зокрема при розгляді справи № 342/180/17-ц (Провадження № 14-131цс19) від 03.07.2019р. Судова практика у цій категорії справ є незмінною, що не може свідчити про порушення прав банку (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19)». Згідно позовної заяви позивач вказує, що відповідачка отримала кредит у розмірі 9600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Суд вважає, що доданий до позовної заяви розрахунок заборгованості не є належним доказом, оскільки не є повним, складений за період з 23.10.2020 по 15.01.2024, а відповідно до матеріалів справи договір про надання банківських послуг відповідачкою підписано 05.04.2019 і відповідно довідки про розмір встановленого кредитного ліміту банком лімі неодноразово змінювався як в сторону збільшення, так і в сторону зменшення і у зв`язку з неповнотою розрахунку суд позбавлений можливості первірити його правильність. До того ж, як вбачається з наданого банком розрахунку заборгованості, загальний залишок заборгованості за кредитом (тіло кредиту) на 15.01.2024 становить 12257,37 грн. Проте, фактично ця сума не є заборгованістю лише за тілом кредиту, оскільки банком також нараховувались проценти на заборгованість за кредитом. [PERSON] неодноразово вносила кошти у рахунок погашення кредитної заборгованості, однак сплачені нею кошти розподілялись банком на погашення процентів, які передбачені Умовами обслуговування рахунків фізичної особи, що відповідачем не підписані, тобто не спрямовувались на погашення тіла кредиту, у зв`язку з чим заборгованість зростала. Таким чином у справі, що розглядається судом, встановлено, що в анкеті-заяві від 05.04.2019 [PERSON] просила відкрити поточний рахунок у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов договору, а строки здійснення періодичних платежів не встановлені, процентна ставка не зазначена; з розрахунку заборгованості [PERSON] за період з 23.10.2020 по 15.01.2024 убачається, що банком проводилось нарахування процентів за процентною ставкою 37,2 %, які зараховувались в рахунок погашення заборгованості за відсотками; з довідки про рух коштів по картці [PERSON] за період 05.04.2019 по 15.01.2024 убачається, що сума погашення за наданим кредитом становить 96179,79 грн. Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах, установлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України, банк не пред`явив. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме додані до позовної заяви Умови і правила, а також відповідні додатки Тарифів, Паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачкою АТ «Універсал Банк» дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Таким чином, всупереч свого процесуального обов`язку доведення підстав позову, ст.ст. 12, 81 ЦПК України, позивач не надав до суду Умов і правил надання банківських послуг, Таблицю обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank Universal Bank, які були чинні в редакції саме на день підписання відповідачкою Анкети-заяви 05.04.2019, та які за змістом вказаної Анкети-заяви вона отримала у додатку на свій мобільний телефон, використала свій цифровий підпис при укладенні договору на отримання банківських послуг, то надані позивачем вищевказані документи не є належними і допустимими у даному спорі, а тому суд вважає, що позивач не довів, що між сторонами було укладено кредитний договір на певних умовах сплати процентів, а тому з урахуванням повернення кредитних коштів у сумі 96479,79 грн, яка перевищує основну суму боргу, слід зарахувати ці кошти (нараховані як відсотки та списані в рахунок погашення відсотків) в суму заборгованості за тілом кредиту за рахунок протиправно нарахованих та списаних банком відсотків. Аналогічну позицію щодо зарахування на погашення тіла кредиту коштів, сплачених боржником на погашення неправомірно нарахованих відсотків, котрі не передбачено в анкеті-заяві, наведено у постанові Верховного Суду від 18.05.2022 у справі № 697/302/20 (провадження № 61-2498св22), в якій АТ «Універсал Банк» було пред`явлено вимоги про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank». Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідачки на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості за договором про надання банківських послуг, тому і відмовляє в задоволенні позову. Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 КПК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн, який покладається на нього. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed