Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

У листопаді 2025 року [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Бабенко Олена Анатоліївна, звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначає, що 20.10.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Магдалинівського районного управління юстиції Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №46. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 06.12.2019 шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 22.01.2020 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх синів [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. [INFO] [PERSON] досяг повноліття, у зв`язку з чим Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області від 21.05.2021 було постановлено рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина щомісячно у розмірі частини заробітку (доходу), починаючи з 24.03.2021, до закінчення ним навчання, тобто до 14.06.2024 року (справа №179/405/21). Старший син, [PERSON] , [INFO] закінчив навчання. Проте, відповідач сплачує на утримання меншого сина, [PERSON] , 2010 року народження, аліменти у розмірі 1/6 частки, що становить близько 1500-1600 грн. Зазначає, що неповнолітній син, [PERSON] є дитиною з інвалідністю до 18 років, дитина потребує постійного лікування та реабілітації, придбання ліків, а враховуючи розмір аліментів, які сплачуються відповідачем на утримання сина, зазначений розмір не покриває навіть базових потреб дитини. Відповідач є здоровою працездатною особою, має у власності станцію технічного обслуговування автомобілів, має достатній рівень доходу, по рішення суду сплачує щомісячно на утримання неповнолітнього сина [PERSON] фактично 1/6 частку від доходу, непрацездатних дружини, батьків та інших дітей на утриманні не має. З урахуванням заяви про зміну предмету позову, яка подана представником позивача 02.02.2026, позивач просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення даного позову до суду, і до досягнення [PERSON] повноліття. Ухвалою від 09.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. 02 лютого 2026 року представником позивача подана заява про зміну предмету позову. В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача подала клопотання про розгляд справи у відсутність позивачки та її представника, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про визнання позову, зазначивши, що позовні вимоги в редакції заяви про зміну предмету позову від 02.02.2026 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі 4000 грн. визнає повністю, цивільну справу просить розглянути без його участі. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу Дослідивши надані докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 22.01.2020 у справі №179/1925/19 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на утримання сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно, починаючи з 07 листопада 2019 року і до повноліття дітей. Старший син позивачки та відповідач, [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття [INFO] . Відповідно до ч.ч.2, 3, ст.182 Сімейного кодексу України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Отже, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання молодшого сина, [PERSON] , [INFO] , на теперішній час становить 1/6 частку від доходу (заробітку) відповідача. Неповнолітній [PERSON] , [INFO] , є дитиною з інвалідністю до 18 років, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] від 18.09.2020. Позивачка, звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, посилалася на те, що розмір аліментів що стягуються з відповідача за рішенням суду, є недостатнім для забезпечення базових потреб дитини, оскільки дитина потребує постійного лікування та реабілітації, а тому просила змінити розмір аліментів, визначивши їх у розмірі 4000 грн. Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 4000 грн. щомісячно, про що подав відповідну заяву. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Виходячи із правової позиції Верховного Суду України у справі за № 143 цс13від 05.02.2014 року право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, непрацездатних дружини, батьків та інших дітей на утриманні не має, а тому має можливість сплачувати аліменти у розмірі, які просить позивачка. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про необхідність зміни способу стягнення аліментів, що стягуються з відповідача у розмірі 1/6 частки його доходів, та, враховуючи положення законодавства щодо права того з батьків, з яким проживає дитина, вирішувати питання щодо способу стягнення аліментів, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягувати в подальшому з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їх сина у розмірі 4000 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття Така зміна способу стягнення аліментів буде відповідати інтересам дитини та засадам справедливості, добросовісності та розумності. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому суд вважає за необхідне відповідно до ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Датою ухвалення рішення, у відповідності до ч.5 ст. 268 ЦПК України та правової позиції ОП КЦС ВС у справі 1519/2-5034/11 від 05.09.2022, є дата складення повного судового рішення. На підставі вище викладеного, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 81, 76, 89, 259, 263, 268 ЦПК України, суд,

Outcome: approved