Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

10.02.2026 року до Шевченківського районного суду міста Полтави у порядку окремого провадження надійшла заява [PERSON] про встановлення факту смерті батька [PERSON] , на тимчасово окупованій території України. Заявниця просить суд встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця села Федорівка Костянтинівського району Донецької області, який помер [INFO] в місті Горлівка Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , на підставі якого складено актовий запис № 170269930000600351001 від 28.01.2026 року в Горлівському міському відділі ЗАГС. Заявниця зазначає, що вона є донькою померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Калінінським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, в якому зазначено, що її батько [PERSON] , мати [PERSON] . Після реєстрації шлюбу 21.12.1993 року заявниця змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується відповідними записами в паспорті та трудовій книжці. Шлюб розірвано у 2004 році. Мати заявниці померла, і вона є єдиною донькою. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 12.02.2026 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 16.02.2026 року. 16.02.2026 року на адресу суду представник заявниці [PERSON] направила заяву про розгляд заяви про встановлення факту смерті без її участі та без участі заявниці. Представник заінтересованої особи Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився, листом від 13.02.2026 року № 112/22.20-27 повідомив про неможливість бути присутнім у судовому засіданні та просив провести судове засідання за відсутності представника відділу згідно вимог чинного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов наступних висновків. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або невизнаних прав. Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Як врегульовано п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Частиною 2 ст. 317 ЦПК України встановлено, що справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Як передбачено ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] (до шлюбу [PERSON] ) є донькою померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Калінінським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, в якому батьком зазначено [PERSON] . Зміна прізвища заявниці з [PERSON] на [PERSON] підтверджується відомостями паспорта громадянки України та записами у трудовій книжці. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженець села Федорівка Костянтинівського району Донецької області, помер [INFO] в місті Горлівка Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , на підставі якого складено актовий запис № 170269930000600351001 від 28.01.2026 року Горлівським міським відділом ЗАГС, виданим на тимчасово непідконтрольній українській владі території. Місто Горлівка, Донецької області є тимчасово окупованою територією України відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією». Суд зазначає, що відповідно до практики Міжнародного суду ООН, зокрема Консультативного висновку від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» (так звані «намібійські винятки»), а також практики Європейського суду з прав людини у справах «Кіпр проти Туреччини» та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії», документи щодо реєстрації смерті, видані окупаційною владою, можуть враховуватися судом як доказ за умови їх оцінки в сукупності з іншими матеріалами справи, що не означає легітимізації окупаційної влади. Відповідно до листа Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.04.2021 року № 987/0/208-21, положення цивільного процесуального закону не вимагають від осіб, які звертаються із заявою до суду про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, подання до суду письмової відмови органу реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації такого факту. Оскільки смерть [PERSON] настала на тимчасово окупованій території України, органи державної реєстрації актів цивільного стану не мають можливості зареєструвати факт його смерті на підставі свідоцтва про смерть, виданого органом, що діє на тимчасово окупованій території, оскільки форма цього документа не відповідає вимогам законодавства України. Відповідно до ч. 2 ст. 49 ЦК України актами цивільного стану є, зокрема, смерть фізичної особи. Смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Суд зазначає, що заявниця є заінтересованою особою у встановленні факту смерті батька, оскільки встановлення даного юридичного факту є необхідним для отримання свідоцтва про смерть державного зразка та оформлення спадщини після померлого. Мати заявниці померла і вона є єдиною донькою померлого. Встановлення факту смерті [PERSON] не порушує чиїх-небудь прав чи охоронюваних законом інтересів. На підставі викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки вона підтверджена належними доказами та відповідає вимогам чинного законодавства України.

Outcome: approved