Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, який уточнив та остаточно просив визнати за ним, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на 7/8 часток земельної ділянки від загальної площі 2,7354 га, яка розташована на території Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним нотаріусом було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] , у зв`язку із тим, що оригінал документа, що посвідчує право власності на ім`я спадкодавця на вищевказану земельну ділянку, відсутній. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. У судове засідання представник відповідача Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09.05.2024 відкрито загальне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно. Судом було встановлено, що згідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 373557, виданого 09.09.2005 Ізмаїльською райдержадміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 01.05.521.00121, [PERSON] належала земельна ділянка площею 2,74 га, яка розташована на території Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до відповіді на запит відділу № 4 управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру в Одеській області за № 1878/340-24 від 18.06.2024, за наявними у відділі № 4 Книгами записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі та других примірників державних актів станом на 31.12.2012 зареєстровано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 373557 від 09.09.2005 за № 01.05.521.00121 від 04.10.2006, який видано громадянці [PERSON] на одну земельну ділянку загальною площею 2,74 га, що розташована на території Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно до свідоцтва про смертьсерії [NUMBER] , повторно виданого 24.04.2018 Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина, до якої входить вищезазначене спадкове майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно до статей 1233, 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. При цьому право дієздатної фізичної особи на заповіт, як і будь-яке суб`єктивне цивільне право, здійснюється нею вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 та стаття 1234 ЦК України). Відповідно до заповіту від 25.10.2012, посвідченого секретарем Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Харченко О.Ф., зареєстрованого в реєстрі за № 85, [PERSON] заповіла: - належний їй на праві власності житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований по [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] ; - належну їй земельну ділянку на підставі Державного акту на право власності серії ЯА № 373557, виданого 09.09.2005 площею 2,74 га на території Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області [PERSON] , [INFO] . Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 77329561 від 14.06.2024, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області, заповіт [PERSON] від 25.10.2012, зареєстрований за № 85 не змінювався та не скасовувався. Частиною 1 ст. 1241 ЦК України, встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та не працездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Чоловік померлої [PERSON] , [INFO] , на час відкриття спадщини був непрацездатним за віком, а отже незалежно від змісту заповіту мав право на обов`язкову частку. Розмір обов`язкової частки [PERSON] розраховується наступним чином. У разі спадкування за законом після [PERSON] , померлої [INFO] , спадкоємцями за законом першої черги були б: - чоловік [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 18.10.1951 Саф`янівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області; - син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , повторно виданим 29.05.2018 Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області; - донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , повторно виданим 14.02.2002 Саф`янівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 06.07.1980 Саф`янівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, згідно якого [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] ; - син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 08.08.1952 Саф`янівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області. [PERSON] успадкував б 1/4 частку, половина частки складає 1/8. Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. У встановлений законом строк [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що підтверджено відповідною заявою, яка міститься в матеріалах спадкової справи за № 495/2015, заведеної 01.12.2015 після померлої [INFO] [PERSON] , тобто відповідно до вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майнота право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved