Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник заявника [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування поданої заяви зазначив, що [PERSON] народився [INFO] в смт Нововоронцовка Бериславського району Херсонської області. З 05.06.1985 заявник після служби в армії розпочав свою трудову діяльність, 05.06.1985 на його ім`я була заведена трудова книжка [NUMBER] , яка заповнена російською мовою, де його прізвище, ім`я, по-батькові вказані « [PERSON] ». У трудовій книжці вказана дата народження заявника « [INFO] ». [INFO] [PERSON] виповнилось 60 років і він, вважаючи що має право на отримання пенсії за віком, звернувся до відділу обслуговування громадян № 4 (сервісний центр) управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Херсонській області територіального органу ПФУ в с-щі Нововоронцовка Бериславського району Херсонської області з заявою про призначення пенсії за віком. Згідно з отриманого рішення ГУ ПФУ в Житомирській області від 14.03.2024 №212450013191 заявнику був підтверджений страховий стаж 5 років 3 місяці 1 день, в призначенні пенсії було відмовлено. У рішенні ГУ ПФУ міститься роз`яснення підстав для призначення пенсії: Пенсійний вік відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» становить 60 років. Якщо необхідний стаж відсутній, то на пенсію у 63 роки з 01.01.2026 по 31.12.2026 можуть вийти особи зі страховим стажем від 23 років. У разі відсутності страхового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком після досягнення 63 років, така пенсія призначається після досягнення особою 65-річного віку. Причиною відмови у призначенні пенсії за віком вказано відсутність необхідного страхового стажу. При цьому до страхового стажу не зараховано періоди трудової діяльності згідно записів трудової книжки, оскільки на титульній сторінці трудової книжки зазначена дата народження заявника [INFO] , що не відповідає паспортним даним. Також в рішенні ПФУ роз`яснюється, що для зарахування до страхового стажу періодів трудової діяльності необхідно надати уточнюючі довідки, виписки з наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи, що передбачено Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутністю трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, або провести виправлення дати народження. Заявник стверджує, що він не має можливості провести виправлення дати народження в трудовій книжці належним чином, бо підприємство, де була виписана трудова книжка, та інші підприємства, на яких він працював, припинили своє існування багато років тому. У зв`язку із цим, представник заявника просив встановити факт належності заявнику [PERSON] , [INFO] , трудової книжки [NUMBER] від 05.06.1985, виданої на ім`я « [PERSON] » (російською мовою). Представник заявника, заявник у судове засідання не з`явилися, матеріали справи містять клопотання про розгляд справи без участі заявника та представника заявника. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області в судове засідання не з`явився, надав пояснення в якому зазначив, що до уваги не взято трудову книжку [NUMBER] від 05.06.1985, видану на [PERSON] (мовою документа), оскільки на титульній сторінці трудової книжки зазначена дата народження заявника [INFO] , що не відповідає паспортним даним [NUMBER] виданого Нововоронцовським РВ УМВС України в Херсонській області від 14.10.1999 на [PERSON] [INFO] . Так, за приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі- Закон № 1788), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Враховуючи викладене, при вирішенні питання встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факт належності трудової книжки [NUMBER] від 05.06.1985 [PERSON] , [INFO] , та прийнятті рішенні, Головне управління покладається на всебічне, повне, об`єктивне та безпосереднє дослідження судом усіх наявних у справі доказів. Фактичні обставини, які встановив суд. Факт належності заявнику трудової книжки, підтверджується наступними документами: - трудовою книжкою заявника [NUMBER] від 05.06.1985, що належить [PERSON] (мовою документа), вказана дата народження « [INFO] » (а. с. 16-18). - дипломом заявника серія [NUMBER] від 07.07.1987 про закінчення Херсонського середнього ПТУ №8, що належить [PERSON] (а. с. 9). - військовим квитком серія [NUMBER] від 17.04.1981, що належить [PERSON] [INFO] (а. с. 6-8). - паспортом серія [NUMBER] , виданим Нововоронцовським РВ УМВС України в Херсонській області 14.10.1999, що належить [PERSON] , [INFO] , місце народження смт Нововоронцовка Бериславського району Херсонської області, місце реєстрації: [ADDRESS] , (а. с. 11-13). - рішенням ГУ ПФУ в Житомирській області від 14.03.2024 №212450013191 про відмову у призначенні пенсії, згідно якого заявнику розраховано страховий та відмовлено у призначенні пенсії (а. с. 15). Норми права, які застосував суд. Згідно вимог ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Встановлення факту належності трудової книжки має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для реалізації права на пенсійне забезпечення. Згідно зі ст. 48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації, відомості про стягнення до неї не заносяться. У відповідності до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. З огляду на приписи пункту 2.11, 2.12 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка Відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Висновки суду. Відповідно до приписів нормативно-правової бази законодавства України, яке регулює порядок нарахування пенсії, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи. Відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах. Трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки. У разі сумніву в належності трудової книжки особі внаслідок помилки, коли прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по-батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, ураховуючи положення пункту 26 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» факт належності цього документа відповідній особі може бути встановлено лише у судовому порядку. Внесення виправлень на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом від 29.07.93 № 58, у таких випадках не передбачено. Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Зібрані у справі докази письмові документи та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності трудової книжки, оскільки встановлення даного факту необхідне заявнику для оформлення і призначення пенсії та останній позбавлений можливості підтвердити вказане в інший спосіб. Встановлення такого факту не пов`язане з вирішенням спору про право, породжує для заявника юридичні наслідки, бо трудова книжка є основним документом, що підтверджує трудовий стаж, а факт перебування заявника у трудових відносинах є необхідним для нарахування йому трудового стажу; вказані обставини знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи судом, а тому, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними і підтвердженими доказами, та такими, що спрямовані на створення умов для конституційного права заявника на соціальний захист, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved