Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

У листопаді 2025 року [PERSON] (далі позивач) через представника [PERSON] звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області за допомогою системи «Електронний суд» з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області(далі відповідач), у якому з урахуванням заяви від 03.02.2026 року просила суд: 1. визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON] на недоотримані за життя пенсійні виплати [PERSON] , які не увійшли до суми, визначеної нотаріусом у свідоцтві про право на спадщину (за період з 01.01.2017 року по 26.01.2022 року включно); 2. зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплатити позивачу як спадкоємцю недоотримані за життя пенсійні виплати [PERSON] , які не увійшли до суми, визначеної нотаріусом у свідоцтві про право на спадщину (за період з 01.01.2017 року по 26.01.2022 року включно); 3. стягнути з відповідача на користь позивача недоотриману пенсію [PERSON] у розмірі 383 519,85 грн., що входить до складу спадщини на підставі свідоцтва від 27.01.2025 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Приватним нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 27.01.2025 року у вигляді недоотриманої пенсії у сумі 383 519,85грн. Однак, не зважаючи на звернення до органів пенсійного фонду, недоотриману пенсію померлого батька позивач так і не отримала, а відповідач вважає, що вказаний розмір підлягає зменшенню з урахуванням норм ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до 340 024,82 грн. Жодних виплат проведено не було. Крім того, з 01.01.2017 року відповідачем було припинено виплату пенсії батьку позивача у зв`язку з відсутністю за фактичним місцем проживання, яке позивач вважає протиправним. Оскільки позивач вважає свої права як спадкоємця порушеними, вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, направила до суду заву в якій просила розгляд справи здійснити без їх участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Розгляд справи відбувається в судовому засіданні (ч.1 ст. 211 ЦК України). Як передбачено ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19.11.2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, витребувано копії спадкової справи після смерті [PERSON] 13.01.2026 року до суду надійшли витребувані документи. Ухвалою суду від 03.02.2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , являється внутрішньо переміщеною особою згідно довідки від 31.03.2022 року №3235-7000069261 про взяття на обліку внутрішньо переміщеної особи. [INFO] помер [PERSON] , який є батьком позивача [PERSON] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.01.2025 року, що видано приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуцевич О.О. та зареєстровано в реєстрі за №112, спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна [PERSON] , 1938 року народження, який помер [INFO] , є його дочка [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії з належними нарахуваннями, індексаціями тощо станом на 23.10.2024 року у сумі 383 519,85 грн. Належність зазначеної недоотриманої пенсії спадкодавцю підтверджується Листом Відділу опрацювання документації №2 Управління з питань виплат Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 24 жовтня 2024 року №1000-0402-8/170499 (сума може змінитись в залежності від дати звернення особи, яка має право на спадщину із оформленим свідоцтвом про право на спадщину). Зазначений лист Відділу опрацювання документації №2 Управління з питань виплат Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 24 жовтня 2024 року №1000-0402-8/170499 наявний у матеріалах справи. У той же час, вказані кошти позивачу виплачено не було та повідомлено, визначена сума буде зменшена у відповідності до норм ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Стаття 1216 ЦК України передбачає те, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ст. 1227 ЦК України сума заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженнях здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Згідно із ч. 1-3 ст.1268 ЦК України,спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно до статті 1271 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1298 ЦК України). Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Матеріалами справи доведено, що позивач в установленому законом порядку звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, після чого їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом у вигляді недоотриманої пенсії у сумі 383 519,85 грн. У подальшому позивачу повідомлено, що вказаний розмір підлягає зменшенню з урахуванням норм ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до 340 024,82 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Згідно із ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 1227 ЦК України узгоджуються з положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Враховуючи вказані норми, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в частині стягнення недоотриманої та невиплаченої пенсії у сумі 383 519,85 грн., оскільки остання успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень ст. 1227 ЦК України, у тому розмірі, у якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті. Свідоцтво про право на спадщину за закономвід 27.01.2025 року, що видано приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуцевич О.О. та зареєстровано в реєстрі за №112, неоспорене та є чинним. Враховуючи вищевикладене, сума коштів, вказана у свідоцтві від 27.01.2025 року у розмірі 383 519,85грн. підлягає стягненню на користь позивача, оскільки у матеріалах справи відсутні докази сплати на рахунок позивача зазначеної суми коштів. При цьому, суд враховує, що розмір недоотриманої пенсії, як зазначено у свідоцтві, підтверджено Листом Відділу опрацювання документації №2 Управління з питань виплат Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 24 жовтня 2024 року №1000-0402-8/170499. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Стаття 1 Першого протоколу до конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32). Окрім того Європейський суд з прав людини в своїй практиці (рішення від 13.05.1980 року в справі «Артіко проти Італії (пункт 35), рішення від 30.05.2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 32) визначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних. Беручи до увагу ту обставину, що право [PERSON] на недоотриману пенсію у встановленому розмірі закріплено свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27.01.2025 року, але кошти виплачено не було, права позивача підлягають захисту шляхом їх стягнення за даним судовим рішення. Вирішуючи позовні вимоги щодо визнання за позивачем права власності у порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON] на недоотримані за життя пенсійні виплати, які не увійшли до суми, визначеної нотаріусом у свідоцтві про право на спадщину (за період з 01.01.2017 року по 26.01.2022 року включно) та зобов`язання здійснити нарахування та виплатити позивачу як спадкоємцю недоотримані за життя вказані пенсійні виплати, судом встановлено наступне. Як вбачається із листа Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 02.04.2025 року №1000-0202-8/44535, [PERSON] перебував на обліку в Бориспільському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.08.2014 року. Згідно довідки від 17.12.2014 №3225000860, являвся внутрішньо переміщеною особою. Згідно витягу з протоколу № 19 засідання комісії Управління соціального захисту населення Бориспільської райдержадміністрації з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 02.12.2016, [PERSON] було відмовлено у призначенні соціальних виплат та припинено соціальні виплати у зв`язку з відсутністю за фактичним місцем проживання. У зв`язку з цим, виплату пенсії припинено з 01.01.2017 року. Із заявою про поновлення виплати пенсії [PERSON] особисто не звертався, ідентифікація особи не проводилася, [INFO] помер. На день смерті нарахування та виплата пенсії не здійснювалися. На адресу Головного управління надійшов запит приватного нотаріуса щодо наявності сум невиплачених пенсійних коштів [PERSON] . На дату надходження запиту було поновлено виплату пенсії та обчислено розмір пенсії, що могла бути нарахована [PERSON] з урахуванням вимог ст. 46 Закону та надана відповідь нотаріусу листом від 24.10.2024 за вих. № 1000-0402-8/170499. У матеріалах справи відсутні належні та безспірні докази на спростування тверджень Головного Управління Пенсійного Фонду України в Київській області про не звернення померлого за життя до управління з заявою про нарахування та виплату пенсії. Тобто, заявлені вимоги про визнання права власності на недоотримані пенсійні виплати та зобов`язання здійснити їх нарахування і виплату, на виплату якої [PERSON] не мав права, остільки за життя з відповідною заявою до відповідача не звертався й така пенсія йому у відповідності до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не призначалася. Отже, пенсійні виплати померлому згідно положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідачем не нараховувалися та не виплачувалися. Спадкування є формою правонаступництва, що реалізується спадкоємцем у межах обсягу спадкової маси та не включає в себе процесуальні права та обов`язки спадкодавця, які ним не реалізовані за життя. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити в частині стягнення недоотриманої пенсії, яку було встановлено згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.01.2025 року, у розмірі 383 519,85 грн. Враховуючи приписи ст. 141 ЦПК України, беручи до уваги часткове задоволення позову що стосується майнових вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 3 835,20 грн. На підставі викладено та

Outcome: partial