Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 19 грудня 2025 року [PERSON] звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою про розірвання шлюбу, в обґрунтування якої зазначив, що 14 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Малинського районного управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб між позивачем та [PERSON] . Сторони мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя не склалося, шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем фактично припинено, подружжя має різні погляди на сімейне життя, спільного господарства не ведуть, проживають окремо з червня 2025 року, подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. За наведених обставин, шлюб носить лише формальний характер. Сім`я фактично розпалась, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому [PERSON] наполягає на розлученні. Явка та позиція сторін по справі: Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 19.02.2026 подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, 11.02.2026 подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Суд, відповідно до ст. 247 ЦПК України, розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Встановлено, що 14 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Малинського районного управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , за актовим записом № 244, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . (а.с.5). Після реєстрації шлюбу відповідачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.8) . У сторін народилися дитина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя не склалося, шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем фактично припинено, подружжя має різні погляди на сімейне життя, спільного господарства не ведуть, проживають окремо з червня 2025 року, подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Враховуючи, що сторони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейних відносин як подружжя, подальше спільне життя із збереженням шлюбу буде суперечити інтересам кожного з сторін. На даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і примирення між ними стало неможливим. Мотиви та застосовані норми права. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства. У відповідності до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. А тому, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин згідно зі ст. 56 Сімейного кодексу України. За змістом ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями п.10 постанови Пленуму Верховного Суду №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягаючи на розірванні шлюбу, оскільки фактично сімейні стосунки припинені. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Таким чином, сім`я фактично розпалася і збережена бути не може, стосунки, які існують між сторонами, виключають можливість збереження сім`ї, подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або встановити своє дошлюбне прізвище. У зв`язку з відсутністю відповідного клопотання відповідача, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище, набуте у шлюбі « [PERSON] ». З відповідача на користь позивача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору при поданні позову до суду.

Outcome: approved