Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (далі - АТ «ПУМБ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами: № 2001179219501 від 24.11.2018 року - 25211,25 грн, № 1012511331 від 08.08.2023 року - 10166,66 грн, № 1012589650 від 17.08.2023 року - 76640,54 грн, а також стягнути 2422,40 грн судового збору. В обґрунтування вимог представник позивача зазначив, що 24.11.2018 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2001179219501, за яким позичальнику видано кредит у сумі 16400 грн. Крім того, 08.08.2023 року між сторонами було укладено кредитний договір № 1012511331, за умовами якого позичальнику надано кредит у сумі 9881,20 грн. Також, 17.08.2023 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1012589650, за яким позичальнику видано кредит у сумі 68307,43 грн. Відповідачка не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідачки перед позивачем станом на 17.08.2025 року склала: 1) за кредитним договором від 24.11.2018 № 2001179219501 - 25211,25 грн., з яких: 16398,07 грн. заборгованість за кредитом; 8813,18 грн. заборгованість процентами; 0 грн. заборгованість за комісією; 2) за кредитним договором від 08.08.2023 № 1012511331- 10166,66 грн., з яких: 7320,31 грн. заборгованість за кредитом; 0,42 грн. заборгованість процентами; 2845,93 грн. заборгованість за комісією; 3) за кредитним договором від 17.08.2023 № 1012589650- 76640,54 грн., з яких: 56924,28 грн. заборгованість за кредитом; 8,45 грн. заборгованість процентами; 19707,81 грн. заборгованість за комісією. Тобто загальна сума заборгованості по вказаним кредитним договорам станом на 17.08.2025 склала 112018,45 гривень. АТ «ПУМБ» надіслало відповідачу письмові вимоги про необхідність погашення заборгованості, однак у встановлений строк відповідачка не виконала вимоги позивача, заборгованість не погасила. 07.10.2025 ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу без його участі, не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик на сайті Судової влади України та за місцем реєстрації, про причини неявки суду не повідомила, відзиву заяв та клопотань не подавала. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що 24.11.2018 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2001179219501, за яким вона отримала кредит у сумі 8628 грн. Основні умови договору: стандартна процентна ставка - 47,88%; реальна річна процентна ставка - 47,88%; орієнтовна загальна вартість кредиту - 12577,68 грн. Також судом встановлено, що 08.08.2023 року відповідачка уклала з АТ «ПУМБ» кредитний договір № 1012511331, відповідно до умов якого йому надано кредит у сумі 9881,20 грн. Сторони погодили такі його істотні умови цього договору: строк - 24 місяці; розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 1,6 %; розмір процентної ставки 0,01% річних; платіжні періоди з 08.08.2023 по 08.08.2025; реальна річна процентна ставка - 38,886 %; загальні витрати за споживчим кредитом - 3795,24 грн; загальна вартість кредиту - 13676,44 грн. Крім цього, 17.08.2023 відповідач уклав з АТ «ПУМБ» кредитний договір № 1012589650, відповідно до умов якого йому надано кредит у сумі 68307,43 грн. Сторони погодили такі його істотні умови цього договору: строк - 36 місяців; розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 1,6 %; розмір процентної ставки 0,01% річних; платіжні періоди з 17.08.2023 по 17.08.2026; реальна річна процентна ставка - 37,6 %; загальні витрати за споживчим кредитом - 39355,48 грн; загальна вартість кредиту - 107662,91 грн. При цьому, сторони погодили всі істотні умови кредитування, зокрема щодо сплати процентів та комісії. Так, за договором від 24.11.2018 відповідач зобов`язався повертати кредит та сплачувати відсотки, а за договорами від 08.08.2023 та 17.08.2023, окрім тіла кредиту та відсотків, також передбачено сплату комісії за обслуговування кредитної заборгованості, про що свідчить підписані відповідачкою заяви та паспорти споживчих кредитів. Таким чином, відповідачка зобов`язалася щомісячними платежами повертати кредит, сплачувати проценти за користування кредитними коштами та комісію згідно з графіками та умовами кожного з договорів. З виписок за особовими рахунками вбачається, що [PERSON] користувалася кредитними коштами за всіма договорами, частково здійснювала погашення, але порушила графік платежів. За розрахунком банку заборгованість відповідачки станом на 17.08.2025 року становить : за кредитним договором від 24.11.2018 № 2001179219501 - 25211,25 грн., з яких: 16398,07 грн. заборгованість за кредитом; 8813,18 грн. заборгованість процентами; 0 грн. заборгованість за комісією; за кредитним договором від 08.08.2023 № 1012511331- 10166,66 грн., з яких: 7320,31 грн. заборгованість за кредитом; 0,42 грн. заборгованість процентами; 2845,93 грн. заборгованість за комісією; за кредитним договором від 17.08.2023 № 1012589650 - 76640,54 грн., з яких: 56924,28 грн. заборгованість за кредитом; 8,45 грн. заборгованість процентами; 19707,81 грн. заборгованість за комісією. Загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню, складає 112018,45 грн. АТ «ПУМБ» направило [PERSON] письмову вимогу про сплату вказаної заборгованості. Одночасно банк попередив відповідача про примусове стягнення боргу в судовому порядку. Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом статті 207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). В силу частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, норми якої в силу частини другої статті 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Зібрані докази вказують на те, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено договори комплексного банківського обслуговування, у рамках яких банк надав відповідачу кредитні кошти. Щодо позовних вимог в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками, суд зазначає таке. Судом встановлено, що відповідачка неналежним чином виконувала взяті на себе зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати відсотків. Станом на 17.05.2025 заборгованість за тілом кредиту та процентами за договорами становить: за кредитним договором від 24.11.2018 № 2001179219501 - 16398,07 грн. заборгованість за кредитом; 8813,18 грн. заборгованість процентами; за кредитним договором від 08.08.2023 № 1012511331- 7320,31 грн. заборгованість за кредитом; 0,42 грн. заборгованість процентами; за кредитним договором від 17.08.2023 № 1012589650- 56924,28 грн. заборгованість за кредитом; 8,45 грн. заборгованість процентами. Вказані вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог в частині стягнення заборгованості з комісії за обслуговування кредитної заборгованості суд зазначає наступне. Позивач у поданому до суду позові просить стягнути з відповідача заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості за договором від 08.08.2023 № 1012511331- в сумі 2845,93 грн; за договором від 17.08.2023 № 1012589650 - в сумі 19707,81 грн. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини 1 статті 1 та частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит, банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку. Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит, загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Однак, Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків. Згідно з частиною 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування», щодо сплати комісії за обслуговування кредитної заборгованості, є нікчемною відповідно до частин 1 та 2 статті 11, частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що у кредитному договорі має бути зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія. При цьому до таких послуг не може бути віднесене щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно. Судом встановлено, що умовами договору № 1012511331 від 08.08.2023 передбачено сплату відповідачем щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості, яка складає 1,6% від суми кредиту. Необхідність внесення плати за обслуговування кредитної заборгованості передбачена і в графіку платежів. За цим договором щомісячна комісія визначена у сумі 158,10 грн щомісячно. Окрім того, за умовами договору № 1012589650 від 17.08.2023 передбачено сплату відповідачем щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості, яка складає 1,6% від суми кредиту. Необхідність внесення плати за обслуговування кредитної заборгованості передбачена і в графіку платежів. За цим договором щомісячна комісія визначена у сумі 1092,92 грн щомісячно. При цьому, в кредитних договорах не зазначений перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу, та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості (розрахунково-касове обслуговування). Банк не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору. Отже, суд доходить до висновку, що положення договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин 1 та 2 статті 11, частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». З урахуванням викладеного, позовна вимога про стягнення комісії в сумі 2845,93 грн за договором № 1012511331 від 08.08.2023 та в сумі 19707,81 грн з договором №1012589650 від 17.08.2023 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню, а стягненню з відповідача підлягає лише заборгованість за тілом кредиту та відсотками в загальній сумі 89464,71 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Оскільки позов задоволено частково (задоволено вимоги на суму 89464,71 грн, що становить 79,87% від ціни позову 112018,45 грн), з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог у розмірі 1934,77 грн.

Outcome: partial