Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

У листопаді 2025 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач просить стягнути з відповідачки суму заборгованості за кредитним договором № 513627 від 15.02.2021 у розмірі 28910,95 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13000,00 грн. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 15.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 513627, за умовами якого ТОВ «Слон кредит» надало [PERSON] грошові кошти в розмірі 12500,00 грн., а [PERSON] зобов`язалась повернути використану суму в строк до 14.02.2023 та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах, визначених договором. 26.11.2021 було укладено договір № 26-11/2021 відповідно до якого ТОВ «Слон кредит» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 513627. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 513627. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» має право вимоги до відповідачки за договором № 513627. Загальний розмір заборгованості за договором позики № 513627 від 15.02.2021 на день формування позовної заяви складає: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 11741,46 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 16185,14 грн.; заборгованість за нарахованими процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 984,35 грн. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 03.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник позивача ТОВ «Коллект Центр» у судове засідання не з`явився, у позові просив розглянути справу за відсутності представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, відзиву на позов не подала. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Згідно з приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Приписами ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 15.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 5136270. Пунктом 1.3 договору встановлено, що сума кредиту складає 12500,00 грн. Відповідно до п. 1.4 договору строк кредиту складає 730 днів, з кінцевим терміном повернення 15.02.2023. Згідно п. 1.5 договору процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та складає: за перший день користування кредитом (включно) 25 % в день; за усі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85 % річних. За умовами п. 2.1 договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування: у розмірі 10000,00 грн. на користь споживача; у розмірі 2500,00 грн. на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5 договору. Відповідно до п. 3.1 нарахування процентів за договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного у п. 1.4 договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в Графіку платежів, виходячи з припущення, що споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені договором. Згідно п. 3.6 договору прострочення споживачем сплати кредиту (чергового платежу) та/або звернення товариства до суду про стягнення заборгованості за договором, не зупиняє нарахування процентів протягом строку, визначеного п. 1.4 договору, крім випадків прийняття окремого відповідного рішення товариством. У розділі 9 договору «Реквізити та підписи сторін» у графі «Клієнт» містяться персональні дані [PERSON] , зокрема: РНОКПП, паспортні дані, зареєстроване місце проживання, а також підпис [PERSON] ТОВ «Слон кредит» перерахувало відповідачці [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 513627 від 15.02.2021 грошові кошти у розмірі 10000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4548 від 15.02.2021. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 26.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 26-11/2021, за яким клієнт первісний кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 14517355,38 грн., а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, в стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржниками. Згідно з актом приймання-передавання реєстру боржників від 26.11.2021 за договором факторингу № 26-11/2021 від 26.11.2021, Товариство з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» прийняло реєстр боржників кількістю 1045, після чого, з урахуванням умов договору факторингу № 26-11/2021 від 26.11.2021, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 26-11/2021 від 26.11.2021, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до боржників, у тому числі до відповідачки [PERSON] за договором № 513627 від 15.02.2021 в сумі 16715,92 грн., з яких: 11741,46 грн. заборгованість за тілом кредиту; 4974,46 грн. заборгованість по процентам. 10.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за яким в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває в обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у додатках № 1 та № 3 до цього договору. Новий кредитор сплачує первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим договором. Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників в електронному вигляді, права вимоги за якими відступаються за договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» прийняло реєстр боржників в електронному вигляді, права за якими відступаються. Загальна кількість боржників 207307. Відповідно до реєстру боржників від 10.01.2023 до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до боржників, у тому числі до відповідачки [PERSON] за договором № 513627 від 15.02.2021 в сумі 27926,60 грн., з яких: 11741,46 грн. заборгованість за тілом кредиту, 16185,14 грн. заборгованість за нарахованими процентами. Згідно з приписами ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Із наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 513627 від 15.02.2021, виконаного ТОВ «Слон Кредит» видно, що станом на 26.11.2021 за відповідачкою [PERSON] рахувалась заборгованість у розмірі 16715,92 грн., з яких: 11741,46 грн. заборгованість за тілом кредиту, 4974,46 грн. заборгованість за нарахованими процентами. За змістом наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 513627 від 15.02.2021, виконаного ТОВ «Вердикт Капітал» видно, що станом на 10.01.2023 за відповідачкою [PERSON] рахувалась заборгованість у розмірі 27926,60 грн., з яких: 11741,46 грн. заборгованість за тілом кредиту, 4974,46 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 11210,68 грн. нараховані відсотки згідно кредитного договору. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 513627 від 15.02.2021, виконаного ТОВ «Коллект Центр» видно, що станом на 10.11.2025 за відповідачкою [PERSON] рахується заборгованість у розмірі 28910,95 грн., з яких: 11741,46 грн. заборгованість за тілом кредиту, 16185,14 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 984,35 грн. нараховані відсотки. Відомостей про добровільне виконання [PERSON] зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту № 513627 від 15.02.2021 матеріали справи не містять. Оскільки [PERSON] не сплатила заборгованість за тілом кредиту та процентами, суд вважає позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідачка не надала суду належних доказів повної чи часткової сплати цієї заборгованості, не спростувала обставин на які посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог та наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2422,40 грн. Вирішуючи питання про відшкодування на користь позивача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить з наступного. Згідно з приписами ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частина 4 ст. 137 ЦПК України визначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Як встановлено судом, у межах розгляду даної цивільної справи позивачу надавалась професійна правнича допомога фізичною особою-підприємцем [PERSON] на підставі договору про надання правової допомоги № 02-09/2024-7 від 02.09.2024, який наявний в матеріалах справи. За відомостями Єдиного реєстру адвокатів України Корнійчук Я.П. є адвокатом. Відповідно до витягу з акту № 14 про надання юридичної допомоги від 31.10.2025, ФОП [PERSON] надала ТОВ «Коллект Центр» правові послуги у зв`язку з розглядом даної цивільної справи на загальну суму 13000,00 грн. У даному акті зазначений перелік послуг та їх вартість. Згідно ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Верховного Суду від 22.11.2019 у справі № 910/906/18 зазначено, що суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. На переконання суду визначений позивачем до стягнення склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу не у повній мірі є обґрунтованим. Суд ураховує, що з 02.09.2024 між ТОВ «Коллект Центр» та ФОП [PERSON] діє рамковий договір, який не вимагає усної консультації щодо кожної судової справи. За вказаних обставин нарахована сума у розмірі 4000,00 грн. за надання усної консультації є необґрунтованою. Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги від відповідачки не надходило. З урахуванням вищенаведеного, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved