Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, який зареєстрований 10.12.2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Жмеринці Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №425. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає з позивачем. Спору про місце проживання дитини та виплати аліментів немає. Сторони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, разом не проживають з січня 2020 року, спільного господарства не ведуть. Шлюб існує формально. Просила шлюб розірвати, визначити місце проживання дитини з позивачем, після розірвання шлюбу змінити її призвище на дошлюбне. Ухвалою від 01.10.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній справі, призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в наданій заяві просила розгляд справи провести в її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, до суду повернувся конверт з відміткою на довідці Укрпошти «Адресат відсутній за вказаною адресою», причини його неявки суду невідомі. Згідно з положеннями ч.7 та 8 ст.128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, відповідач [PERSON] вважається належним чином повідомленим про розгляд його справи судом, відзиву на позовну заяву не надіслав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстрований 10.12.2011 року у відділі Державної реєстрації актів цивільного стану по місту Жмеринці Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №425. (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем. Спору про місце проживання дитини та виплати аліментів немає. Сторони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, разом не проживають з січня 2020 року, спільного господарства не ведуть. Шлюб існує формально. Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. У відповідності до положень ст.ст.3,24 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ст.55 СК України врегульовано, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частиною 3 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. У відповідності із ст.ст.104,105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу, відповідно до якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За правилами ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, враховуючи чітку позицію позивача щодо необхідності розірвання шлюбу, відсутності будь-яких заперечень зі сторони відповідача, відсутність підстав для примирення у сторін, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, шлюб між ними носить формальний характер. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. З огляду на те, що позивач просила про зміну свого прізвища на дошлюбне у рішенні суду має бути зазначено про вибір позивачем прізвища після розірвання шлюбу. Щодо вимоги позивача [PERSON] про визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] з нею, суд зазначає, що позивачем в позовній заяві вказано що спору між сторонами про місце проживання дитини немає, тому суд вважає, що вказані позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки є недоведеними та необґрунтованими. Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати, в розмірі 1211,20 грн суми судового збору за подання позовної заяви (а.с.5). На підставі викладеного,

Outcome: partial