Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України звернувся до суду через систему «Електронний суд» з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви, позивач зазначає, що 01 липня 2023 року о 23 годині 40 хвилин у м. Івано-Франківськ по вул. Національної Гвардії [PERSON] , керуючи транспортним засобом «KOVI», державний номерний знак [NUMBER] , не врахував дорожню обстановку, не був уважним, не дотримався безпечної швидкості та допустив наїзд на припаркований транспортний засіб «Jeep», державний номерний знак [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 вересня 2023 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідач керував автомобілем «KOVI», державний номерний знак [NUMBER] , без полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та страхового сертифікату «Зелена картка». 05 липня 2023 року власник пошкодженого транспортного засобу «Jeep», державний номерний знак [NUMBER] , з метою отримання відшкодування збитків, звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою, а також надав копії документів, що підтверджували його право власності на автомобіль та правомірність керування ним. Крім того, до заяви було долучено копія полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, який був чинним на момент дорожньо-транспортної пригоди щодо пошкодженого автомобіля. Після звернення потерпілої особи (власника пошкодженого автомобіля) Моторним (транспортним) страховим бюро України було відкрито регресну справу №94060 для проведення огляду пошкодженого транспортного засобу. Внаслідок такого огляду, який був здійснений 17.07.2023, та проведення автотоварознавчого дослідження було складено Звіт № 51-08-2023 від 03.08.2023. Згідно з висновками Звіту № 51-08-2023 від 03.08.2023 було встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Jeep», державний номерний знак [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становила 93 650,35 гривень. Вартість такого дослідження щодо розміру збитків становила 1 250,00 гривень. У подальшому, при перевірці змісту отриманих документів, з метою визначення розміру регламентної виплати, працівниками відділу експертиз Моторного (транспортного) страхового бюро України було встановлено низку недоліків вказаного вище звіту. З врахуванням усунення таких недоліків було визначено розмір регламентної виплати у сумі 69 294,15 гривень. Зазначена шкода, у визначеному спеціалістом розмірі, потерпілій особі особисто винуватцем дорожньо-транспортної пригоди відшкодована не була. При цьому договірних зобов`язань між Моторним (транспортним) страховим бюро України, потерпілою особою та відповідачем не виникало. З урахуванням лімітів страхової відповідальності та інформації, наявної у розпорядженні Моторного (транспортного) страхового бюро України, позивач 16.11.2023 здійснив виплату відшкодування потерпілій особі у розмірі 69 294,15 гривень за шкоду, заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу. Моторне (транспортне) страхове бюро України виконало покладений на нього обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини водія транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Тому після проведення виплати потерпілій особі у Моторного (транспортного) страхового бюро України виникло право зворотної вимоги до відповідача. Тобто позивач набув право вимоги, яке потерпіла особа ( [PERSON] ) мала до відповідача як до особи, відповідальної за завдані збитки Позивач надсилав відповідачу листи-претензії щодо компенсації витрат у добровільному порядку. Однак жодної відповіді на такі листи відповідач не надав і перерахунків позивачу не здійснював. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача кошти в розмірі понесених витрат: 69 294,15 гривень регламентна виплата за шкоду пов`язану з пошкодженням транспортного засобу, 1 250,00 гривень витрати пов`язані зі встановлення розміру збитків та судові витрати, до яких належить сума сплаченого судового збору, у розмірі 2 422,40 гривень, усього разом 72 966,55 гривень (а.с. 1-8). 19 травня 2025 року відповідач [PERSON] надав до суду пояснення, в яких вказав, що ним добровільно здійснено виплату потерпілому у сумі 12000,00 гривень як часткове відшкодування завданої шкоди. Просить врахувати вказану виплату як обставину, що зменшує обсяг зобов`язань за регресним позовом, а також те, що відповідач є єдиним годувальником у сім`ї (а.с. 126, 134). 26 червня 2025 року позивачем Моторним (транспортним) страховим бюро України надані додаткові пояснення, в яких позивач зазначає, що жодного доказу на підтвердження відшкодування на користь потерпілої особи 12 тисяч гривень в якості відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, позивачем не надано, оскільки копія платіжного документа не містить реквізитів отримувача коштів по банківському переказу, зокрема відсутні найменування та РНОКПП, відповідно ідентифікувати належним чином здійснений переказ неможливо, оскільки призначення платежу недостатньо для цього. Щодо посилання на зміст платіжного документа, то такий жодним чином не впливає на спірні правовідносини. Відповідно до квитанції від 24.07.2023 відповідач переказав кошти в сумі 10 тисяч гривень в якості "коштів на обслуговування Jeep Compass [NUMBER] ", проте дана квитанція не містить чіткої вказівки, яка саме шкода, пов`язана з пошкодженням транспортного засобу відшкодована відповідачем. Адже між потерпілою особою та Моторним (транспортним) страховим бюро України було наявне лише зобов`язання по відшкодуванню шкоди, пов`язаної з пошкодженням/фізичним знищенням транспортного засобу, з врахуванням зносу. Такі зобов`язання не охоплювали відшкодування зносу автомобіля та втрати товарної вартості. При цьому у потерпілої особи є право вимоги по відшкодуванню шкоди у повному обсязі, тобто вартості відновлювального ремонту без врахування зносу та відшкодування втрати товарної вартості. Тому передача таких коштів могла засвідчувати відшкодування саме вартості зносу автомобіля та втрати товарної вартості. А таке відшкодування жодним чином не впливає на зобов`язання між потерпілою особою та Моторним (транспортним) страховим бюро України. Позивач просить задовольнити позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України у повному обсязі (а.с. 150-152). Процесуальні дії у справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 грудня 2024 року дану справу розподілено головуючому судді Мелещенко Л.В. (а.с. 103-104). Ухвалою суду від 03 січня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження з викликом сторін (а.с. 105-106). Ухвалою суду від 26 червня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні (а.с.159-160). Пояснення учасників справи у судовому засіданні. Представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України Висоцька Х.О. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі на підставах, викладених у позові, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема, відповідач викликався через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 вересня 2023 року, що набрала чинності 22 вересня 2023 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення: за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - штраф в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень; за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років. На підставі ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення призначено [PERSON] остаточне адміністративне стягнення - штраф в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років (а.с. 10-13). Згідно з відомостями Централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України, даними повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та довідки Національної поліції України про обставини дорожньо-транспортної пригоди, на момент дорожньо-транспортної пригоди водій керував транспортним засобом «KOVI», державний номерний знак [NUMBER] , без полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та страхового сертифікату «Зелена картка» (а.с. 14-19). 05 липня 2023 року [PERSON] повідомив Моторне (транспортне) страхове бюро України про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 20-21). 05 липня 2023 року власник пошкодженого транспортного засобу «Jeep», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 22-24). Згідно з висновками Звіту № 51-08-2023 від 03.08.2023, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Jeep», державний номерний знак [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 93 650,35 гривень (а.с. 25-85). Відповідно до рахунку № 51\\23 від 03.08.2023 та платіжної інструкції №974836 від 22.08.2023, за оплату послуг експерта Моторне (транспортне) страхове бюро України сплатило 1250,00 гривень (а.с. 86-88). Згідно розрахунку, розмір регламентної виплати, яка належить власнику колісного транспортного засобу марки «Jeep», державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди складає 69 294,15 гривень (а.с. 89-90). На підставі наказу Моторного (транспортного) страхового бюро України № 3/19126 від 02.11.2023, а також довідки про розмір відшкодування шкоди № 1 від 02.11.2023 та платіжної інструкції № 977916 позивачем Моторним (транспортним) страховим бюро України 16.11.2023 прийнято рішення про виплату відшкодування потерпілій особі [PERSON] у розмірі 69 294,15 гривень за шкоду, заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу (а.с.91-92). Про перерахування [PERSON] коштів у розмірі 69 294,15 гривень свідчить платіжна інструкція №977916 від 16.11.2023 (а.с. 93). Позивач звертався до відповідача з вимогою про відшкодування шкоди, що залишилася без відповіді (а.с. 94-95). Згідно квитанції від 24.07.2023 [PERSON] перерахував 10000,00 гривень на картку, призначення платежу: переказ особистих коштів на обслуговування Jeep Compass, державний номерний знак [NUMBER] (а.с. 127, 134 зворот). 27.07.2023 [PERSON] перерахував 2000,00 гривень на картку, призначення платежу: переказ особистих коштів на обслуговування Jeep Compass, державний номерний знак [NUMBER] , що підтверджується квитанцією (а.с. 127 зворот, 135) Норми права, що підлягають застосуванню, та висновки суду за результатами розгляду справи. Стаття 15 Цивільного кодексу України надає кожній особі право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно частини першої-другої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Частина друга статті 1187 Цивільного кодексу України передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пункт 21.1 статі 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлює, що з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Стосовно транспортних засобів, які не беруть участі в дорожньому русі, укладення договору страхування є необов`язковим. Транспортний засіб має відповідати вимогам, передбаченим пунктом 1.7 статті 1 цього Закону, з моменту взяття ним участі в дорожньому русі на території України. Положення цього пункту не поширюється на осіб, які звільнені від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону. Згідно пункту 22.1 статті 22Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до статті 28 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Стаття 29 зазначеного Закону передбачає, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. У пункті 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили. У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. На підставі частини першої статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень частини першої-другої статті 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що свідчить постанова Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 вересня 2023 року, що набрала чинності 22 вересня 2023 року. Згідно частини шостої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, постанова Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 вересня 2023 року є обов`язковою при розгляді даної справи в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони відповідачем. Потерпіла особа [PERSON] повідомив Моторне (транспортне) страхове бюро України про настання дорожньо-транспортної пригоди, останнім, у свою чергу, було сплачено страхове відшкодування у розмірі 69294,15 гривень, тому у позивача виникає право на отримання сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу. Доводи відповідача про часткове відшкодування шкоди у розмірі 12000,00 гривень не заслуговують на увагу, оскільки з платіжних документів не вбачається те, що кошти були перераховані саме потерпілій особі та що перерахована шкода, пов`язана з пошкодженням транспортного засобу. Отже, відповідачем не доведено, що сплачене страхове відшкодування не підлягає поверненню. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати у розмірі 1250,00 гривень, оскільки дані витрати виникли у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, винним у якій визнано відповідача. Вищенаведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що є необхідним відновлення прав та законних інтересів позивача щодо стягнення коштів. У ході судового розгляду матеріалами справи обґрунтовано доведено ті обставини, на які посилається позивач як на підстави своїх позовних вимог щодо стягнення з відповідача шкоди в порядку регресу. Відповідно до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Розподіл судових витрат. Згідно частини першої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжної інструкції № 987091 від 23 грудня 2024 року, позивачем сплачено судовий збір за позовом у розмірі 2422,40 гривень (а.с. 9). Позовні вимоги задоволені повністю, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищенаведеного, відповідно до статей 15, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, статей 6, 9, 12, 22, 28, 29, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved