Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

ТзОВ «Європейська агенція з повернення боргів звернулось до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором №856042416 від 18.11.2024 у розмірі 16182,57 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 18.11.2024 між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено кредитний договір №856042416. На підставі Договору факторингу №МВ-ТП/21 від 11.02.2025, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс», ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передало ( відступило) ТзОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. На підставі Договору факторингу №27/0225-01 від 27.02.2025, укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ТОВ «Таліон Плюс» передало ( відступило) ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру прав вимоги №3 від 04.08.2025 до Договору факторингу №27/0225-01 ВІД 27.02.2025, ТзОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] на суму 16 182,57 грн, з яких: 4598,76 грн загальна сума заборгованості за тілом кредиту, 9284,43 грн - заборгованість за процентами, 2 299,38 грн неустойка. Ураховуючи те, що відповідачка своїх зобов`язань щодо сплати кредитних коштів не виконує, позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ухвали Шполянського районного суду Черкаської області від 07.01.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідачка зазначила, що не визнає позовних вимог та просить відмовити у задоволені позову. Свою позицію мотивує тим, що вона є пенсіонеркою з тяжкими фізичними вадами, що мають місце з 2014 року. Як пенсіонер з мінімальним розміром пенсії її матеріальні можливості обмежені. У додатках до позовної заяви відсутній документ, що підтверджує первісну передачу прав вимоги від первинного кредитодавця ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс». У зв`язку з цим, вона вважає, що відсутність доказів ланцюга правовідчуження позбавляє позивача процесуальної підстави для стягнення вимог у повному обсязі. У Кредитному договорі містяться положення про нарахування процентів щоденно за весь період користування кредитом, включно з періодом після закінчення строку дії Договору, а саме: «після закінчення Дисконтного періоду, Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти щоденно» (п. 7.4.2 Кредитного договору) та що проценти нараховуються щоденно починаючи з першого дня надання траншу до дня закінчення строку дії договору (п. 8.10 Кредитного договору)». Такі положення фактично дозволяють нараховувати надмірні проценти та створюють непропорційне фінансове навантаження на споживача. Вважає, що застосування таких положень у частині нарахування процентів є неправомірним і суперечить принципам захисту прав споживачів. Нараховані позивачем суми неустойки та процентів є надмірними та непропорційними до розміру тіла кредиту. У зв`язку з непропорційністю нарахування, у частині, яка призводить до стягнення сум, що явно перевищують реальні збитки кредитора, такі штрафні санкції мають бути значно зменшені. Також відповідно до вимог ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» та договору про надання позики розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшим за 15 % суми простроченого платежу, а сукупна сума неустойки не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за договором. 26.01.2026 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача зазначив наступне. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк, умови кредитування та нарахування штрафу в зв`язку з простроченням повернення кредитних коштів, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Заборгованість нараховано відповідно до умов Договору та додатків до нього. Відповідачем при підписанні кредитного договору не було висловлено жодних заперечень або зауважень щодо умов та порядку нарахування відсотків, що свідчить про погодження ним всіх умов нарахування відсотків та штрафу згідно зазначеного договору, та інших положень договору. Також зазначив, що згідно з кредитним договором, прямо зазначено, що відповідач підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайті Кредитодавця, а також отримав від Кредитодавця до укладення цього Договору інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». За весь період перебування права вимоги за вищезазначеним Договором у ТОВ «ФК «ЄАПБ», позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до відповідача. Відтак, позивач лише просить суд стягнути із відповідача ту заборгованість за кредитним договором, яка була нарахована первісним кредитором. Доводи відзиву на позовну заяву про те, що умови договору щодо встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання зобов`язання за договором є несправедливими, не повинно братися до уваги, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України. Відповідач розумів розмір процентів, надаючи свою згоду на отримання кредитних коштів. Щодо переходу права вимоги від первісного кредитодавця до ТОВ « Таліон Плюс» просив поновити строк на подання доказу та долучити витяг з реєстру прав вимог до догоівору факторингу № МВ-ТП/21 від 11.02.2025. Відповідачка подала заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначила, що є пенсіонеркою з мінімальним розміром пенсії та тяжкими фізичними вадами, що виникли ще у 2014 році. Має ампутацію кистей рук та стоп, що суттєво обмежує її здатність до пересування та самостійного обслуговування. На початку 2025 року вона потрапила до лікарні у тяжкому стані, під час транспортування втратила мобільний телефон, через що втратила доступ до мобільного додатку кредитора, електронної пошти та інших засобів комунікації. Це унеможливило своєчасне виконання зобов`язань у т.ч. сповіщення про ситуації що склалась. Кредит був отриманий для придбання необхідних медикаментів та засобів догляду, оскільки через наслідки тяжких ушкоджень та ампутацій, підтверджених випискою з лікарні, вона постійно потребує лікування та використання ліків для загоєння ран і підтримання стану здоров`я. Зауважила, що із наданих матеріалів не вбачається, яким саме чином і в який момент відбувся перехід права вимоги від первісного кредитора до нового кредитора. Також вказала, що у її кредитному договорі містяться положення про щоденне нарахування процентів та автоматичне підвищення процентної ставки у разі прострочення. Такі умови створюють надмірне фінансове навантаження на споживача, є несправедливими та суперечать вимогам закону. Вона мала право подати зустрічний позов про визнання цих положень недійсними, однак через свій тяжкий фінансовий стан не змогла цього зробити, адже судовий збір майже дорівнює розміру її місячної пенсії. Також вказала, що відповідно до ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування», сукупна сума неустойки не може перевищувати половини суми кредиту. У її випадку тіло кредиту становить 4 598,76 грн, отже максимально допустимий розмір неустойки складає 2 299,38 грн. Таким чином, вимога позивача перевищує допустимий законом розмір більш ніж у 5 разів. Це є прямим порушенням імперативних норм закону. Також наголосила на забороні нарахування штрафних санкцій під час воєнного стану в країні. Ураховуючи наведене просила відмовити у задоволенні позову в частині стягнення штрафних санкцій та процентів, залишивши до стягнення лише тіло кредиту та судові витрати покласти на позивача, оскільки він є фінансовою установою, яка не несе істотних збитків у цій категорії справ, а позичальник пенсіонерка з мінімальною пенсією та тяжкими фізичними вадами є слабкою стороною договору споживчого кредиту. У додаткових поясненнях представник позивача просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлено, що між сторонами виникли наступні правовідносини. 18.11.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладений Договір кредитної лінії №856042416. [PERSON] підписала договір електронним підписом з одноразовим ідентифікатором MSYG, який було відправлено 18.11.2024 21:33:17 на мобільний телефон [NUMBER] ( а.с. 7-18). 18.11.2024 [PERSON] також підписано Паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ», умови якого збігаються з умовами кредитного договору ( а.с. 5-6). Відповідно до п.2.2 договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало клієнту кредит у розмірі 3000,00 грн, строком на 18 днів (дисконтний період з можливістю його пролонгації п. 3.1), кінцева дата повернення кредиту 18.12.2029, зі сплатою процентної ставки 0,98 % в день (базова процентна ставка) ( п. 8.3), комісія за надання позики 150 грн. Відповідно до п. 5.1 Договору кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця, на рахунок позичальника використовуючи реквізити платіжної карти [NUMBER] . Відповідно до платіжного доручення від 18.11.2024 на рахунок відповідачки ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було перераховано кредитні кошти у сумі 3000,00 грн, призначення платежу: переказ коштів згідно договору №856042416 від 18.11.2024, [PERSON] , код [NUMBER] , для зарахування на платіжну карту № [NUMBER] ,без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer ( а.с. 19). Відповідно до платіжного доручення від 21.11.2024 на рахунок відповідачки ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було перераховано кредитні кошти у сумі 1000,00 грн, призначення платежу: переказ коштів згідно договору №856042416 від 18.11.2024, [PERSON] , код [NUMBER] , для зарахування на платіжну карту № [NUMBER] ,без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer ( а.с. 20). Відповідно до платіжного доручення від 23.11.2024 на рахунок відповідачки ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було перераховано кредитні кошти у сумі 600,00 грн, призначення платежу: переказ коштів згідно договору №856042416 від 18.11.2024, [PERSON] , код [NUMBER] , для зарахування на платіжну карту № [NUMBER] ,без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer ( а.с. 21). Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», заборгованість за кредитним договором №856042416 складає 9737,56 грн ( а.с. 22). Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ст.639 ЦПК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію» примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Факт укладення Договору кредитної лінії №856042416 та отримання коштів відповідачкою не оспорювався. Щодо переходу права вимоги за вказаним договором. Відповідно до п. 9.1.1.5 Договору, кредитодавець має право у будь-який час, в тому числі після закінчення Дисконтного періоду, без згоди Позичальника відступити права грошової вимоги за Договором будь-якій фінансовій установі, яка відповідно до закону має право надавати кошти та банківські метали у кредит, та/або послуги з факторингу, шляхом укладення будь-якого незабороненого законом правочину, зокрема, договору факторингу. На підставі Договору факторингу №МВ-ТП/21 від 11.02.2025, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс», ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передало ( відступило) ТзОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників ( а.с. 25-26). Відповідно до Реєстру прав вимоги від 11.02.2025 ( витягу), заборгованість [PERSON] за кредитним договором №856042416 від 18.11.2024 складає 9782,63 грн ( а.с. 65). На підставі Договору факторингу №27/0225-01 від 27.02.2025, укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ТОВ «Таліон Плюс» передало ( відступило) ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників ( а.с. 27-28). На виконання умов договору факторингу в частині оплати, надано платіжну інструкцію №77 від 05.08.2025 ( а.с. 29). Відповідно до реєстру прав вимоги №3 від 04.08.2025, заборгованість [PERSON] , за кредитним договором № 856042416 становить 16182,57 грн, з яких 4598,76 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 9284,43 грн сума заборгованості за відсотками, 2299,38 грн заборгованість за неустойкою ( а.с. 30). Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Таліон Плюс», заборгованість [PERSON] за кредитним договором №856042416 становить 16 182,57 грн ( а.с. 23-24). Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи від 27.12 2007 року № 8462, виданого Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» зареєстровано як фінансову установу та на підставі додатку до свідоцтва про реєстрацію фінансової установи №183 серія ФК, виданого 27.12.2007 Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» має право здійснювати фінансові послуги без отримання ліцензії: факторинг. Відповідно до розпорядження від 23.03.2017 №691 виданого Національною комісією що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, «Про видачу «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг крім професійної діяльності на ринку цінних паперів)», видати «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на: надання послуг з факторингу. Нормами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Тобто, підставою для заміни сторони, а саме процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, у наслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. У відповідності до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ч.1ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.1ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). У постанові від 18 жовтня 2023 року у справі №905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 року у справі №5026/886/2012 тощо). Досліджені докази у справі підтверджують перехід права вимоги за кредитним договором №856042416 від первісного кредитодавця до позивача, тому ТОВ ФК « Європейська агенція з повернення боргів» має право вимоги до відповідача за наведеним договором. Щодо розміру позовних вимог, які підлягають до задоволення. Положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторін. Нормами ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оскільки відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання по погашенню заборгованості за кредитним договором, відомостей про погашення заборгованості відповідачем повністю або частково не надано, внаслідок чого утворилась заборгованість, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які підлягають частковому задоволенню. Відповідачка у запереченнях на відзив вказала « … залишивши до стягнення лише тіло кредиту», таким чином фактично визнавши позов в частині вимог про стягнення тіла кредиту у розмірі 4598,76 грн. Отже, ураховуючи визнання позовних вимог у цій частині, позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4598, 76 грн підлягають до задоволення. Щодо нарахованих відсотків. Відповідачка вважає, що нарахування відсотків щоденно суперечить ЗУ « Про споживче кредитування» та суперечить принципу добросовісності. Відповідно до положень ч.1 ст. 1048 ЦПК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до приписів частин 1-3 ст. 10561ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором; розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до положень ч.1 ст. 9 Закону України « Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту)…. Відповідно до положень ч. 3 наведеної норми до інформації, що надається кредитодавцем споживачу, зазначена у частині другій цієї статті, має містити відомості зокрема про тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, а також індекси, що застосовуються для розрахунку змінюваної процентної ставки. Індекс, що застосовується для розрахунку змінюваної процентної ставки, повинен відповідати вимогам, встановленим Цивільним кодексом України; орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача на дату надання інформації виходячи з обраних споживачем умов кредитування; порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися). Кредитодавець до укладення договору про споживчий кредит на вимогу споживача надає йому пояснення з метою забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансового стану, зокрема шляхом роз`яснення інформації, що надається відповідно до частин другої та третьої цієї статті, істотних характеристик запропонованих послуг та наслідків для споживача, зокрема у разі невиконання ним зобов`язань за таким договором. Надання таких пояснень, роз`яснень, інформації в належному та зрозумілому вигляді та ознайомлення з передбаченою цією частиною інформацією підтверджуються у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ( ч.10 ст. 9 ЗУ « Про споживче кредитування»). Відповідно до приписів ч.12 ЗУ « Про споживче кредитування» у разі ненадання визначеної у цій статті інформації або надання її в неповному обсязі чи надання недостовірної інформації кредитодавець або кредитний посередник несе відповідальність у порядку та розмірі, визначених законом. Споживач, який внаслідок ненадання йому визначеної у цій статті інформації або надання її в неповному обсязі чи надання недостовірної інформації уклав договір на менш сприятливих для себе умовах, ніж ті, що передбачені у цій інформації, має право вимагати приведення укладеного договору у відповідність із зазначеною інформацією шляхом направлення кредитодавцю відповідного письмового повідомлення. Кредитодавець зобов`язаний привести договір у відповідність з умовами, зазначеними у наданій інформації, протягом 14 днів з дати отримання такого повідомлення. Відповідно до ч.12 ст. ЗУ « Про споживче кредитування» у договорі про споживчий кредит зазначаються зокрема процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; денна процентна ставка, її розрахунок та загальні витрати за споживчим кредитом (крім споживчих кредитів, виконання зобов`язань за якими забезпечено заставою/іпотекою або правом довірчої власності), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит …; порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту. Відповідачкою підписаний паспорт споживчого кредиту продукту « СМАРТ» до договору № 856042416 від 18.11.2024, який містить зокрема інформацію про процентну ставку базова процентна ставка 357,70% (при виконанні умов, передбачених кредитним договором можуть надаватися знижки до рівня дисконтної ставки : 3,65% - 357,70% або індивідуальної ставки 321,20 -357,70%), тип процентної ставки - фіксована; загальні витрати за кредитом; кількість та розмір платежів: основна сума кредиту повертається протягом 30 календарних днів після закінчення строку дії договору чи його дострокового припинення. Проценти за користування кредитом виплачуються в кінці дисконтного періоду, а у разі користування кредитом понад встановлений строк дисконтного періоду, кожного дня користування кредитом. Таким чином, відповідач отримав всю необхідну для отримання споживчого кредиту інформацію відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до п. 8.1 договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у розмірі та порядку, що встановлені цим договором. Згідно із положеннями п. 8.2 договору процентна ставка за користування кредитом є базовою процентною ставкою; процентна ставка є фіксованою і не підлягає зміні кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для позичальника. Базова процентна ставка складає 0,98 відсотків в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожен день користування ним, що становить 357,70 грн відсотків річних. Відповідно до положень п. 7.4 договору проценти за договором сплачуються в наступному порядку: п.7.4.1 протягом дисконтного періоду кредитування позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю проценти не пізніше останнього дня дисконтного періоду кредитування. У разі продовження позичальником дисконтного періоду кредитування чи поповнення дисконтного періоду, позичальник кожен раз сплачує всі нараховані проценти не пізніше нової дати закінчення дисконтного періоду кредитування, вирахуваної відповідно до цього договору; п.7.4.2 після закінчення дисконтного періоду кредитування, позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти щоденно. Отже сторонами погоджено розмір ( 0,98 % в день) та порядок нарахування процентів за користування кредитом ( на залишок суми кредиту), та строки їх сплати ( за дисконтний період не пізніше останнього дня, після закінчення дисконтного періоду щоденно). Таким чином, нарахування відсотків після закінчення дисконтного періоду є правомірним та узгодженим із положеннями Кредитного договору. За обставин цієї справи відповідач була належним чином ознайомлена із Кредитним договором № 856042416 від 18.11.2024, у тому числі з Паспортом споживчого кредиту «СМАРТ», що підтверджується накладенням відповідачем Електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що за вищенаведеними приписами законодавства прирівнюється до власноручного підпису. Таким чином, нараховані відсотки у розмірі 9284,43 грн підлягають стягненню. Щодо вимог про стягнення неустойки у розмірі 2299,38 грн. Відповідно до умов пункту 12.3 договору передбачена неустойка: за порушення будь-якого з платежів передбачених цим Договором на 14 і більше календарних днів, Кредитодавець має право нараховувати, а Позичальник зобов`язаний сплатити на користь Кредитодавця неустойку у вигляді штрафу, розмір якого залежить від Загального розміру Кредиту за цим Договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями частини 1статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Поряд з тим, відповідно до пункту 18 розділу « Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Ураховуючи наведені приписи чинного законодавства, вимоги про стягнення неустойки є необгрунтованими та не підлягають задоволенню. Щодо судових витрат. Відповідно до положень частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідачка у запереченнях на відповідь на відзив просила судові витрати покласти на позивача, оскільки вона є слабкою стороною споживчого кредиту, є пенсіонеркою та має тяжкі фізичні вади. На підтвердження свого фізичного та майнового стану надала виписний епікриз № 1216 від 24.06.2014, відповідно до якого зокрема [PERSON] , 1958 р.н., проведена ампутація правої та лівої ступні, довідку про доходи № 0185141339122186 від 19.01.2026, відповідно до якої [PERSON] за 2025 рік отримувала пенсію у розмірі 3788,18 грн на місяць, та чеки на придбання ліків за листопад, грудень 2025 року та січень 2026 року. Відповідно до приписів ч.1, ч.3 та ч.5 ст. 136 ЦПК України суд, ураховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі; з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати; особа, яка заявляє клопотання про відстрочення або розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати, зобов`язана одночасно надати докази, які підтверджують наявність обставин, якими обґрунтоване таке клопотання. Спеціальним законом, який регулює порядок справляння судового збору є Закон України « Про судовий збір». Відповідно до ст. 8 наведеного Закону враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу; або 2) особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або 4) заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника. 2. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. 3. При визначенні майнового стану особи для цілей цієї статті суд може враховувати інформацію про розмір доходів за попередній календарний рік, перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, наявність у власності нерухомого, рухомого майна та/або іншого цінного майна, а також інші обставини, які мають значення для оцінки майнового стану особи. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2597, 72 грн ( 85,79 %). Поряд із тим, ураховуючи стан здоров`я відповідачки та її майновий стан, суд вважає, що наявні підстави для зменшення розміру судового збору, який підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача, до 2000 грн. Відповідно до ч. 6ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Ураховуючи приписи наведеної норми судовий збір у розмірі 597,72 грн підлягає компенсації за рахунок держави.

Outcome: partial