Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до ТОВ «Агріс Полісся», в якому просила визнати припиненим право оренди земельної ділянки, кадастровий номер 1821788400:06:000:0010, загальною площею 2,8725 га, розташованої на території Барашівської сільської ради Звягельського району Житомирської області, зареєстроване за Товариством з обмеженою відповідальністю «Агріс Полісся» на підставі договору оренди землі від 10.01.2014 року, рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень, індексний номер 31951303 від 20.10.2016, прийняте державним реєстратором реєстраційного сектору Ємільчинської районної державної адміністрації Помінчук Іриною Олександрівною, номер запису про інше речове право: 16990543, та стягнути з відповідача понесені судові витрати. Позивачка вимоги мотивує тим, що 10.01.2014 року між [PERSON] та ТОВ «Агріс Полісся» укладено договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер 1821788400:06:000:0010, загальною площею 2,87 га, строком на 10 років. 26.08.2022 року позивач на підставі свідоцтва про право на спадщину набула у власність вказану вище земельну ділянку та 12.09.2024 року повідомила відповідача про перехід власності на неї. Строк дії договору оренди землі закінчився 10.01.2024 року. Відповідач жодних листів з пропозицією укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди не надсилав. У зв`язку із наявністю в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про зареєстроване право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1821788400:06:000:0010, позивач, як власник земельної ділянки, не має можливості в повному обсязі розпоряджатися належним їй майном. Позивач вважає, що належним способом захисту її прав є визнання припиненим права оренди земельної ділянки, так як це надасть можливість внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості щодо припинення речового права права оренди, після чого вона зможе вільно розпоряджатися земельною ділянкою. Ухвалою судді від 19.11.2025 року по справі було відкрито провадження та справу призначено до підготовчого судового засідання в порядку загального позовного провадження. 13.01.2026 року ухвалою суду підготовче провадження по справі було закрито та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явилася, її представник надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив справу розглянути у його та позивача відсутності. Представники відповідача ТОВ «Агріс Полісся», третьої особи ПП «Злагода-Агро», будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи судовою повісткою, яку було надіслано на їх електронну адресу, в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов суду не надіслали. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст.5 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Матеріалами справи встановлено, що згідно договору оренди землі від 10.01.2014 року [PERSON] (орендодавець) надає, а ТОВ «Агріс Полісся» (орендар) приймає в строкове платне користування земельну ділянку, кадастровий номер 1821788400:06:000:0010, площею 2,87 га для ведення сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Усолусівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області. З інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна слідує, що право оренди земельної ділянки, кадастровий номер 1821788400:06:000:0010, було зареєстровано 13.05.2014 року, номер запису про інше речове право: 16990732, строк дії права оренди 10 років, з правом пролонгації. 06.10.2016 року між ПП «Злагода-Агро» (суборендар) та ТОВ «Агріс Полісся» (орендар) укладено договір суборенди землі на строк 8 років. Право суборенди земельної ділянки зареєстровано 17.10.2016 року. Також вказаною інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стверджується, що [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого 26.08.2022 року приватним нотаріусом Новоград-Волинського районного нотаріального округу Житомирської області Петрук С.П., є власником земельної ділянки з кадастровим номером 1821788400:06:000:0010, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень прийнято 26.08.2022 року. Згідно з частиною першої статті 148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] за свого життя був власником земельної ділянки і між ним та відповідачем виникли договірні орендні відносини. Суд також встановив, що позивач [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину та стала власником земельної ділянки з кадастровим номером 1821788400:06:000:0010. Відповідно до статті 14 Конституції України, статті 1 ЗК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Відповідно до частини другої статті 95 ЗК України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч.4 ст.124 Земельного Кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договори найму регулюються актами земельного законодавства ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. За змістом ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідне орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 цього Закону договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. Згідно п.6 договору оренди землі від 10.01.2014 року вказаний договір укладено на 10 років (з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою). Строк дії договору оренди починається з дати державної реєстрації права оренди. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Відповідно до п.17 договору оренди землі у питаннях поновлення договору оренди землі сторони керуються положеннями ст.33 ЗУ «Про оренду землі». Зокрема, орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця не пізніше ніж за один місяць до спливу строку договору оренди землі. При цьому орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю, у місячний строк з дати отримання листа-повідомлення від орендаря, орендодавець направляє лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. П.19 договору оренди землі передбачено, що після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Згідно ст.19 ЗУ «Про оренду землі» строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права. Таким чином датою закінчення дії договору оренди землі від 10.01.2014 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Агріс Полісся», є 10.01.2024 року. Відповідно до ст.31 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. Згідно ст.33 ЗУ «Про оренду землі» після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом одного місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку. До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору. При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. У разі смерті орендодавця перебіг строків, визначених частинами другою і п`ятою цієї статті, зупиняється до моменту повідомлення орендаря про перехід права власності на земельну ділянку. З дня, коли орендарю стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку до спадкоємця або територіальної громади, перебіг зазначених строків продовжується з урахуванням строку, що минув до їх зупинення. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі можуть бути оскаржені в суді. Відповідно до ст.13 Конституції України і ст.319 ЦК України власність зобов`язує. Кожне право вимагає від його суб`єкта активних дій для його реалізації. Так, відповідно особа, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді, протягом одного місяця з дня державної реєстрації права власності на неї зобов`язана повідомити про це орендаря в порядку, визначеному статтею 148-1 Земельного кодексу України. Таке повідомлення має містити відомості про: кадастровий номер, місце розташування та площу земельної ділянки; прізвище, ім`я, по батькові нового власника; місце проживання (знаходження) нового власника, його поштова адреса; платіжні реквізити (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). [PERSON] через свого представника адвоката Пасенка В.П. 12.09.2024 року рекомендованим листом надіслала на адресу ТОВ «Агріс Полісся» повідомлення про набуття права власності на орендовану земельну ділянку, зазначивши в ньому відомості, передбачені законом, що підтверджується квитанцією «Укрпошти» та описом вкладення. Натомість, відповідач ТОВ «Агріс Полісся» вело себе пасивно, будь-яких дій, спрямованих на поновлення договору оренди землі, не вчиняло. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом України. Вимогами ст.12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст.76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ст.77 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення). Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього Кодексу. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відзиву на позов суду не надав, знехтувавши своїм правом щодо подання суду доказів та можливого доведення перед судом їх переконливості. За змістом частини другої статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Враховуючи викладене та з метою реального захисту та відновлення порушених прав та охоронюваних законом інтересів позивача, в суду наявні правові підстави для припинення права оренди земельної ділянки. Формування змісту та обсягу заявлених позовних вимог є диспозитивним правом позивача. У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення» роз`яснено про те, що вихід за межі позовних вимог це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Згідно п.1 ч.1 ст.2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Ч.2 ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що відомості про речові права на земельну ділянку, похідні від права власності, що припиняються після завершення строку дії відповідного договору, містяться в Державному реєстрі прав з дня державної реєстрації набуття речового права до дня закінчення строку дії договору, що обраховується відповідно до Цивільного кодексу України. Після закінчення строку дії договору державна реєстрація речового права припиняється за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав. За таких обставин суд вважає за необхідне скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, кадастровий номер 1821788400:06:000:0010, площею 2,8725 га, яка розташована на території Барашівської сільської ради Звягельского району Житомирської області. Відповідно до ч.1 ст.34 Закону України «Про оренду землі» в разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. У зв`язку з припиненням договору оренди землі спірна земельна ділянка підлягає поверненню позивачу. Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved