Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

22 грудня 2025 року через електронний кабінет в електронній системі "Електронний суд" представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 002/10416159-SP від 14 червня 2021 року в розмірі 11 573,74 грн. та судових витрат у виді сплаченого судового збору в сумі 2 422,40 грн.. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14 червня 2021 року між АТ "ТАСКОМБАНК" та [PERSON] укладено договір про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту "Sportbank" № 002/10416159-SP, підписанням якого відповідач акцептував публічну пропозицію АТ "ТАСКОМБАНК", яка розміщена на веб-сайті банку і лендинговій сторінці та беззастережно приєднався до умов договору. Строк дії кредитного ліміту за кредитним договором становить 365 днів з моменту повідомлення банком про факт встановлення кредитного ліміту. 26 травня 2025 року між АТ "ТАСКОМБАНК" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено Договір факторингу № НІ/11/29-Ф, у відповідності до умов якого АТ "ТАСКОМБАНК" передає (відступає) ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" приймає належні АТ "ТАСКОМБАНК" права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру прав вимог від 16 травня 2025 року, ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 11 573,74 грн., з яких: 9 993,11 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту; 1 580,63 грн. - сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги, позивачем не здійснювалося жодних додаткових нарахувань. Оскільки відповідач всупереч умовам договору не виконує своїх зобов`язань щодо повернення коштів та сплати відсотків, а після відступлення позивачу прав вимог не здійснив жодного платежу для погашення існуючих заборгованостей ні на рахунок ТОВ "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів", ні на рахунок первісного кредитора, позивач звернувся до суду з відповідним позовом. (а.с. 2-10) Ухвалою суду від 24 грудня 2025 року у справі відкрито спрощене провадження з викликом сторін по справі. (а.с. 61-62) Представник позивача, повноваження якого належним чином підтверджені, у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с. 2-10) Відповідач в судове засідання не з`явився, 12 січня 2026 року подав до суду клопотання, в якому зазначає, що з 05 грудня 2022 року проходить військову службу у Збройних Силах України, а 19 жовтня 2023 року отримав статус учасника бойових дій. Посилаючись на п. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 18 січня 2023 року у справі № 642/548/21, відповідач вказує, що на час проходження військової служби на нього поширюються пільги щодо ненарахування штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом. Враховуючи викладене, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у частині стягнення процентів за користування кредитними коштами. (а.с. 65-67) У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи відповідно до ст. 229 ЦПК України, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 14 червня 2021 року між АТ "ТАСКОМБАНК" та [PERSON] укладено договір про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту "Sportbank" № 002/10416159-SP, шляхом підписання Заяви № 404368 про приєднання до частини 1 публічної пропозиції АТ "ТАСКОМБАНК". Підписанням кредитного договору відповідач акцептував публічну пропозицію АТ "ТАСКОМБАНК" та беззастережно приєднався до умов Договору. У Заяві про приєднання [PERSON] підтвердив, що перед підписанням заяви він ознайомився з публічною пропозицією з додатками, в тому числі частиною 1 публічної пропозиції, що розміщена на сайті Банку та сторінці, примірник якої він отримав у мобільному додатку "Sportbank", із якою він ознайомився, повністю погодився, розумів зміст, положення якої зобов`язався неухильно дотримуватися. Відповідно до умов кредитного договору строк дії кредитного ліміту за кредитним договором становить 365 днів з моменту повідомлення Банком про факт встановлення кредитного ліміту, з автоматичною пролонгацією. У свою чергу позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки та на умовах, передбачених Договором.(а.с. 11-12, 13-16) 26 травня 2025 року укладено Договір факторингу № НІ/11/29-Ф між АТ "ТАСКОМБАНК" та ТОВ "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів", відповідно до умов якого АТ "ТАСКОМБАНК" передало (відступило) ТОВ "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги, у тому числі до відповідача [PERSON] (а.с. 19-29) Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру прав вимоги за Договором факторингу № НІ/11/29-Ф від 26 травня 2025 року, АТ "ТАСКОМБАНК" передав, а ТОВ "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" прийняв Реєстр прав вимоги кількістю 1 739, загальна сума боргу становить 107 431 015,08 грн. (а.с. 30) Згідно із платіжною інструкцією № 22817 від 26 травня 2025 року, ТОВ "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" сплатило АТ "ТАСКОМБАНК" кошти за Договором факторингу № НІ/11/29-Ф від 26 травня 2025 року в розмірі 3 974 947,56 грн.. (а.с. 31) Відповідно до Реєстру прав вимог за Договором факторингу № НІ/11/29-Ф від 26 травня 2025 року, ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 002/10416159-SP від 14 червня 2021 року в сумі 11 573,74 грн., з яких: 9 993,11 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту; 1 580,63 грн. - сума заборгованості за відсотками. (а.с. 32) Згідно із довідкою АТ "ТАСКОМБАНК" № 43057/47.7 від 07 жовтня 2025 року, [PERSON] з 14 червня 2021 року є власником поточного рахунку [NUMBER] , який відкритий до договору № 002/10416159-SP від 14 червня 2021 року, номер картки [NUMBER] . (а.с. 17) Відповідно до розрахунку заборгованості наданим позивачем, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 002/10416159-SP від 14 червня 2021 року складає 11 573,74 грн., з яких: 9 993,11 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту; 1 580,63 грн. - сума заборгованості за відсотками. (а.с. 18) Фінансова установа Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія" Європейська агенція з повернення боргів", ЄДРПОУ 35625014, офіційно зареєстрована 27 грудня 2007 року, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи, Свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи та Розпорядженням № 691 від 23 березня 2017 року про видачу ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг. (а.с. 33-34, 35-36, 37-38) Згідно із копії рішення Загальних зборів засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія" Європейська агенція з повернення боргів" від 26 червня 2014 року, оформленого протоколом № 41 та наказу № ФК125-к від 02 липня 2014 року, Генеральним директором ТОВ "Фінансова Компанія" Європейська агенція з повернення боргів" є [PERSON] (а.с. 45-46, 47) Акціонерне товариство "ТАСКОМБАНК", ЄДРПОУ 09806443, офіційно зареєстроване 21 жовтня 1991 року, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємств та громадських формувань. (а.с. 48-51) [PERSON] з 05 грудня 2022 року перебуває на військовій службі в Збройних Силах України та має статус учасника бойових дій з 19 жовтня 2023 року, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] , посвідченням офіцера серії [NUMBER] та довідкою № 1/8293 від 20 листопада 2025 року, виданою [INFO] . (а.с. 68, 69,71) Відповідно до довідки № 5455 від 04 червня 2025 року, молодший лейтенант [PERSON] перебуває на військовій службі за мобілізацією у військовій частині [NUMBER] . (а.с. 70) При вирішенні спору суд виходить з наступного. Згідно із положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. За змістом ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, з-поміж іншого, договори та інші правочини. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У свою чергу системний аналіз статей 524-526, 533-535 ЦК України дає підстави стверджувати про те, що грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. За приписами ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Тлумачення ч. 1 ст. 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Згідно з ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Тлумачення ст. 516, ч. 2 ст. 517 ЦК свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом України в Постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15. Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною 1 ст. 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТОВ "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитного договору № 002/10416159-SP від 14 червня 2021 року, що укладений між первісним кредитором АТ "ТАСКОМБАНК" та [PERSON] .. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Згідно із ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ч. 7 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона-підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно із ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Аналіз вказаних норм свідчить, що істотними умовами кредитного договору є розмір кредиту, порядок його повернення, розмір та порядок сплати процентів за користування кредитом. Згідно із ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. В силу ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно із ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. У п. 34 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17 зроблено висновок, що термін "користування чужими грошовими коштами" може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх. Застосовуючи правові висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний повернути позивачу фактично отриману суму кредитних коштів. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягнення заборгованість по тілу кредиту в сумі 9 993,11 грн.. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками в розмірі 1 580,63 грн., суд зазначає наступне. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Частиною 9 статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" визначено, що військовослужбовці - це особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час. Відповідно до статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Особливий період в Україні діє з 18 березня 2014 року по теперішній час. Статтею 3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" унормовано, що дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 "Про загальну мобілізацію", у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, вирішено, зокрема оголосити та провести загальну мобілізацію. При цьому, за наявності позову банку про стягнення боргу за кредитним договором суди повинні самостійно здійснювати перерахунок кредитної заборгованості з огляду на поширення на позичальника пільг, передбачених пунктом 15 статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (зменшити визначений банком обсяг заборгованості за тілом кредиту на суми зарахованих платежів на погашення штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом). Аналогічний висновок щодо застосування відповідних норм права висловлено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року по справі № 642/548/21. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 12 листопада 2025 року у справі № 754/947/22, документи, що підтверджують проходження особою військової служби, зокрема довідка з місця служби, військовий квиток, витяги з наказів командування, а також інші офіційні документи, видані уповноваженими органами, можуть визнаватися належними та допустимими доказами перебування особи у складі Збройних Сил України в період дії воєнного стану. Велика Палата Верховного Суду у зазначеній справі наголосила, що сам факт перебування особи на військовій службі під час воєнного стану є юридично значущою обставиною, яка підлягає врахуванню судом при вирішенні процесуальних та матеріально-правових питань. Разом із тим Суд підкреслив, що жоден окремий доказ не має наперед встановленої сили, а тому довідка з військової частини чи військовий квиток не можуть оцінюватися ізольовано або формально. Суд зобов`язаний здійснювати всебічну, повну та об`єктивну оцінку таких доказів у їх сукупності з іншими матеріалами справи, з урахуванням часу їх видачі, змісту, обсягу відомостей, що в них містяться, їх узгодженості між собою, а також з урахуванням конкретних обставин справи та принципів змагальності, справедливості й розумності. Такий підхід, за висновком Великої Палати, забезпечує баланс між процесуальною економією, правом особи на доступ до правосуддя та необхідністю належного захисту прав і законних інтересів військовослужбовців у період виконання ними конституційного обов`язку щодо захисту держави. Правова позиція Великої Палати Верховного Суду у справі № 754/947/22 має системний та орієнтуючий характер для судів усіх інстанцій і підлягає обов`язковому врахуванню при вирішенні спорів, у яких встановлення факту проходження військової служби в умовах воєнного стану має істотне юридичне значення. Отже, на відповідача, як на військовослужбовця, поширюються пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", а саме не повинні нараховуватися проценти за користування кредитом на весь час його призову. За таких обставин, немає підстав для стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом у розмірі 1 580,63 грн., а тому позовні вимоги у вказаній частині задоволенню не підлягають. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та визначеного позивачем предмета спору, враховуючи, що відповідач є військовослужбовцем, не виконав свої зобов`язання у повному обсязі щодо сплати заборгованості за кредитом, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 002/10416159-SP від 14 червня 2021 року в розмірі 9 993,11 грн., що складається з загального залишку заборгованості за тілом кредиту. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме сплачений позивачем судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог, а саме: 9 993,11 грн. х 100/11 573,74 грн. = 86,34 % х 2 422,40 грн. = 2 091,50 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial