Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

Орган опіки та піклування при Виконавчому комітеті Чернівецької міської ради звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці в інтересах малолітньої [PERSON] , [INFO] , яка внаслідок свого віку не може самостійно захищати свої права, а тому потребує захисту з боку виконавчого ко-мітету Чернівецької міської ради як органу опіки та піклування. Як стверджує представник позивача, робота із дитиною розпочалась у червні 2025 року. За інформацією служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, 26.05.2025 р., громадянин [PERSON] передав представнику поліції міста Києва малолітню дівчинку [PERSON] , [INFO] , пояснивши це тим, що ні мати дитини - громадянка [PERSON] , ні він як батько дитини не мають можливості доглядати за малолітньою [PERSON] . Поліцією встановлено, що спочатку [PERSON] проживав разом зі [PERSON] та дитиною у [ADDRESS] . Шлюб між відповідачами зареєстрований не був. Сімейні відносини у них не склались, і згодом [PERSON] разом із малоліт-ньою донькою переїхали до м. Києва. Пізніше [PERSON] також прибув до Києва, де [INFO] близько 19:00 він зустрівся з [PERSON] . Під час зустрічі [PERSON] передала батькові доньку [PERSON] сказавши, що їй важко, і вона не справляється з батьківськими обов?язками. Того ж дня, 26.05.2025 р., приблиз-но о 21:00, [PERSON] звернувся до працівників поліції із проханням забрати в нього малолітню дитину [PERSON] , оскільки вона йому не потрібна. Внаслідок цього був складений Акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров?я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 26.05.2025 р. На підставі акта дитину доставили до приймального відділення Комунального некомер-ційного підприємства «Київська міська дитяча клінічна лікарня №1». Згідно з постановою від 13.03.2025 р. по справі №725/1678/25, [PERSON] ухилилась від виконання своїх батьківських обов?язків відносно своєї малолітньої доньки [PERSON] , а саме 12.01.2025 року близько 01 год. 58 хв. залишила її без нагляду за місцем свого проживання, чим вчинила адміністра-тивне правопорушення передбачене частиною 1 статтею 184 кодексу України про ад-міністративні правопорушення. Наказом служби у справах дітей Чернівецької міської ради від 09.06.2025 р. №2/77 [PERSON] взято на первинний облік дитини, яка залишилася без батьківського піклування у зв?язку з тим, що її батько [PERSON] залишив дитину в м. Києві, про що складено відповідний акт, при цьому місце прожи-вання матері [PERSON] - невідоме. Як вказує представник позивача, наведені обставини свідчать про те, що [PERSON] та [PERSON] неналежно виконують свої батьківські обов?язки відносно ма-лолітньої [PERSON] . Вони не забезпечують дитині належних умов для розвитку, проживання, виховання та не хочуть брати участь у вихованні та матеріальному забез-печенні. Звернення та передача дитини до правоохоронних органів з проханням забрати дитину свідчать про свідоме та винне ухилення відповідачів від здійснення батьків-ських обов?язків, що с проявом байдужого ставлення до дитини та підставою для по-збавлення їх батьківських прав Станом на сьогодні, мати дитини - [PERSON] , [INFO] , фактичне місце перебування невідоме, фактично самоусунулась від вико-нання своїх батьківських обов?язків, передала дитину батькові в Києві та покинула її. Батько дитини - [PERSON] , [INFO] , за-реєстрований за адресою [ADDRESS] , фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов?язків, залишив дитину у м. Києві, про що 26.05.2025 р. складено акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров?я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку. На підставі розгляду питання на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 10.09.2025 р. щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадян [PERSON] і [PERSON] було прийнято рішення виконав-чого комітету міської ради від 23.09.2025 р. №471/24 про надання до суду висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] та [PERSON] по відношенню до малолітньої [PERSON] , [INFO] на-родження, у зв?язку із ухиленням від виконання своїх батьківських обов?язків На підставі вищевикладеного, представник позивача просив суд: стягнути з від-повідачів [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки всіх видів їх заробітку (доходу), але не менше ніж по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дітей, враховуючи інфляційні показники; позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою [ADDRESS] та [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою [ADDRESS] об-ласті по відношенню до [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із неналежним виконанням своїх батьківських обов`язків. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 грудня 2025 року було відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено до розгляду в підготовче засідання. 20 січня 2026 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від за-крито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явилась. Про місце, дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином у встановленому законом порядку. Направила заяву, згідно якої просила розгляд справи провести без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином у встановленому законом порядку. Про причину неявки та її поважність суд не повідомили. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на під-ставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належ-ним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`я-вився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відпові-дач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивача на проведення за-очного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 280 ЦПК Укра-їни розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Суд, ознайомившись з позицією представника органу опіки та піклування, викла-деній у позовній заяві, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно інформації, наданої Герцаївською міською радою Чернівецького району Чернівецької області, станом на 23.06.2025 [PERSON] зареєстро-ваний за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до повідомлення Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, 26.05.2025 р., громадянин [PERSON] передав представнику поліції міста Києва малолітню дівчинку [PERSON] , [INFO] , пояснивши це тим, що ні мати дитини - громадянка [PERSON] , ні він як батько дитини не мають мож-ливості доглядати за малолітньою [PERSON] . Поліцією встановлено, що спочатку [PERSON] проживав разом зі [PERSON] та дити-ною у [ADDRESS] . В подальшому, 26.05.2025 року було складено Акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, згідно якого 26 травня 2025 року о 22 год. 50 хв. було виявлено дитину жіночої статі, яка була знайдена за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до наказу №2/77 від 09.06.2025 року «Про взяття на первинний облік дитини, яка залишилася без батьківського піклування», [PERSON] , [INFO] взято на первинний облік як дитину, що залишилася без батьківського піклування в зв`язку з тим, що її батько [PERSON] залишив дитину в м. Києві. Відповідно до листа департаменту соціальної політики Чернівецької міської ра-ди від 13.06.2025 р. №21/02-15/6116 [PERSON] , [INFO] , з 17.09.2021 р. по 18.04.2024 р. перебувала на обліку як внутрішньо пере-міщені особи в м. Селидове (1428) Донецької області. 3 18.04.2024 р. по 14.10.2014 р. перебували на обліку в м. Чернівці. 3 14.10.2024 р. по 19.03.2025 р. - у Вижницькому районі (7709) Чернівецької області. А вже з 19.03.2025 р. по теперішній час [PERSON] (довідка №7726-5003636367) та [PERSON] (довідка №7726-5003636381) пере-бувають на обліку як внутрішньо переміщені особи в Чернівецькій міській терито-ріальній громаді. Згідно з постановою від 13.03.2025 р. по справі №725/1678/25, [PERSON] ухилилась від виконання своїх батьківських обов?язків відносно своєї ма-лолітньої доньки [PERSON] , а саме 12.01.2025 року близько 01 год. 58 хв. залишила її без нагляду за місцем свого проживання, чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 статтею 184 кодексу України про адміні-стративні правопорушення. Відповідно до акту про факт передачі дитини, 17.07.2025 року о 12:45 год. Адмі-ністрація Київського міського центру соціальної підтримки дітей та сімей в особі ди-ректора [PERSON] передали дитину [PERSON] , [INFO] , до відділення «Центр соціально-психологічної реабілітації» Центру соціальної підтримки дітей та сімей БФ «Місто Добра» м. Чернівці у супроводі головного спеціаліста-юриста служби у справах дітей Чернівецької міської ради. Працівниками служби у справах дітей Чернівецької міської ради були надіслані листи [PERSON] і [PERSON] від 04.08.2025 р. №1/1731 та 1/1732 з повідомленням про запрошення їх на співбесіду та на засідання комісії з питань захисту прав дитини, де буде слухатись питання стосовно подальшої участі батьків у вихованні їх доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до службової записки від 02.09.2025 р. був здійснений телефонний дзвінок до [PERSON] з метою з?ясування позиції батька щодо цієї ситуації та його подальшої участі у вихованні доньки [PERSON] . Проте поспілкуватися із батьком дитини не вдалося, так як він не відповів на дзвінок. Рекомендованими листами служби у справах дітей Чернівецької міської ради від 05.09.2025 р. №1/1957 та №1/1958 було належним чином запрошено [PERSON] та [PERSON] на засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради, на якому буде слухатись питання щодо надання висновку до суду про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відносно ма-лолітньої [PERSON] , [INFO] . Проте відповідачі на засідання комісії не з?явились та про причини неявки не по-відомили. Суд також враховує обставини, викладені у висновку органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідачів батьківських прав, згідно якого відповідачі по справі - [PERSON] та [PERSON] - само-усунулись від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Статтею 3 Конвенцію про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи зако-нодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опі-кою і відповідальності своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і мораль-ної та матеріальної забезпеченості. Статтею 150 СК України та статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства», встановлено обов`язки батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізич-ний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ст. 8 ч. 2 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебіч-ного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 8 цього Закону встановлено право кожної дитини на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Мати і батько ма-ють рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основ-ним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно із ст.12 ч.6 Закону України «Про охорону дитинства», батьки несуть від-повідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та ви-конання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гід-ності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою ст.164 СК України. Зокрема, п.2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути по-збавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обо-в`язків по вихованню дитини. Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для по-збавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нех-тування ними своїми обов`язками. Згідно п. 16, 17 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про уси-новлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духов-ний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не за-безпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що нега-тивно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дити-ною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею за-гальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не ство-рюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови вин-ної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Не можна по-збавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків з не за-лежних від неї причин. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. До-казування не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи встановлені та досліджені в судовому засіданні обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідачі свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, а отже позбавлення їх батьківських прав повністю відповідає інтересам дітей. Одночасно суд зазначає, що застосовуваний захід не є безстроковим і відповідачі мають право у випадку зміни поведінки на поновлення батьківських прав в порядку передбаченому СК (стаття 169). Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів, суд ви-ходить з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до до-сягнення нею повноліття. Згідно ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання ди-тини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, ра-зом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд вра-ховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, працездатний вік відповідача, а також інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути не-обхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рі-шенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь особи або установи, яка буде здійснювати опіку над дитиною, аліменти на її утримання у заяв-леному позивачем розмірі 1/4 всіх сукупних доходів відповідачів, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рі-шення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК з відповідачів на користь держави також підлягає стяг-ненню судовий збір в загальній сумі 6056,00 грн., за подання даного позову до суду щодо вимог про стягнення аліментів та позбавлення їх батьківських прав, від сплати якого позивача звільнено за законом.

Outcome: approved