Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи відповідача У вересні 2025 року Акціонерне товариство «Таскомбанк» (далі АТ «Таскомбанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що АТ «Таскомбанк» і [PERSON] 12 березня 2020 року уклали заяву-договір № 731498-006 про надання споживчого кредиту (кредитний договір). Позичальник просила надати кредит на власні потреби в рамках продукту «зручна готівка максимум» на умовах договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб шляхом виплати (перерахування на поточний рахунок у банку) кредитних коштів в сумі, визначеній у підпункті 1.1 пункту 1 кредитного договору. Відповідач просила надати кредит згідно з інформацією, наведеною у заяві-договорі, та зобов`язалася повертати кредит щомісячно відповідно до графіка. Платежі з повернення заборгованості за кредитом та сплати процентів та комісій за користування ним, оплата вартості усіх супутніх послуг та інших фінансових зобов`язань позичальника здійснюються у сумах та в терміни, що передбачені графіком платежів, розрахунком сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх послуг, що передбачені умовами кредитного договору . Відповідач підтвердила, що на час укладання заяви-договору попередньо ознайомлена з умовами та правилами надання споживчого кредиту в тому числі з вартістю споживчого кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками, інформацією про загальну вартість споживчого кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та загальними витратами за споживчим кредитом, а також з будь-якою іншою інформацією, надання якої вимагає законодавство, в тому числі інформацією, надання якої передбачене нормативними документами Національного банку України, які їй роз`яснені, зрозумілі, не потребують додаткового тлумачення та з якими цілком згодна. При несплаті заборгованості за кредитом, за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, а також сум комісій, у встановлений договором термін, банк нараховує, а клієнт сплачує банку штраф у розмірі 300 грн, який нараховується на сьомий день виходу на прострочку. При достроковому повному погашенні кредитної заборгованості клієнт сплачує банку проценти за обслуговування кредитної заборгованості за фактичну кількість днів користування кредитом у відповідному розрахунковому періоді та комісію за обслуговування кредитної заборгованості за поточний розрахунковий період у повному обсязі. Заява-договір набуває чинності з моменту її підписання сторонами та діє до повного виконання клієнтом і банком своїх зобов`язань за нею. Кредитні кошти надано відповідачу у спосіб, зазначений у кредитному договорі, що підтверджується відповідною випискою. Отже, позивач свої обов`язки за кредитним договором виконав у повному обсязі. У подальшому відповідач перестала виконувати умови кредитного договору у повній мірі, а саме перестала сплачувати заборгованість по кредиту, процентах та комісії. Неодноразовими телефонними повідомленнями банку позичальника сповіщено про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення у стислі терміни, однак зазначені заходи виявились безрезультатними. Умови кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, що мало наслідком утворення заборгованості, яка станом на дату цього звернення залишається непогашеною. Станом на 12 травня 2025 року заборгованість за заявою-договором про надання кредиту від 12 березня 2020 року № 731498-006 становить 60 711,43 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту (в тому числі прострочена) 17 676,33 грн, заборгованість за процентами (в тому числі прострочена) 2 грн, заборгованість за комісією (в тому числі прострочена) 43 033,10 грн. Сума судового збору, сплачена при поданні позовної заяви, становить 2 422,40 грн. Позивачем здійснювались заходи досудового врегулювання спору через телефонні дзвінки боржнику, позивачем проведено переговорний процес з боржником з метою пошуку шляхів погашення заборгованості, направлено повідомлення-вимогу про дострокове повернення кредиту та погашення заборгованості за процентами, пенею, однак такі дії не потягли за собою виконання відповідачем умов договору. Позивач змушений звернутись до суду з цим позовом про стягнення боргу для відновлення порушеного права. На підставі викладеного АТ «Таскомбанк» просило: стягнути з [PERSON] кредитну заборгованість за заявою-договором про надання споживчого кредиту від 12 березня 2020 року № 731498-006, яка станом на 23 серпня 2023 року складає 60 711,43 грн; стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати. У поданій до суду заяві [PERSON] просила розглянути справу без її участі, вказувала, що при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Рух справи 16 вересня 2025 року АТ «Таскомбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 вересня 2025 року справу № 539/4730/25 передано судді Пилипчуку М. М. Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру (частина восьма статті 187 ЦПК України). Згідно з відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру від 17 вересня 2025 року № 1786104 [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22 вересня 2025 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення її недоліків. АТ «Таскомбанк» 30 вересня 2025 року направило до суду заяву про усунення недоліків. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06 жовтня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 04 листопада 2026 року, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, позивачу відповіді на відзив, відповідачу заперечення на відповідь на відзив. АТ «Таскомбанк» 20 жовтня 2025 року подало до суду заяву про розгляд справи без участі його представника, просило позов задовольнити, вказувало, що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. У зв`язку з неявкою відповідача у судове засідання 04 листопада 2025 року, розгляд справи відкладено на 02 грудня 2025 року. [PERSON] 02 грудня 2025 року звернулася до суду із заявою, в якій просила відкласти розгляд справи у зв`язку неотриманням позовної заяви з додатками, надавши можливість ознайомитися з матеріалами справи та зробити фотокопії. Вказане клопотання задоволено, розгляд справи відкладено на 22 грудня 2025 року, а у подальшому на 22 січня 2026 року. Представник АТ «Таскомбанк» 07 січня 2026 року звернувся до суду з клопотанням про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке задоволено ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14 січня 2026 року. У зв`язку із знеструмленням електромережі суду розгляд справи відкладено з 22 січня 2026 року на 16 лютого 2026 року. [PERSON] 12 лютого 2026 року подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, вказувала, що при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. АТ «Таскомбанк» 16 лютого 2026 року подало до суду заяву про розгляд справи без участі його представника, просило позов задовольнити, вказувало, що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до частини першої статті 244 ЦПК України ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 23 лютого 2026 року. Фактичні обставини, встановлені судом Суд встановив, що [PERSON] 12 березня 2020 року підписала заяву-анкету на оформлення банківських послуг в АТ «Таскомбанк», в якій зазначено персональні, ідентифікаційні та контактні дані позичальника, назва продукту зручна готівка «максимум в», строк кредиту 48 місяців тощо. В указаній заявці відповідач просила банк: надати їй послуги/продукти на умовах та в порядку, передбаченому в цій заяві-анкеті та в договірних документах, що підписуються для оформлення відповідних послуг/продуктів; укласти з нею договори на оформлення відповідних банківських продуктів/послуг; здійснювати кредитування на загальних умовах кредитування, що погоджені з нею та зазначені в договірних документах. Вказувала, що поданням та підписанням цієї заяви-анкети вона розуміє та погоджується з тим, що після отримання цієї заяви-анкети банк розглядає питання щодо надання їй послуг, в тому числі з оформлення кредитних продуктів, у відповідності до її кредитної історії, платоспроможності та параметрів відповідних банківських продуктів/послуг. Вказана заява-анкета також підписана працівником банку. АТ «Таскомбанк» і [PERSON] 12 березня 2020 року підписали заяву-договір № 731498-006 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого загальна сума кредиту 31 470 грн (пункт 1.1 розділу 1), сума кредиту без комісії за надання кредиту 30 000 грн (пункт 1.1.1 розділу 1), комісія за надання кредиту 4,9 %, що складає 1 470 грн (пункт 1.1.2 розділу 1), строк кредиту 48 місяців (пункт 1.2 розділу 1), проценти за користування кредитом 0,01 % річних (пункт 1.3 розділу 1), комісія за обслуговування кредиту 4,9 % щомісячно (пункт 1.4 розділу 1). У пункті 2 розділу 1 заяви-договору про надання споживчого кредиту від 12 березня 2020 року № 731498-006 [PERSON] просила надати кредит, шляхом виплати кредитних коштів в сумі, визначеній у пункті 1.1 цього розділу, з оформленням такої виплати відповідно до законодавства України: на власні потреби у сумі 31 470 грн шляхом перерахування на її поточний рахунок № [NUMBER] в АТ «Таскомбанк». Доручила АТ «Таскомбанк» списання коштів з поточного рахунку № [NUMBER] на сплату комісії відповідно пункту 1.1.2 цієї заяви-договору. За змістом розділу 2 заяви-договору про надання споживчого кредиту від 12 березня 2020 року № 731498-006 [PERSON] підписанням цієї заяви-договору про надання кредиту на власні потреби: акцептує публічну пропозицію АТ «Таскомбанк», яка розміщена на веб-сайті банку, на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, надалі за текстом Договір, і беззастережно приєднується до умов договору (пункт 1 розділу 2); просить банк надати кредит згідно з інформацією, наведеною вище у заяві-договорі (пункт 2 розділу 2); погоджується з тим, що зобов`язана повертати кредит щомісячно згідно з графіком платежів згідно з додатком № 1 до цієї заяви-договору, що є її невід`ємною частиною; платежі з повернення заборгованості за кредитом та сплати процентів та комісій за користування ним, оплата вартості усіх супутніх послуг та інших фінансових зобов`язань позичальника здійснюються у сумах та в терміни, що передбачені графіком платежів, розрахунком сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, що передбачені в додатку № 1 до цієї заяви-договору (пункт 3 розділу 2); підписанням цієї заяви-договору підтверджує, що ця заява-договір є невід`ємною частиною договору (пункт 4 розділу 2); підтвердила, що вона ознайомлена із змістом цієї заяви-договору, договору з всіма додатками до нього та повністю з ними згодна; умови заяви-договору та договору є зрозумілими для неї, обов`язковими для виконання та заперечення щодо них відсутні (пункт 5 розділу 2). Відповідно до пункту 1 розділу 3 заяви-договору про надання споживчого кредиту від 12 березня 2020 року № 731498-006 при несплаті клієнтом заборгованості за кредитом, за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, а також сум комісій, у встановлений договором термін, банк нараховує, а клієнт сплачує банку штрафи: штраф 1 у розмірі 300 грн нараховується на сьомий день виходу на прострочку, штраф нараховується стільки разів скільки разів клієнт буде порушувати умови договору; штраф 2 у розмірі 4,9 % нараховується щомісячно у разі наявності простроченої заборгованості за кредитом більше тридцяти днів. Для виконання зобов`язань клієнта за цією заявою-договором банк відкриває рахунок для зарахування коштів, спрямованих на погашення будь-якої заборгованості за цією заявою-договором № [NUMBER] в АТ «Таскомбанк» (пункт 1 розділу 4 заяви-договору про надання споживчого кредиту від 12 березня 2020 року № 731498-006). Клієнт та банк домовились, що часткове дострокове погашення заборгованості за кредитом в одному з періодів не відміняє зобов`язання клієнта щодо внесення чергового мінімального платежу у наступному періоді згідно графіку платежів до повного погашення заборгованості за кредитом, процентами та іншими платежами за цим договором (пункт 2 розділу 4 заяви-договору про надання споживчого кредиту від 12 березня 2020 року № 731498-006). Клієнт та банк домовились, що при достроковому повному погашенні кредитної заборгованості, клієнт сплачує банку проценти, за обслуговування кредитної заборгованості за фактичну кількість днів користування кредитом у відповідному розрахунковому періоді, та комісію за обслуговування кредитної заборгованості за поточний розрахунковий період у повному обсязі (пункт 3 розділу 4 заяви-договору про надання споживчого кредиту від 12 березня 2020 року № 731498-006). Крім того, АТ «Таскомбанк» і [PERSON] підписали детальний розпис складових загальної вартості кредиту та графік платежів (додаток 1 до заяви-договору про надання споживчого кредиту № 731498-006). Випискою по особовому рахунку [PERSON] за період з 12 березня 2020 року до 12 травня 2025 року підтверджуються обставини щодо видачі відповідачу кредитних коштів відповідно до умов договору від 12 березня 2020 року № 731498-006, а також часткове виконання останньою умов указаного правочину. За змістом повідомлення вимоги АТ «Таскомбанк» на адресу [PERSON] банк вимагає достроково повністю повернути кредит, повідомляє, що заборгованість відповідача за кредитним договором №731498-006 станом на 23 травня 2025 року становить: 17 676,33 грн основний борг (у тому числі прострочений), 2 грн заборгованість за процентами, 43 033,10 грн заборгованість за комісією. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором від 12 березня 2020 року № 731498-006, укладеним з [PERSON] , станом на 12 травня 2025 року заборгованість останньої за вказаним договором становить 60 711,43 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту (в тому числі прострочена) 17 676,33 грн, заборгованість за процентами (в тому числі прострочена) 2 грн, заборгованість за комісією (в тому числі прострочена) 43 033,10 грн. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Предметом заявлених у справі вимог позивача є стягнення з відповідача кредитної заборгованості за договором від 12 березня 2020 року № 731498-006 на 23 серпня 2023 року у розмірі 60 711,43 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 17 676,33 грн, заборгованості за процентами 2 грн, заборгованості за комісією 43 033,10 грн. Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (частина друга статті 1056-1 ЦК України). Суд погоджується з доводами позивача про наявність підстав для стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками, оскільки такі вимоги підтверджені матеріалами справи та узгоджуються з нормами матеріального права. Водночас суд вважає безпідставними вимоги банку про стягнення заборгованості за комісією з огляду на таке. Так, 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої та п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» для цілей обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). До загальних витрат за споживчим кредитом не включаються: 1) платежі, що підлягають сплаті споживачем у разі невиконання його обов`язків, передбачених договором про споживчий кредит; 2) платежі з оплати товарів (робіт, послуг), які споживач зобов`язаний здійснити незалежно від того, чи правочин укладено з оплатою за рахунок власних коштів споживача чи за рахунок споживчого кредиту. Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит (частина друга статті 11 Закону України «Про споживче кредитування»). Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». У цій справі у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту. На позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялися і банком не надавалися та за дії, які банк здійснює на власну користь або які споживач здійснює на користь банку, або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (постанова Верховного Суду від 10 грудня 2025 року у справі № 756/7112/15-ц). Ураховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, то положення пункту 1.4 розділу 1 щодо встановлення комісії за обслуговування кредиту у розмірі 4,9 % щомісячно, є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Визнання судом нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, оскільки нікчемний правочин є недійсним в силу закону з моменту його укладення. За наведених обставин, вимога позивача про стягнення заборгованості за комісією у розмірі 43 033,10 грн є необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню. Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). З огляду на викладене, заборгованість відповідача перед позивачем за заявою-договором про надання споживчого кредиту від 12 березня 2020 року № 731498-006 становить 17 678,33 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 17 676,33 грн, заборгованість за процентами 2 грн. Висновки за результатами розгляду позовних вимог Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором порушено майнові права позивача, тому наявні підстави для судового захисту прав кредитора, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, то суд відповідно до статті 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог 705,16 грн (2 422,40 грн ? 29,11 %). На підставі викладеного,

Outcome: partial