Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості на кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.04.2025 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 49269-04/2025. Відповідно до умов кредитного договору Товариство надало відповідачу кредит у розмірі 7500,00, на умовах строковості, зворотності, платності та остання зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та комісію. 29.07.2025 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу 29072025, умовами якого передбачено, що ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК«ЄАПБ» прийняло належні TOB «CTАP ФАЙНЕНС ГРУП» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі, і до [PERSON] за кредитним договором № 49269-04/2025. Оскільки відповідач умови кредитного договору не виконала, утворилася заборгованість в розмірі 21757,50 грн, що складається з: 7500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6682,50 грн - сума заборгованості за відсотками, 750 грн - сума комісії за видачу кредиту, 6825 грн - сума заборгованості за штрафом. На підставі викладеного, представник позивача просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, в прохальній частині позовної заяви просила проводити розгляд справи без її участі, також зазначила, що у випадку неявки позивача просить ухвалити заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про місце, дату і час розгляду справи повідомлялася за зареєстрованою адресою проживання. Правом подання відзиву на позов відповідач не скористалася. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи зі наступного. Суд установив, що 22.04.2025 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 49269-04/2025, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 7500,00 грнна 120 днів, процентна ставка становить 0,90 % в день, розмір комісії 750 грн. Згідно п.1.6 договору кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № 4441 - 11xx - xxxx - 0964. З відповіді № 3426_251015152103 від 15-10-2025 ТОВ «Універсальні платіжні рішення ТОВ «УПР» вбачається, що 22.04.2025 на картку № [NUMBER] за допомогою системи LigPay, платіж № 71889281, перераховано грошові кошти в сумі 7500,00 грн. Згідно договору факторингу № 29072025 від 29 липня 2025 року, укладеного між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», останнє набуло право вимоги по ряду кредитних договорів, зазначених в реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги до договору факторингу № 29072025 до вказаного договору позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 49269-04/2025. Згідно розрахунку заборгованості за вказаним вище кредитним договором станом на 29.07.2025 заборгованість становить 21757,50 грн з яких: 7500 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 6682,50 грн - сума заборгованості за відсотками, 750 грн - сума комісії за видачу кредиту, 6825 грн - сума заборгованості за штрафом. У добровільному порядку [PERSON] виниклу та непогашену заборгованість за вказаними вище кредитними договорами не сплачено. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.509-510, 526 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Загальними умовами зобов`язання є те, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. (ст.525, 625 ЦК України). Згідно із ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли правовідносини, що витікають з кредитних договорів, які регулюються нормами Цивільного кодексу України. Стаття ст.1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським Кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч.1 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до розрахунку заборгованості сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором станом на 29.07.2025 становить 21757,50 грн з яких: 7500 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 6682,50 грн - сума заборгованості за відсотками, 750 грн - сума комісії за видачу кредиту, 6825 грн - сума заборгованості за штрафом. Згідно із вимогами п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Воєнний стан, що триває введений в Україні із 24 лютого 2022 року, згідно Указу Президента України року № 64/2022 від 24.02.2022 та Закону України № 2102-IX від 24.02.2022. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що із [PERSON] на користь ТОВ «ФК "ЄАПБ"» слід стягнути заборгованість в сумі 14932,50 грн з яких: 7500 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 6682,50 грн - сума заборгованості за відсотками, 750 грн - сума комісії за видачу кредиту. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 6825 грн штрафу задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать судовий збір, що здійснив відповідач, суд виходить з вимог ст.ст.133, 139, 141 ЦПК України, згідно яких такі витрати позивача, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача пропорційно до задоволеної частини позову. Позивач при подачі позову з ціною у 21757,50 грн сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Зважаючи на часткове задоволення позову, а саме на 14932,50 грн, то сума судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 1662,52 грн (14932,50 / 21757,50 х 2422,40). Загальна сума судових витрат, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 1662,52 грн. На підставі ст. 509-510, 525-526, 530, 610, 625, 1054, 1056-1 ЦК України, ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію»,

Outcome: partial