Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

28.01.2026 року представник заявника звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] на тимчасово окупованій території в м. Донецьк. Заява обґрунтована необхідністю подальшої реєстрації факту смерті матері заявника в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документа - свідоцтва про смерть згідно законодавства України. Ухвалою суду від 29.01.2026 року заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 18.02.2026 року у справі відкрито провадження та призначено судове засідання 19.02.2026 року. Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Враховуючи положення ч. 2 ст. 317 ЦПК України, згідно якої справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду, суд дійшов за можливе проводити розгляд справи за наявними матеріалами у відсутності осіб, які беруть в ній участь. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне. Факт наявності родинних зв`язків, а саме те, що [PERSON] є сином [PERSON] , [INFO] , підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Смерть [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у місті Донецьк у віці 84 роки, підтверджується копією свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10.10.2025 року, виданого так званим «Тельмановским районным отделом записи актов гражданского состояния управления ЗАГС Донецкой Народной Республики». Наразі, заявник не може отримати свідоцтво про смерть матері, оскільки факт її смерті відбувся на тимчасово окупованій території України. За правилами п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з ч.2 ст.317 ЦПК України визначено, що справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Суд враховує, що згідно з ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. З урахуванням викладеного, суд робить висновок, що надані заявником докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт смерті [PERSON] , на тимчасово окупованій території. Згідно з ч.ч.3, 4 ст.49 ЦК України державній реєстрації підлягає, зокрема, смерть особи. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Смерть фізичної особи підлягає обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Так, в матеріалах справи наявна відмова Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві заявнику в проведенні державної реєстрації смерті та видачі відповідного свідоцтва про смерть (№3759/33.0-37 від 19.12.2025 року). Отже, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Суд звертає увагу, що ч.2 ст.319 ЦПК України встановлено, що рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. На підставі ч.4 ст.317, п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved