Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. 21 січня 2026 року [PERSON] (надалі позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі відповідач) з вимогою про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 25 лютого 1995 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Тячівського району Закарпатської області, між сторонами було укладено шлюб, актовий запис №12. Від даного шлюбу в них народилась донька [PERSON] , яка на даний час є повнолітньою. Як подружжя сторони не проживають разом біля 8 років. Сімейне життя між ними не склалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен із подружжя має зовсім протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідачка нехтувала сімейними цінностями та обов`язками, постійно виникали сварки. Також жодної підтримки з її сторони позивач не мав. Позивач глибоко переконаний, що сенсу і можливості підтримувати сімейні відносини не має. Шлюб носить тільки формальний характер. Примирення та збереження сім`ї не можливе. Просить шлюб між ними розірвати. Відповідачка правом на подання відзиву не скористалася. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явився, однак його представник [PERSON] надіслала в до суду заяву про розгляд справи без їх з позивачем участі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 22 січня 2026 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] 25 лютого 1995 року між сторонами було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Тячівського району Закарпатської області, актовий запис №12. На момент розгляду справи позивач та відповідач спільного господарства не ведуть, та фактично припинили шлюбні відносини. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. V. Оцінка Суду. Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Частиною другою статті 112 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги інші обставини життя подружжя, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам кожного з них, а тому вважає достатні підстави для його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача понесені ним судові витрати - судовий збір в розмірі 1 331 гривень 20 копійок. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved