Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Позивачка в особі представника адвоката Ковалець М.І., яка діє на підставі ордера на надання правничої допомоги серії АО № 1213070 від 12.01.2026, звернулася до Індустріального районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , який зареєстровано 14 травня 2016 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 235. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14 травня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 235. Від шлюбних стосунків у сторін є спільна дитина [PERSON] , [INFO] . Сторона позивачки свої вимоги мотивувала тим, що на даний час шлюбні відносини між подружжям припинені, оскільки у сторін різні погляди на сімейні відносини. Шлюб фактично перестав існувати, має формальний характер, сторони по справі проживають окремо з літа 2024 року, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Вважає, що примирення між сторонами неможливе, строк для примирення просить не надавати. Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 21 січня 2026 року позовна заява прийнята, відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадженні з викликом сторін. У судове засідання сторони не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. 16.02.2026 через підсистему «Електронний суд» від представника позивачки адвоката Ковалець М.І. надійшла заява про розгляд справи без участі позивачки та її представника, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. 19.02.2026 через канцелярію суду від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність Зазначив, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Шлюбно-сімейні відносини з позивачкою припинені з кінця 2021 року, мешкають окремо з 2021 року, спільне господарство не ведуть. Строк для примирення не потрібен, збереження шлюбу вважає неможливим. Зазначає, що спору про майно не має. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши заяви сторін, письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14 травня 2016 року, який зареєстровано Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 235. Від шлюбних стосунків сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинено, мешкають окремо, шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведеться, на примирення не згодні. Згідно з статтею 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що збереження сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам їх дитини, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved