Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

29.12.2025 до суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ТОВ «Юніт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 12.08.2024 між ТОВ «Фінансова Компанія «Кредіплюс» та [PERSON] в електронній формі було укладено кредитний договір №149641 на суму 10667,00 грн. Відповідач [PERSON] , діючи свідомо та добровільно, без будь - якого примусу, виявив намір отримати кредитні кошти та здійснив реєстрацію на офіційному веб - сайті кредитодавця та на виконання умов кредитного договору 12.08.2024 ТОВ «Фінансова Компанія «Кредіплюс» ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням на платіжну картку відповідача № [NUMBER], що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію ТОВ «Фінансова Компанія «Кредіплюс». 16.04.2025 ТОВ «Фінансова Компанія «Кредіплюс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу № 16042025, згідно умов якого ТОВ «Юніт Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №149641 від 12.08.2024. Відповідно до реєстру прав вимоги № 2 від 07.05.2025 до договору факторингу та акту приймання-передачі реєстру прав вимоги №2 від 07.05.2025 до договору факторингу №1 до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] . Таким чином, первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, у відповідача утворилася заборгованість в сумі 12503,12 грн, з яких 8188,49 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 3914,63 грн - сума заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом та 400,00 грн - сума заборгованості по комісії, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також 7000,00 грн - витрат на професійну правничу допомогу та судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 07.01.2026 провадження у справі № 141/1052/25 відкрито та розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами 19.02.2026, зобов`язано позивача в порядку ст. 83 ЦПК України надати суду докази направлення [PERSON] повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості за кредитним договором № 149641 від 12.08.2024 та обґрунтований розрахунок з посиланням на докази сплати відповідачем коштів за кредитним договором №149641 від 12.08.2024, а також витребувано в АТ КБ «Приват Банк» інформацію: - чи емітувалась на ім`я [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) платіжна картка № [NUMBER]; - про факт зарахування коштів на картковий рахунок - маска карки № [NUMBER] в період із 12.08.2024 по 17.08.2024 у сумі 8000,25 грн; - чи емітувалась будь - яка інша платіжна картка на ім`я [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ); - чи є/був номер телефону [NUMBER] фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска картки № [NUMBER] та чи знаходиться/знаходився вказаний номер телефону в анкетних даних [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ). У разі підтвердження зарахування коштів [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) на картковий рахунок - маска картки № [NUMBER] за період із 12.08.2024 по 17.08.2024 у сумі 8000,25 грн витребувати інформацію у вигляді: - первинних документів бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення), що підтвердять дану інформацію. У випадку неможливості надати вищезгадані первинні документи, надати інші, прирівняні до них (довідки/листи, що підтверджують факт зарахування коштів на рахунок - маска карти позичальника); - повного номера рахунку - маска картки № [NUMBER] , що належить [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ). У випадку, якщо номер телефону [NUMBER] не знаходиться в анкетних даних [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) за платіжною карткою - маска картки № [NUMBER] , витребувати номери телефонів, що знаходяться/знаходились в анкетних даних [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) (клієнта банку) за платіжною карткою - маска картки № [NUMBER] . У випадку, якщо картковий рахунок - маска картки № [NUMBER] не належить позичальнику, витребувати інформацію щодо особи, якій належить картковий рахунок - маска картки № [NUMBER] . 16.01.2026 на виконання вимог ухвали суду від 07.01.2026 до суду надійшов лист АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-260108/82883-БТ від 12.01.2026. Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», будучи належним чином повідомленим про дату та місце розгляду справи № 141/1052/25, жодних заяв чи клопотань до суду не подав, натомість, у позовній заяві представник позивача Хлопкова М.С. просила суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а також не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлявся про дату та місце розгляду справи № 141/1052/25 шляхом скеровування кореспонденції суду по місцю реєстрації, однак відзив на позовну заяву до суду не направив, а також жодних інших заяв чи клопотань до суду не подав, натомість, конверт з кореспонденцією суду, надісланий на адресу місця реєстрації відповідача, повернуто до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є належним повідомленням. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи № 141/1052/25, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 12.08.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 149641 (індивідуальна частина), відповідно до якого кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 2.6 договору, надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній в п. 2.2.1 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за управління та обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п. 2.6 договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором (п. 2.1 договору). Відповідно до п. 2.2.1, 2.6 договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 10667,00 грн та надається не пізніше наступного дня після укладення договору в порядку: у розмірі 8000,25 грн на № рахунку/картки позичальника № [NUMBER] , у національній валюті, у розмірі 2666,75 грн, шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5 індивідуальної частини. Загальний строк кредитування за цим договором складає 84 дні із 12.08.2024 (дата надання кредиту) по 04.11.2024. Комісія за надання кредиту складає 2666,75 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього договору за ставкою 25,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п. 2.2.1 цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено (п. 2.6 договору). Денна процентна ставка складає 10160,43 грн/10667,00 грн/84 днів*100%=1,1339%/день (п. 2.7.1 договору). Згідно п. 2.8, 2.9.1 договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка (загальні витрати за споживчим кредитом, виражені у процентах річних від загального розміру виданого кредиту) складає 93232,24%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника (сума загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом) складає 20827,43 грн. Договір підписано відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Як убачається із графіку платежів за кредитним договором, що є додатком до договору про споживчий кредит № 149641 від 12.08.2024, дата видачі кредиту - 12.08.20224, кінцева дата платежу - 04.11.2024, кількість днів у розрахунковому періоді - 84, чиста сума кредиту - 8000,00 грн, сума платежу за розрахунковий період - 3026,78 грн, проценти за користування кредитом - 7487,68 грн, комісія за надання кредиту - 2666,75 грн, реальна річна процентна ставка - 93232,24%, загальна вартість кредиту - 20827,43 грн. У паспорті споживчого кредиту зазначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інші важливі правові аспекти. Згідно переліку позичальників з даними про транзакції щодо яких запитується інформація, на картковий рахунок № [NUMBER] було перераховано 8000,25 грн, позичальник - [PERSON] , кредитний договір № 149641. Відповідно до довідки ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» № 3882/30-10 від 30.10.2025, [PERSON] 12.08.2024 на картковий рахунок було перераховано 8000,25 грн, призначення платежу - видача кредиту № 149641 від 12.08.2024. Як убачається із картки обліку виконання договору № 149641 від 12.08.2024, заборгованість [PERSON] становить 12503,12 грн, з яких: 8188,49 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 3914,63 грн - прострочена заборгованість за процентами та 400,00 грн - прострочена заборгованість за комісією. Відповідно до інформації АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-260108/82883-БТ від 12.01.2026, на ім`я [PERSON] в АТ КБ «ПриватБанк» емітовано карту № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ). Також із виписки по рахунку № [NUMBER] за період з 12.08.2024 по 17.08.2024 убачається, що 12.08.2024 на карту № [NUMBER] було здійснено зарахування переказу у сумі 8000,25 грн. 16.04.2025 між ТОВ «Юніт Капітал» (фактор) та ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» (клієнт) було укладено договір факторингу № 16042025, відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до витягу з додатку № 1 від 07.05.2025 до договору факторингу №16042025 від 16 квітня 2025 року, реєстр прав вимоги № 2, за порядковим номером 294 значиться [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , заборгованість якого за кредитним договором № 149641 від 12.08.2024 становить 12503,12 грн, з яких: 8188,49 грн - сума заборгованості за основним боргом, 3914,63 грн - сума заборгованості за відсотками, 400,00 грн - сума заборгованості за комісією. Як убачається із виписки з особового рахунку за кредитним договором № 149641 від 12.08.2024, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Юніт Капітал» за кредитним договором №149641 від 12.08.2024 станом на 01.11.2025 не погашена та становить 12503,12 грн, з яких: 8188,49 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 3914,63 грн - прострочена заборгованість за процентами та 400,00 грн - прострочена заборгованість за комісією. Таким чином, зобов`язання за договором про споживчий кредит № 149641 від 12.08.2024 було повністю виконано первісним кредитором ТОВ «Фінансова Компанія «Кредіплюс», зокрема, відповідачу було надано кредитні кошти на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У свою чергу, відповідач не виконав умови взятих на себе зобов`язань, не погасив кредит та не сплатив проценти за користування кредитом, у зв`язку із чим заборгованість відповідача не погашена та становить 12503,12 грн. Визначаючись щодо встановлених обставин та заявлених позовних вимог, суд керується наступним. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною першою ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною першою ст. 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. ст. 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 13 та 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості. Досліджуючи наявні у справі № 141/1052/25 докази, суд доходить висновку про доведеність виникнення у позивача права вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит № 149641 (індивідуальна частина) від 12.08.2024. Отже, враховуючи фактичні обставини справи № 141/1052/25, предмет та підстави заявлених позовних вимог, відсутність доказів сплати відповідачем кредитної заборгованості, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає повному задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором про споживчий кредит (індивідуальна частина) № 149641 від 12.08.2024 у розмірі 12503,12 грн, з яких 8188,49 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 3914,63 грн - сума заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом та 400,00 грн - сума заборгованості по комісії. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне. Згідно з частин 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням положень статті 141 ЦПК України, а також повного задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача судовий збір в сумі 2422,40 грн. Щодо витрат на правову допомогу. Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. За змістом ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо) (п. 8 ч. 2 ст. 141 ЦПК України). На підтвердження понесених витрат директором ТОВ «Юніт Капітал» Хлопковою М.С. надано суду договір про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025, укладений між ТОВ «Юніт Капітал» та адвокатським бюро «Соломко та партнери», додаток № 1 до договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025 із зазначенням послуг, кількості годин та вартості, додаткову угоду №25770873553 від 11.09.2025 до договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025, акт прийому - передачі наданих послуг № 10/09/25-02 від 10.09.2025 із переліком наданих правових та юридичних послуг на суму 7000,00 грн. На підставі зазначеного директор ТОВ «Юніт Капітал» Хлопкова М.С. просить суд відшкодувати позивачу у рамках даної цивільної справи 7000,00 гривень понесених позивачем витрат за надання професійної правничої допомоги. Відповідно до вимог частини 6 статті 137 ЦПК України, обов`язок доказування не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявила клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Зважаючи на предмет позовних вимог та категорію справи, яка є малозначною за ціною позову, розгляд справи за відсутності сторін та їх представників на підставі наявних матеріалів з урахуванням усталеної практики Верховного Суду щодо спірних правовідносин, а також враховуючи обсяг виконаної роботи адвокатом, суд доходить висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн, який буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку. На підставі викладеного,

Outcome: approved