Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

З посиланням на Розпорядження Верховного Суду від 05.07.2022 за №36/0/9-22, з позовом про розірвання шлюбу між нею та [PERSON] , який зареєстрований 02 серпня 1997 року Личаківським ВДРАЦС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №03 поновлено про що свідчить свідоцтво про шлюб видане 22.04.2025 року Личаківським ВДРАЦС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, до Київського районного суду м.Одеси звернулась [PERSON] . Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О.. Ухвалою судді від 22.01.2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Так, в матеріалах справи міститься заява позивача щодо розгляду справи за її відсутності, в якій позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримані. Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, відомості про що містяться в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 02 серпня 1997 року, актовий запис 03- поновлений Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Відомостей щодо наявності спільних неповнолітніх дітей суду не надано. Щодо наявності спору щодо розподілу спільного майна подружжя в позові не йдеться. В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Між ними відсутні спільні інтереси, вони не бажають бути разом. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння, любові та поваги. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ст.56 ч.3 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Стаття 105 ч.3 Сімейного Кодексу України наголошує на те, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу, відповідно до вимог ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як наголошує положення ст. 24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112,115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved