Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

05.11.2025 позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі - Товариство) звернувся із позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором, а також судові витрати. В обґрунтування позову зазначено, що 18.08.2022 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено договір про споживчий кредит №100660715, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачу кредит в розмірі 3000 грн, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. У порушення вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач своїх зобов`язань передбачених кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за вищевказаним договором. 05.12.2022 між ТОВ «Мілоан» та Товариством укладено договір відступлення прав ввимоги №86-МЛ/Т, за умовами якого Товариство отримало право грошової вимоги до [PERSON] . Посилаючись на те, що відповідач не виконав належним чином зобов`язання за договором, порушує його умови, просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 11850 грн, яка складається з 3000 грн простроченої заборгованості за сумою кредиту, 8550 грн просточеної заборгованості за сумою відсотків, 300 грн комісії, а також судові витрати по справі. Ухвалою судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 06.11.2025 справу направлено до Полонського районного суду Хмельницької області за підсудністю. 18.12.2025 ухвалою судді Полонського районного суду відкрито провадження та постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в справі матеріалами. Відповідачу копія позовної заяви з доданими документами надіслана позивачем 04.10.2025 листом. [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання судом направлено копію ухвали про відкриття провадження та витяг про права та обов`язки. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не подав. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що 18.08.2022 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] на підставі анкети-заяви позичальника, укладено договір кредитний договір № 100660715, який був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «U86793» (а.с.6-11) та підтверджується довідкою про ідентифікацію (а.с.13). Згідно умов кредитного договору: сума кредиту складає 3000 грн, строк кредиту 105 днів, дата повернення кредиту 02.09.2022 відповідно до графіку платежів, що є Додатком № 1 до цього договору, строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 2 цього Договору (п.1.2, 1.3 кредитного договору). Особливості нарахування процентів визначені п.1.5 договору. Проценти нараховуються за ставкою 1025% річних. Згідно п.1.5.1 комісія за надання кредиту становить 300 грн. Відповідно до п.2.1 кредитного договору визначено, що кошти кредиту надаються позичальнику шляхом їх перерахування на картковий рахунок [NUMBER] . Розділом 4 кредитного договору передбачено, що товариство має право вимагати від позичальника повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, встановлених договором, а позичальник в свою чергу зобов`язаний у встановлений договором строк, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі передбачені договором. Так, ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 3000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідачки [NUMBER] , що підтверджується платіжним дорученням № 49574742 від 18.08.2022 (а.с.14 зворот). Відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту не виконав. У матеріалах справи наявний паспорт споживчого кредиту, погоджений позичальником, скріплений його електронним цифровим підписом, щодо умов кредитування, зокрема, в частині нарахування відсотків за користування кредитом. Згідно ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 05.12.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 86-МЛ/Т, згідно з умовами якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права грошової вимоги до відповідача. Відповідно до п.6.2.3 договору права вимоги переходять до нового кредитора з моменту підписання сторонами цього договору. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги, [PERSON] є боржником за кредитним договором № 100660715 та загальна сума заборгованості становить 11850 грн, складові якої підтверджуються випискою з особового рахунка за кредитним договором (а.с.16). Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором та необхідність погашення заборгованості ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» повідомило шляхом направлення відповідної претензії на поштову адресу позичальниці (а.с.26 зворот). Отже, з досліджених доказів вбачається, що кредитор дотримався умов кредитного договору, натомість відповідач належним чином не виконав умов договору, що призвело до виникнення заборгованості. За положеннями ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частин 1, 2 статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За правилами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. [PERSON] правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, доказів, які б спростували розрахунок заборгованості перед позивачем не надав, відсутність такої заборгованості не довів. За відсутності будь-яких заперечень відповідачки проти факту укладання кредитного договору № 100660715 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] щодо надання кредиту в сумі 3000 грн, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення зазначеної суми. Нарахування відсотків в розмірі 8550 грн також відповідає умовам кредитного договору. Що стосується нарахованої комісії в розмірі 300 грн суд дійшов такого висновку. У пунктах 1.5.1, 2.2.1 Договору, укладеного між відповідачем та ТОВ «Мілоан» містяться умови про комісію за надання кредиту, за управління та обслуговування кредиту. Аналіз змісту вказаного договору свідчить, що в них не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг ТОВ «Мілоан», які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредитів, що надаються позивачу та за які банком встановлена комісія, а тому позивач не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні Договору, у зв`язку з чим положення договорів про споживчий кредит щодо обов`язку позичальника сплачувати комісії за надання кредиту, є нікчемними відповідно до частини першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідний правовий висновок щодо нарахування комісії за аналогічним договором ТОВ «Мілоан» викладений у постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 09.10.2024 у справі №582/202/22 (провадження 61-15120св23). Враховуючи нікчемність умов договору щодо встановлення комісії, нарахування та стягнення таких платежів є безпідставним. У зв`язку з цим, суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги про стягнення заборгованості за комісією у розмірі 300 грн. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №100660715 від 18.08.2022 в сумі 11550 грн. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 2 ст. 141 ЦПК України). На підтвердження своїх витрат на правову допомогу позивач надав договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025, укладений з АО «Апологет» (а.с. 29, зворот), акт наданих послуг правової (правничої) допомоги № Д/5681 від 22.10.2025 на суму 8000 грн (а.с. 30, зворот), детальний опис наданих послуг (а.с. 31), ордер на надання правничої допомоги (а.с. 30). Верховний Суд у постанові від 13.03.2025 у справі № 275/150/22 (провадження № 61-13766св24) роз`яснив, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони з обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат зі складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд,

Outcome: partial