Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

12 січня 2026 року до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла вказана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 10 травня 2025 року [PERSON] уклала із ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» електронний кредитний договір № 10.05.2025-100000768, відповідно до якого отримала кредит у сумі 4 500,00 грн строком на 140 днів, зобов`язавшись повернути кредит до 26 вересня 2025 року та сплатити проценти у розмірі 1,00% на день протягом всього строку, на який надається кредит. Крім того, договором передбачена комісія, пов`язана з наданням кредиту, у сумі 900,00 грн, тобто 20% від суми кредиту, а також неустойка, що може бути нарахована за несвоєчасне виконання зобов`язань у сумі 45,00 грн на день. Товариство свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме надало [PERSON] грошові кошти шляхом безготівкового переказу на її картковий рахунок. [PERSON] , здійснивши часткове погашення, свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, зокрема, не повернула кредит у сумі 3 433,89 грн, не сплатила проценти у сумі 2 421,93 грн, а також неустойку в сумі 1 260,00 грн. Просять стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у сумі 7 115,82 грн та сплачений судовий збір в сумі 2 662,40 грн. Провадження у справі відкрито 15 січня 2026 року та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження на 13 лютого 2026 року. 30 січня 2026 року до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву (а.с. 46-49). 11 лютого 2026 року представник позивача [PERSON] подав до суду відповідь на відзив (а.с. 52-58). Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час судового розгляду повідомлений належним чином. У позовній заяві та відповіді на відзив представники просять розглянути справу за їх відсутності. У відповіді на відзив (а.с. 52-58) представник позивача [PERSON] звертає увагу на те, що відповідач здійснила часткове погашення заборгованості за кредитним договором, що свідчить про визнання нею позову. Доданий до позовної заяви розрахунок боргу є належним доказом. Умову договору про стягнення комісії відповідач не оспорював. Комісія пов`язана з перерахуванням коштів на рахунок позичальника. Безоплатність такої послуги законодавством не встановлена. При цьому позичальник не був позбавлений права отримати кредит у касі ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», не сплачуючи комісію. Оскільки Закон України «Про споживче кредитування», яким передбачено можливість стягнення неустойки, є спеціальною нормою, порівняно з нормами ЦК України, які врегульовують загальні питання про звільнення від сплати неустойки, то вимога про стягнення неустойки є правомірною. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 45), подала відзив на позовну заяву (а.с. 46-49). У відзиві просила розглянути справу без її участі та підтвердила, що кредитний договір укладала та отримала від позивача кредитні кошти. Разом з тим, вона не погоджується із розрахунком заборгованості. Сума отриманого нею кредиту 4 500,00 грн. Відсотки за кредитом, за її розрахунками, становлять 6 300,00 грн (4 500,00 х 1% х 140). Часткова сплата заборгованості за кредитом 6 007,08 грн (2 630,46 грн сплачено 06 червня 2025 року, 1 000,23 грн 20 червня 2025 року, 1 180,23 грн 08 липня 2025 року, 1 196,22 грн 22 липня 2025 року. Отже, за її розрахунками заборгованість за кредитом становить 4 792,20 грн. В цій частині вона позовні вимоги визнає. Окремо заперечує проти комісії, яка передбачена кредитним договором, оскільки законом передбачено лише комісію за обслуговування кредиту, а в договорі не вказано, за яку послугу встановлена комісія. Неустойка в період воєнного стану підлягає списанню. Розмір витрат позивача на правничу допомогу завищений, адже подібні позови подаються сотнями, вони є типовими та під час складання позовних заяв не виникає великих труднощів. Вважає, що витрати на послуги адвоката реально оцінюються в 1 000,00 грн, які слід стягнути пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначений позов слід задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що 10 травня 2025 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 10.05.2025-100000768 в електронній формі, відповідно до якого товариство надало позичальнику грошові кошти в сумі 4 500,00 грн строком на 140 днів, а позичальник зобов`язалась до 26 вересня 2025 року повернути кредит, сплатити проценти та комісію; реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання кредитних коштів: 4731-21ХХ-ХХХХ-1823 (а.с. 20-26). Ідентифікація відповідача під час укладення кредитного договору була проведена через систему Bank ID (а.с. 32, зворот). Відповідно до пунктів 6 Заявки та Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (Акцепту) кредитного договору процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,00% на 1 день користування кредитом. Згідно з пунктами 10 Заявки та Відповіді денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит: 0,87% = (5502,34/4500)/140х100%. Тип кредиту кредитна лінія (п. 3.3.3. Пропозиції про укладення кредитного договору). Відповідно до пунктів 7 Заявки та Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (Акцепту) кредитного договору комісія, пов`язана з наданням Кредиту (плата за надання кредиту), становить 900,00 грн (20% від суми кредиту). Пунктом 12 Заявки та Акцепту визначено Графік платежів. Відповідно до п. 15 Заявки та Акцепту неустойка в сумі 45,00 грн нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Пропозиція про укладення кредитного договору, Заявка кредитного договору, Відповідь позичальника про прийняття пропозиції (Акцепт) кредитного договору та Інформаційне повідомлення позичальника про достовірність інформації підписані відповідачем [PERSON] 10 травня 2025 року за допомогою одноразового ідентифікатора № Е715. Довідкою ТОВ «УПР» від 26 грудня 2025 року підтверджується, що відповідно до кредитного договору № 10.05.2025-100000768 на платіжну картку № [NUMBER] перераховано кошти в сумі 4 500,00 грн (а.с. 16). Відповідно до довідки розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 10.05.2025-100000768 від 10 травня 2025 року сума заборгованості відповідача складає 7 115,82 грн, з яких: 3 433,89 грн основний борг, 2 421,93 грн проценти; 1 260,00 грн неустойка (а.с. 17). Посилання на обставини укладення 10 травня 2025 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та [PERSON] кредитного договору в електронній формі відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію», оскільки договір підписано [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора, відправленого їй товариством на номер фінансового телефону. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зі змісту ст.ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як убачається зі змісту ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач не оспорює нарахування відсотків на суму кредиту за ставкою 1% на день. За таких обставин заборгованість відповідача за відсотками, нарахованими на суму кредиту, становить 6 300,00 грн (4 500,00 х 1,00% х 140 днів). Як вказує позивач та підтверджує відповідач, позичальник [PERSON] здійснила часткове погашення заборгованості за кредитом на загальну суму 6 007,14 грн (2 630,46 грн сплачено 06 червня 2025 року, 1 000,23 грн 20 червня 2025 року, 1 180,23 грн 08 липня 2025 року, 1 196,22 грн 22 липня 2025 року). Суд критично ставиться до тверджень відповідача про те, що в договорі не вказано, за яку послугу встановлена комісія, а законом передбачено лише комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Оскільки встановлення комісії за надання кредиту не суперечить положенням Закону України «Про споживче кредитування», при укладенні договору відповідач погодилася з умовою договору щодо комісії у сумі 900,00 грн та не оспорювала умову кредитного договору про встановлення комісії, то нарахування комісії є правомірним. Більш того, заборгованість за комісією погашена та не є предметом спору. Разом з тим, суд погоджується з доводами відповідача про те, що відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи наведене, на підставі п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у стягненні з відповідача на користь позивача неустойки слід відмовити. Сума, яка підлягала сплаті за кредитним договором 11 700,00 грн, з яких: тіло кредиту - 4 500,00 грн; відсотки - 6 300,00 грн; комісія за надання кредиту - 900,00 грн. Сплачено відповідачем за кредитним договором 6 007,14 грн (2 630,46 + 1 000,23 грн + 1 180,23 грн + 1 196,22). Отже, сума заборгованості за кредитним договором, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 5 692,86 грн (11 700,00 - 6 007,14). За таких обставин, оскільки відповідач допустила порушення зобов`язань, встановлених договором, доказів своєчасного та повного виконання договору не надала, що має наслідком наявність заборгованості за договором, то позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у сумі 5 692,86 грн. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 2 662,40 грн (а.с. 1, 2), який відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 2 129,92 грн (80,00 %). Доказів на підтвердження розміру витрат позивача на правничу допомогу на день ухвалення судового рішення не надано. На підставі наведеного,

Outcome: partial