Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

У січні 2026 року позивач [PERSON] через представника адвоката Петрієвського Д.П. звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову вказала, що 10 серпня 2010 року вона уклала шлюб з [PERSON] , який зареєстровано Цимбалівською сільською радою Старосинявського району Хмельницької області, актовий запис №2; сторони мають дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказала, що спільне подружнє життя не склалось у зв`язку з постійними сварками, відповідача неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно неї та дітей, з літа 2024 року шлюбні відносини припинені та з того часу проживають окремо, не ведуть спільне господарство, мають окремі бюджети та шлюб носить лише формальний характер, на примирення не згідна, у зв`язку з чим просила розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] 26 січня 2026 року подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов визнає повністю та не заперечує проти розірвання шлюбу, просив не надавати строк для примирення, повідомив, що діти проживають разом з ним, судові витрати просив розділити порівну. Сторони повідомлені про дату, час і місце розгляду справи належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи розписки про вручення рекомендованого повідомлення (арк.спр.27-28). Ухвалою судді Старосинявського районного суду Хмельницької області від 22 січня 2026 року вказана вище позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (арк.спр.21). Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 10 серпня 2010 року, суд установив, що [PERSON] та [PERSON] 10 серпня 2010 року зареєстрували шлюб у Цимбалівській сільській раді Старосинявського району Хмельницької області, про що було зроблено актовий запис №2 (арк.спр.8). Сторони мають дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народженні серії [NUMBER] , виданого 02 листопада 2010 року, серії [NUMBER] , виданого 16 січня 2013 року, серії [NUMBER] , виданого 15 березня 2016 року (арк.спр.12-14). Позивач, вказуючи на наявність підстав для розірвання шлюбу, звернулася до суду з вказаним позовом за захистом свого порушеного права. Таким чином, спірні правовідносини з приводу припинення шлюбу, що виникли між сторонами у справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 11 Сімейного кодексу України (далі СК України). Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частиною першою статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, що визначено частиною третьою статті 105 СК України. Відповідно до вимог частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з вимогами частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин факту припинення між сторонами шлюбних стосунків, суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно та подальше спільне проживання лише суперечитиме інтересам останніх, що має істотне значення. Суд зауважує, що принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. При цьому суд враховує аргументи позивача, наведені нею в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема щодо втрати почуття поваги та кохання один до одного, припинення шлюбних відносин, проживання окремо. Суд враховує також те, що відповідач повністю визнав позов та погоджується на розірвання шлюбу, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та відповідно до вимог статті 206 ЦПК України є підставою для задоволення позову. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. При вирішенні спору суд застосовує норми права, які містяться в статтях 105, 110, 112 СК України, на окремі з яких вірно покликається позивач в поданому позові. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, тому у відповідності до вимог частини першої статті 142 ЦПК України вважає за необхідне повернути позивачеві з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, а решту 50 відсотків судового збору стягнути на її користь з відповідача згідно приписів частини першої статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved