Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви. В грудні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит-Капітал» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 5759401 від 18.11.2023 року в загальному розмірі 29156,00 грн., судові витрати в розмірі 2 422,40 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн. Свої вимоги Банк мотивував тим, що 18.11.2023 року між [PERSON] (надалі - Відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - Кредитодавець, Первісний кредитор) був укладений Договір про споживчий кредит № 5759401, згідно з умовами якого відповідач отримав 8000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення коштів та процентів за користування ними не виконав. 26.03.2024 року між Первісним кредитором та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги 104-МЛ від 26.03.2024 року. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором кредиту у нього виникла заборгованість, у загальному розмірі 29 156,00, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить - 8000 грн.; прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить - 20356 грн.; прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту становить - 800 грн. Тому позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №5759401 від 18.11.2023 року в розмірі 29156,00 грн. Процесуальні дії. Ухвалою суду від 07 січня 2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання, цією ж ухвалою витребувано докази по справі, цією ж ухвалою витребувано докази по справі. (а.с. 11) Позиції сторін. В судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «Кредит Капітал» не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, проти заочного рішення не заперечують. (а.с.4) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Так, у відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до поштового повідомлення відповідач відсутній за зазначеною адресою, що свідчить про неможливість вручення відповідачу судових повісток. (а.с.15) У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України проводить розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без фіксування судового процесу звукозаписувальною технікою. Судом по справі встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 18.11.2023 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» був укладений Договір про споживчий кредит № 5759401, згідно з умовами якого відповідач отримав 8000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. На підтвердження укладення кредитного договору банк також довідку про ідентифікацію, відповідно до якого позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор 931559, час відправлення 18.11.2023 року, на номер телефону [NUMBER] , а також заявку на отримання кредиту, анкету-заяву на кредит. До кредитного договору позичальник також підписав графік платежів. Факт перерахування кредитних коштів підтверджується платіжним дорученням №115530050 від 18.11.2023 року, відповідно до якого на платіжну картку позичальника № [NUMBER] перераховано кредитні кошти у розмірі 8 000,00 грн., також підтверджується витребуваною судом довідкою по рахунку, відповідно до якої 18.11.2023 року по рахунку № [NUMBER] , було перераховано кошти у розмірі 8 000,00 грн. Відповідно до п. 7.1. Кредитного договору № 5759401 від 18.11.2023 року визначає, що Цей Договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок Позичальника і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань. Згідно з п. 3.2.6. Кредитного договору, Кредитодавець має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим Договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди Позичальника. Відповідно до 1.4. Договору строк кредиту 365 дні, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 20 днів. Відповідно до п. 1.5 Договору тип процентної ставки - фіксована. Відповідно до п. 1.5.1 , п. 1.5.2 Договору - стандартна процентна ставка становить 2,2 % в день; Знижена процентна ставка 0,01 % в день. 26.03.2024 року між Первісним кредитором та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги 104-МЛ від 26.03.2024 року. До договору факторингу сторони підписали акт приймання-передачі реєстру боржників; додаткову угоду № 1 до договору відступлення прав вимоги. На підтвердження прав вимоги надали платіжну інструкцію № 406 від 26.03.2024 року. Відповідно до витягу з реєстру боржників, а також виписки з особового рахунку загальна сума заборгованості позичальника по кредитному договору № 5759401 від 18.11.2023 року складає 29 156,00, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить - 8000 грн.; прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить - 20356 грн.; прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту становить - 800 грн. Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права. Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 205 ЦК України щодо форм правочину, способу волевиявлення встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Згідно положень статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За нормою ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Суд, дослідивши надані по справі докази, давши оцінку обґрунтованості заявлених позовних вимог, прийшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що первісний кредитор виконало свої обов`язки за Кредитним договором № 5759401 від 18.11.2023 року та надало відповідачу кредит в розмірі 8 000,00 грн. До ТОВ Фінансова компанія «Кредит-Капітал» відповідно до укладеного Договору факторингу №104-МЛ від 26.03.2024 року перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №5759401 від 18.11.2023 року у розмірі 29156,00 грн. Даний розрахунок боргу, а також його наявність відповідачем не спростовано. Також, судом встановлено факт невиконання належним чином зобов`язань по поверненню кредитних коштів відповідачем. Таким чином, оцінивши надані докази у їх сукупності надавши їм належну правову оцінку суд дійшов висновку що з відповідача має бути стягнуто 29 156,00 гривень за кредитним договором № 5759401 від 18.11.2023 року та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень. Щодо стягнення процесуальних витрат по справі. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Судом встановлено, що позивач поніс судові витрати, що складаються з 2422,40 гривень, сплаченого судового збору. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача суму судового збору 2422,40 гривень. В частині стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 8 000,00 грн, суд зазначає, що до матеріалів справи було долучено договір про надання правової допомоги №0107 від 01.07.2025 року між позивачем та АО «Апологент», акт наданих послуг №Д/11993 від 11.12.2025 року. Суд вважає, що вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 8 000,00 гривень. На підставі т. ст. 4, 258-259, 265,281-283, 289 ЦПК України, суд,

Outcome: approved