Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги із вивезення побутових відходів, в якій просить стягнути із відповідача на користь комунального підприємства Кременецької міської ради «Міськводгосп» суму заборгованості за отримані послуги з вивезення побутових відходів 5783,56 грн. заборгованості за отримані послуги з вивезення побутових відходів та стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що послуги з вивезення побутових відходів за адресою: [ADDRESS] , надаються комунальним підприємством Кременецької міської ради «Міськводгосп» на підставі договору на вивезення побутових відходів, опублікованому на сайті Кременецької міської ради від 19.07.2022. Впродовж тривалого часу відповідач отримує послуги із вивезення побутових відходів, але не сплачує їх вартість, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за період надання послуг з 01.09.2022 по 31.09.2025 станом на 10.11.2025 у розмірі 5783 гривень 56 копійок, яку просить стягнути на свою користь. Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 04 грудня 2025 року провадження у зазначеній справі було відкрито та справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. У відзиві на позовну заяву відповідач заперечує проти позовних вимог. Зокрема зазначає, що відповідач ніколи не користувався послугами, які надає позивач. Зокрема, [PERSON] самостійно утилізовує відходи, що підтверджується доданими до відзиву фотографіями, а також в судовому засіданні дану обставину зможуть підтвердити свідки. Окрім того, 23.05.2023 [PERSON] звертався з заявою до КП «Міськводгосп» про розірвання публічного договору, оскільки не користується послугами позивача з вивезення твердих побутових відходів та здає вторинну сировину на пункти прийому. Також відповідач має у дворі компостну яму, де утилізує усі інші відходи. Вказує, що договір про вивезення побутових відходів є укладеним з моменту, коли споживач акцептував пропозицію офертанта у формі конклюдентних дій та не висловив заперечень проти договору. Вважає, що позивач не довів, що відповідач особисто отримав газету (оферту), та не надав належних і допустимих доказів на підтвердження отримання такої відповіді від відповідача, або вчинення дій, які б свідчили про його бажання укласти цей договір або фактичне користування наданими послугами. У відповіді на відзив позивач із аргументами та доводами, викладеними відповідачем у відзиві, не погоджується з огляду на наступне. Вказує, що самостійна утилізація відходів, не є підставою для звільнення від оплати послуг Позивача, оскільки відповідно до законодавства України самостійне поводження з твердими побутовими відходами допускається виключно за умови дотримання встановлених норм та наявності відповідних дозвільних документів. Зазначає, що додані відповідачем фотоматеріали: не містять відомостей про дату, час та місце їх створення; не підтверджують факту утилізації всіх побутових відходів; не свідчать про передачу відходів суб`єкту, який має право здійснювати операції з управління відходами. Наявність компостної ями та металобрухту не підтверджує належне та законне поводження з побутовими відходами, зокрема змішаними відходами, які утворюються у процесі життєдіяльності людини. Вказує, що Закон України «Про управління відходами» забороняє самовільне захоронення, складування чи інше несанкціоноване поводження з побутовими відходами. Відповідач не надав жодних доказів наявності у нього: дозвільних документів на здійснення операцій з відходами; договорів з ліцензованими перевізниками або утилізаторами; актів приймання-передачі відходів. Таким чином, доводи відповідача фактично свідчать не про відсутність обов`язку оплати, а про можливе порушення санітарних та екологічних норм. Представник позивача Кірись Р.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просить стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за отримані послуги з вивезення побутових відходів та сплачений судовий збір. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти позову з підстав викладених у відзиві на позов. Вказали, що відповідач усі тверді побутові відходи утилізовує самостійно. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Рішенням Кременецької міської ради №687 від 18 липня 2022 року «Про визначення виконавця послуг з вивезення твердих побутових відходів на території Кременецької міської територіальної громади», виконавцем послуг із вивезення твердих побутових відходів на території Кременецької міської територіальної громади строком на п`ять років визначено комунальне підприємство «Міськводгосп» Кременецької міської ради. 22 серпня 2022 року, між позивачем та виконавчим комітетом Кременецької міської ради укладений договір №111/22-05 «Про надання послуг з поводження з побутовими відходами на території Кременецької міської територіальної громади» відповідно до якого позивач зобов`язався відповідно до графіку надавати послуги із вивезення побутових відходів на території Кременецької міської територіальної громади, а замовник зобов`язується виконати обов`язки, передбачені цим договором. На офіційному веб-сайті Кременецької міської громади (дата 19.07.2022) опубліковано публічний договір про надання послуг з вивезення побутових відходів від 18.07.2022, згідно якого Комунальне підприємство Кременецької міської ради «Міськводгосп» та споживачі послуг з вивезення побутових відходів уклали договір про надання вказаних послуг. Розрахунок обсягу і вартості послуг здійснюється за тарифами, затвердженими рішенням виконавчого комітету Кременецької міської ради №688 від 18.07.2022. Згідно розрахунку суми заборгованості надання послуг з вивозу ТПВ з 01.09.2022 по 31.09.2025 станом на 10.11.2025 за адресою: [ADDRESS] заборгованість [PERSON] становить 5783,56 грн. Заборгованість була розрахована з розрахунку 7 мешканців. [PERSON] є власником житлового будинку за адресою [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 03.02.2026. З врахування встановлених обставин, суд вважає, що до виниклих між сторонами правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права. Відповідно до ч.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушення, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Виходячи з тлумачення пункту 2 статті 205 ЦК України і пункту 2 статті 642 ЦК України, можна зробити висновок, що укладення договору шляхом вчинення виключно конклюдентних дій або мовчання можливе, якщо для певного договору не передбачена обов`язкова письмова форма або якщо таке укладення договору передбачено законом. Таким чином, договір про надання послуг з вивезення побутових відходів є укладеним з моменту, коли споживач акцептував пропозицію офертанта повністю та без застережень або у вигляді конклюдентних дій прийняв оферту, або за умови передбачення у договорі або законі не висловив заперечень проти договору (мовчання). Згідно з пунктом б частини першої статті 15 Закону України «Про відходи» громадяни України, іноземці та особи без громадянства зобов`язані вносити в установленому порядку плату за користування послугами з вивезення побутових відходів. Вивезення відходів є видом житлово-комунальних послуг, що надаються мешканцям певної адміністративно-територіальної одиниці і на ці правовідносини розповсюджується Закон України «Про житлово-комунальні послуги». Цим законом зокрема, передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (частина друга пункт 1 та 5 статті 7). Згідно п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до ст.ст. 319, 322 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За таких обставин, саме власник або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги, зокрема і із вивезення побутових відходів. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] , як власник нерухомого майна по [ADDRESS] зобов`язаний утримувати зазначене майно. Згідно розрахунку суми заборгованості в період надання послуг з 01.09.2022 по 31.09.2025 станом на 10.11.2025 за адресою: [ADDRESS] заборгованість [PERSON] становить 5783,56 грн. Посилання відповідача на те, що він взагалі не користується послугами КП Кременецької міської ради Міськводгосп, всі побутові відходи він самостійно утилізує, - спростовуються вимогами закону та наявними в матеріалах справи доказами, оскільки відповідно до ч. 14 ст. 35-1 Закону України «Про відходи», ч. 3 ст. 27 Закону України «Про рослинний світ», ч. 6 ст. 39 Закону України «Про тваринний світ» спалювання складування, розміщення, зберігання або транспортування промислових та побутових відходів, які є джерелами забруднення атмосферного повітря, допускається лише при наявності спеціального розміщення на відведених місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування територіях, з дотриманням нормативів екологічної безпеки і подальшої утилізації або видалення. Разом з тим [PERSON] не надано допустимих та належних доказів, що він в установлений законом спосіб має можливість реалізувати, вивозити, знищувати всі побутові відходи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищенаведені вимоги закону, встановлені обставини справи, суд доходить висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] в користь КП «Міськводгосп» заборгованості за послуги з вивезення побутових відходів в розмірі 5783,56 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 2422,40 гривень судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved