Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

До Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся адвокат Шемет Ігор Олегович від імені та в інтересах [PERSON] , [PERSON] з відповідним позовом до Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради про визначення [PERSON] , [PERSON] додаткового строку у три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смрті [PERSON] , який помер [INFO] . Позовна заява мотивована тим, що позивачка [PERSON] є донькою, а позивач [PERSON] є онуком [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, яка складається з частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , на частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , та на частку земельної ділянки площею 838 кв.м., кадастровий номер 1211000000:08:434:001. 29.12.2020 спадкодавець склав заповіт, яким заповів все належне йому майно [PERSON] та [PERSON] . Звернувшись до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, позивачам було відмовлено у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Причинами пропуску позивачами строку на прийняття спадщини стали емоційні переживання, стрес та розпач після втрати близької людини, перебування в умовах небезпеки пов`язані з війною, а також складні життєві ситуації, пов`язані з особистими та побутовими труднощами. Крім того, про заповіт позивачі дізналися випадково в серпні 2025 року, коли знайшли його та інші документи у будинку спадкодавця. Посилаючись на вищевказані обставини, позивачі просять суд задовольнити позовну заяву. Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.09.2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Крім того, за клопотанням позивача витребувано у приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Пахомової Н.І. належним чином засвідчену копію спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . 21.01.2026 року на адресу суду від приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Пахомової Н.І. надійшли витребувані матеріали спадкової справи. Ухвалою суду від 21.01.2026 року підготовче провадження у цивільній справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивачі та їхній представник у судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, просить суд винести законне рішення за умови наявності усіх необхідних документів та доведення обставин справи, судові витрати залишити за позивачем. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що [INFO] помер [PERSON] , (актовий запис про смерть № 423, місце смерті місто Кривий Ріг, Дніпропетровська область), що підтверджується копією відповідного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Згідно копії договору дарування від 04.07.1990 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори Костенко В.В., [PERSON] за життя на праві власності належав будинок за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії Свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.08.2016 року, зареєстрованому в реєстрі за № 1-882, [PERSON] на праві власності належав будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії Свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.08.2016 року, зареєстрованому в реєстрі за № 1-884, [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 838 кв.м. з кадастровим номером 1211000000:08:434:001 для обслуговування вищезазначеного житлового будинку і господарських споруд за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] є рідною донькою, а позивач [PERSON] онуком померлого [PERSON] , який залишив заповіт на ім`я доньки та онука, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Пахомовою Н.І. 29.12.2020 року за реєстровим №3207. Згідно копії заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Пахомовою Н.І., зареєстрованого в реєстрі за № 3207, [PERSON] усе належне йому майно заповів онуку [PERSON] , [INFO] , та доньці [PERSON] , [INFO] - в рівних частках кожному. Згідно матеріалів спадкової справи № 97/2025, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , [PERSON] та [PERSON] 22.08.2025 року звернулися до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Пахомової Н.І. із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Інші спадкоємці відсутні. Постановою приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Пахомової Н.І. від 22.08.2025 р. позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , та на частку земельної ділянки площею 838 кв.м., кадастровий номер 1211000000:08:434:001, після смерті батька - [PERSON] 1950 року народження, який помер [INFO] , у зв`язку з тим, що позивачка пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Пахомової Н.І. від 22.08.2025 р. позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , та на частку земельної ділянки площею 838 кв.м., кадастровий номер 1211000000:08:434:001, після смерті дідуся - [PERSON] 1950 року народження, який помер [INFO] , у зв`язку з тим, що позивачка пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини. Відповідно дост.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ч.1ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу ст.ст.1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача. Призначення спадкоємцем є правом заповідача, визначеним частиною першою статті 1235 ЦК України. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Згідно з ст.ст.1268-1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Таким чином, позивачі на підставі ст.ст.1217, 1222 ЦУ України, є спадкоємцями за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] . Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст.1272 ЦК України). Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 червня 2021 року в справі №484/1626/20 (провадження № 61-18752св20) зроблено висновок, що: «поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи». Позивачі просять встановити їм додатковий строк три місяці для подання ними заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який , який помер [INFO] . Представник позивачів зазначає, що причиною пропуску строку на прийняття спадщини після смерті спадкодавця стало те, що позивачі перебували у пригніченому моральному стані та не мали змоги організовувати юридичні справи, пов`язані із спадкуванням. Емоційні переживання, стрес та розпач після втрати близької людини, перебування в умовах небезпеки пов`язані з війною, а також складні життєві ситуації, пов`язані з особистими та побутовими труднощами, об`єктивно ускладнили їх дії щодо оформлення спадщини. Крім того, про заповіт спадкодавця позивачі не знали та випадково дізналися в середині серпня місця 2025 року, коли знайшли заповіт та інші документи у будинку спадкодавця. До того ж позивачі звернулися до нотаріуса менше, ніж через місяць після спливу шестимісячного строку, що свідчить про незначний пропущений строк на прийняття спадщини. Необізнаність спадкоємців про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати «свободу заповіту» як фундаментальний принцип спадкового права (постанова Верховного Суду України від 06.09.2017 року у справі №6-496цс17). Під свободою заповіту слід розуміти, в тому числі, право заповідача на визначення майбутньої юридичної долі свого майна на свій розсуд. Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 26.07.2021 року у справі № 405/7058/19, провадження N 61-18000св20. Отже, на переконання суду, наведена позивачкою причина пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважною та такою, що створила істотні перешкоди для вступу у спадщину, що відповідає судовій практиці у справах про спадкування, зокрема постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 28 жовтня 2019 року у справі № 761/42165/17, від 06 червня 2018 року у справі № 315/765/14-ц. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача та вважає можливим встановити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріуса в три місяці. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved