Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в якому просить визнати співвідповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позов обґрунтовує тим, що йому належить на праві спільної часткової власності в рівних частках по 1/3 частці квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Співвласниками вказаної квартири є: [PERSON] , яка фактично проживає разом з ним та [PERSON] , фактичне місце проживання якого з 2014 року йому невідоме. У зазначеній квартирі зареєстровані члени сім`ї його брата - [PERSON] , а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, зазначені особи з 2014 року фактично не проживають у квартирі. Фактична відсутність відповідачів у місці їх реєстрації призводить до того, що реєстрація їхнього місця проживання у спірній квартирі покладає на нього додаткові та необґрунтовані витрати на оплату житлово-комунальних послуг, оскільки нарахування здійснюється з урахуванням зареєстрованих осіб. Крім того, наявність такої реєстрації перешкоджає йому як співвласнику у належному здійсненні його права користування та розпорядження майном, у тому числі унеможливлює вільне користування квартирою, оформлення відповідних правовстановлюючих та житлово-комунальних документів, а також створює ризик безпідставного виникнення зобов`язань перед третіми особами. Крім того, співвласник квартири - [PERSON] , яка проживає разом із ним у вказаному житловому приміщенні, також не заперечує проти зняття з реєстрації місця проживання відповідачів, оскільки вони фактично не проживають у квартирі з 2014 року, не беруть участі в утриманні житла та сплаті комунальних послуг, а їхня реєстрація створює для співвласників необґрунтовані фінансові та юридичні обтяження. У зв`язку із тим, що відповідачі не проживають у вищезазначеній квартирі, то вони втратили право на користування житловим приміщенням, внаслідок відсутності без поважних причин понад один рік. Співвідповідачі відзиви на позов не подали. Ухвалою про відкриття провадження у справі від 02.10.2025 звільнено [PERSON] від сплати судового збору за подання позовної заяви, відкрите провадження у справі, справа призначена до розгляду в загальному провадженню, призначено підготовче засідання. Ухвалою про витребування доказів від 20.11.2025 витребувано у районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району висновок щодо розв`язання спору. Витребуваний доказ подано до суду 28.01.2026. Ухвалою про призначення судового розгляду від 28.01.2026 закрите підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримав. Співвідповідачі, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Причини неявки суду не повідомили. Заяви про розгляд справи без їх участі не подали. Треті особи [PERSON] та районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району у судове засідання не з`явилась. Подали заяви про розгляд справи без їх участі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Причини неявки не повідомив. З заявою про розгляд справи без його участі не звертався. Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд постановив провести заочний розгляд справи, оскільки співвідповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання не з`явились в судове засідання без повідомлення причин, не подали відзивів, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Оскільки всі учасники справи не з`явились у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною другою статті 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] є: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] від 10.03.2004, виданого на підставі розпорядження від 10.03.2004 № 597р., та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22.04.2004 № 3404864. 04.08.2025 [PERSON] звернувся до Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради із заявою № 1081-06.4-21 від 04.08.2025 власника житла про зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), в якому просив зняти зареєстроване місце проживання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Співвласник [PERSON] згодна. 02.10.2010 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 02.10.2010. [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (повторне) серії [NUMBER] від 23.09.2014. Батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (повторне) серії [NUMBER] від 23.09.2014. Батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки № 17044-06.4-27 від 01.08.2025, яка видана [PERSON] про те, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровано місце проживання: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно з довідкою ТОВ «МІСТО ДЛЯ ЛЮДЕЙ ЗАПОРІЖЖЯ» від 06.08.2025 № 971242 [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , але фактично не проживають, що підтверджено сусідами: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до витягу з протоколу № 29/2 засідання комісії з питань захисту прав дитини при районній адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району від 24.12.2025 комісія вирішила одноголосно, враховуючи надані та зібрані матеріали, факт не проживання неповнолітньої [PERSON] , малолітнього [PERSON] , в квартирі, тривале не користування помешканням внаслідок постійного перебування за межами України, вважати за можливе визнання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Згідно з актом обстеження умов проживання від 17.12.2025 з метою перевірки умов проживання родини [PERSON] проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , за якою проживають [PERSON] та [PERSON] . Висновком про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району від 29.12.2025 № 17.01/01-27/955 орган опіки та піклування дійшов висновку про можливість визнання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , такими, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до частини четвертої та п`ятої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Частиною першою статті 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 379 ЦК України вказує, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Відповідно частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно зі статтею першою статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У статті 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з частинами першою, другою статті 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (частина четверта статті 9 ЖК України). Частиною другою статті 405 ЦК України визначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Стаття 18 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає право дитини на житло. Відповідно до частин 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою окрім [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , зареєстроване місце проживання сім`ї [PERSON] дружини [PERSON] , неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Однак співвідповідачі [PERSON] , яка є громадянкою Російської Федерації, неповнолітня [PERSON] , [INFO] , малолітній [PERSON] , [INFO] , та третя особа [PERSON] за вказаною адресою не проживають з 2014 року, тобто, понад один рік, оскільки проживають на території Російської Федерації, проте не знялися з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Таким чином діти проживають разом із батьками в іншій країні, а отже визнання їх такими, що втратили право користування житлом не суперечить їхнім інтересам.. Наданий суду висновок органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району не порушує права неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] , є обґрунтованим, а тому суд погоджується з ним. Реєстрація місця проживання співвідповідачів впливає на те, що позивач змушений нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг. З огляду на вказане, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю та визнання співвідповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved