Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 2009 року. В шлюбі сторони мають трьох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Заявляючи про погіршення відносин з відповідачем настільки, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам, позивач з позовом про розірвання шлюбу звернулася 29 квітня 2025 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області. На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України отримано інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача в [ADDRESS] . На підставі ухвали судді від 05 травня 2025 року (а.с. 20-21), справу передано до Мурованокуриловецького районного суду за підсудністю. Справа надійшла до суду 20 червня 2025 року. Ухвалою судді від 23 червня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду Мурованокуриловецьким районним судом та відкрито провадження у справі (а.с. 30). Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, а відповідачу встановлено строк в 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов чи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Ухвалу про відкриття провадження вручено позивачу та відповідачу (останньому - разом із копією позовної заяви та додатками до позову) 24 червня та 25 червня 2025 року відповідно (а.с. 33, 34). Відзив на позовну заяву чи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін суду не подано. Однак, 25 червня 2025 року відповідачем подано до суду заяву про надання строку на примирення (а.с. 32). Ухвалою суду від 11 серпня 2025 року (а.с. 35) провадження у справі було зупинено на підставі п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України до 11 лютого 2026 року у зв`язку з наданням сторонам строку на примирення. Ухвалою суду від 11 лютого 2026 року (а.с. 36) поновлено провадження у справі. Відзив на позовну заяву чи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін суду не подано. Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 275 ЦПК України). За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи. За приписами ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У зв`язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч. 13 ст. 7 ЦПК України). За вказаних обставин, за приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Розглянувши справу, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з врахуванням такого: Зі свідоцтва про шлюб (копія на а.с. 5) слідує, що сторони із 25 вересня 2009 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, а із свідоцтв про народження (копії на а.с. 6, 7, 8), - що вони мають трьох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 5 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною третьою ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу за відсутності згоди одного з подружжя вже є таким, що буде суперечити його інтересам, виходячи з положень ч. 1 ст. 24 СК України. Позивач у позовній заяві обґрунтувала свою вимогу про розірвання шлюбу погіршенням відносин з відповідачем настільки, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Відповідач заперечень проти таких обставин суду не подав. Застосований до сторін за клопотанням позивача строк на примирення, не призвів до відновлення подружніх стосунків, принаймні аж до відмови позивача від позову. На підставі викладеного, суд вважає, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом і суспільством для такого союзу, а тому його необхідно розірвати.

Outcome: approved