Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

23.10.2025 [PERSON] звернулася до Козилецького районного суду Чернігівської області із позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та [PERSON] 29.06.2024 Остерською міською радою, актовий запис №12. В обґрунтування позову зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем припинені з причин відсутності взаєморозуміння у вирішенні сімейних питань, спільного господарства не ведуть, збереження шлюбу вважає неможливим, майнового спору між ними немає. Зазначила також, що від шлюбу з відповідачем неповнолітніх дітей не мають. Ухвалою судді Козилецького районного суду Чернігівської області від 30.10.2025, цивільну справу за вищезазначеним позовом направлено за підсудністю до Запорізького районного суду Запорізької області. Ухвалою судді Запорізького районного суду Запорізької області від 04.12.2025, цивільну справу за вищезазначеним позовом направлено за підсудністю до Хортицького районного суду м. Запоріжжя. Ухвалою судді від 06.01.2026 вказаний позов було прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, в позовній заяві просила розглядати справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позов. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи відповідно до вимог ч. 6, 11 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим суд відповідно до вимог ч.2 ст. 247, ч.1 ст. 280 ЦПК України вважає за необхідне розглянути справу в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. Згідно з ч.1 ст.21, ч.1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 29.06.2024 Остерською міською радою, актовий запис №12, про що свідчить відповідне свідоцтво про шлюб. Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ст.110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначила позивач у позові, і що не було спростовано відповідачем, сімейні стосунки між подружжям припинені, подружжя проживає окремо один від одного, спільне господарство ними не ведеться, примирення небажане та неможливе, на теперішній час шлюб має лише формальний характер, отже його збереження суперечитиме інтересам подружжя. На підставі викладеного,

Outcome: approved