Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

У грудні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» (надалі - ТОВ «ФК «КРЕДИТ - КАПІТАЛ») звернулось в суд з позовом до [PERSON] , (надалі відповідач/позичальник) про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту на продукт «NewShort» №945371 від 17 серпня 2023 року в сумі 14036,40 грн, судового збору в розмірі 2422,40 грн, а також витрат на правничу допомогу в сумі 8000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 17 серпня 2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» (надалі - ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ») та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту на продукт «NewShort» №945371. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки, про що свідчить п.10 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. 21 червня 2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №21062024, у відповідності до умов якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» приймає належні ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №21062024 від 21 червня 2024 року ТОВ «ФК «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 14036,40 грн, з яких: 1800,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12236,40 грн - сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Провадження по справі було відкрито у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано строк учасникам справи для подання заяв по суті. Сторони відповідно до вимог статей 128, 130 ЦПК України належним чином повідомлені про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У відзиві на позовну заяву відповідачка визнала лише позовну вимогу про стягнення тіла кредиту в сумі 1800,00 грн. Вказала, що її чоловік [PERSON] є військовослужбовцем Збройних Сил України та проходить військову службу в період дії воєнного стану, що підтверджує записами його військового квитка. У зв`язку з чим відповідно до положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відсутні підстави для нарахування відсотків за спірним кредитним договором, до того ж згідно п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» споживача звільнено від відповідальності перед кредитодавцем за прострочення виконання кредитних зобов`язань. Також просить врахувати її життєві обставини, а саме: складний матеріальний стан, наявність на утриманні двох малолітніх дітей, в силу чого немає можливості працевлаштуватись, відсутність власного доходу. Вважає вимогу про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 8000,00 грн безпідставною та завищеною, з огляду на суму позову та на обсяг наданих адвокатських послуг, тому просить зменшити судоі витрати. Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд вважає за можливе, відповідно до ч. 8 ст.279 ЦПК України, розглянути справу за наявними в матеріалах доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про наступне. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 17 серпня 2023 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» №945371 у вигляді електронного документа, шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором М296 (п. 10 договору). Згідно п. 1.2. договору товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до п. 1.3. договору сума кредиту (загальний розмір) складає 1800,00 гривень. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до цього договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі (п. 1.4. договору). У п. 1.5.1. договору визначено, що стандартна процентна ставка становить 2,2 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4. цього договору. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби (п. 1.6. договору). Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 47541,10 % річних (п. 1.7.1. договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 16056,00 грн (п. 1.8.1. договору). Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] (п. 2.1. договору). Дата надання кредиту: 17 серпня 2023 року або 18 серпня 2023 року (п. 2.2. договору). У відповідності до п. 3.1. договору проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Згідно додатку №1 до договору про надання споживчого кредиту №945371 від 17 серпня 2023 року ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] погодили графік платежів за споживчим договором, що підписаний 17 серпня 2023 року відповідачкою за допомогою електронного підпису (одноразового ідентифікатора) М296. Ним сторони визначили: усього сума платежів за розрахунковий період складе 16056,00 грн; усього сума процентів за користування кредитом складе 14256,00 грн; реальна річна процентна ставка складе 47541,10%; загальна вартість кредиту складе 16056,00 грн. Сторонами 17 серпня 2023 року також підписано Паспорт споживчого кредиту, в якому міститься основна інформація щодо умов кредитування, відповідачка також його підписала за допомогою електронного підпису (одноразового ідентифікатора) М296. 21 червня 2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» (клієнт) та ТОВ «ФК «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» (фактор) укладено договір факторингу №21062024, у відповідності до умов якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» приймає належні ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №21062024 від 21 червня 2024 року ТОВ «ФК «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 14036,40 грн, з яких: 1800,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12236,40 грн - сума заборгованості за відсотками. У відповідності до акту прийому-передачі реєстру боржників від 21 червня 2024 року за договором факторингу №21062024 від 21 червня 2024 року клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників від 21 червня 2024 року, після чого від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. На підтвердження факту надання кредиту та користування кредитними коштами відповідачкою, позивач надав: довідку про ідентифікацію, якою ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» підтвердило надіслання [PERSON] 17 серпня 2023 року на зазначений нею в кредитному договорі номер її мобільного телефону [NUMBER] , одноразовий ідентифікатор М296; лист АТ «АКЦЕНТ - БАНК» від 03 лютого 2026 року з №20.1.0.0.0/7-20260127/0087 про те, що картка № [NUMBER] емітована на ім`я [PERSON] ; платіжну інструкцію та довідку про рух коштів про переказ АТ «АКЦЕНТ-БАНК» 17 серпня 2023 року кредиту в сумі 1800,00 грн та про отримання 17 серпня 2023 року даного переказу коштів на картку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] ; довідку ТОВ «ПЕЙТЕК» від 20 жовтня 2025 року за №20251020-4727 про переказ коштів на платіжну картку клієнта від ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» в сумі 1800,00 грн 17 серпня 2023 року на ЕПЗ [NUMBER]. На підтвердження розміру заборгованості позивачем надано розрахунок заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №945371 від 17 серпня 2023 року станом на 21 червня 2024 року за період з 17 серпня 2023 року по 21 червня 2024 року в загальному розмірі 14036,40 грн, з яких: 1800,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12236,40 грн - сума заборгованості за відсотками. З розрахунку вбачається, що відповідачка не здійснила жодної проплати по кредитним зобов`язанням. Відповідачкою не надано суду доказів на підтвердження неправильності здійсненого нарахування та розміру заборгованості. Згідно з правовим висновком викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), не можна вважати неукладеним договір після його повного або часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону. За правилами ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Правилами ч. 1 ст. 1054 ЦК України унормовано, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Положеннями ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Вимогами ст. 639 ЦК України визначено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Положеннями ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» унормовано, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Правилами ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» закріплено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Згідно з ч. 3 ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Як це унормовано вимогами ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Правилами ст. 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням, як це визначено положеннями ст. 516 ЦК України. Правилами ст. 517 ЦК України закріплено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, як це закріплено вимогами ст. 526 ЦК України. Положеннями ст. 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що закріплено вимогами ст. 611 ЦК України визначає. За змістом ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що визначено положеннями ст. 599 ЦК України. Разом із цим відповідачка визнає укладання з ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» договору про надання споживчого кредиту №945371 від 17 серпня 2023 року та отримання кредиту в сумі 1800,00 грн, не оспорюючи право вимоги позивача за цим кредитним договором, а лише наполягає на звільненні від сплати відсотків за користування кредитом на період проходження військової служби чоловіком [PERSON] на час дії воєнного стану. Таким чином, вбачається обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 1800,00 грн. Щодо стягнення процентів за користування кредитом. Чоловік [PERSON] - [PERSON] (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 06 листопада 2024 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Мукачеві Мукачіввського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції), згідно військового квитка серії [NUMBER] проходить військову службу на різних посадах у військовій частині [NUMBER] , записи про зарахування до списків військовослужбовців від 16 листопада 2020 року згідно наказу №258, від 01 квітня 2023 року згідно наказу №92, від 14 грудня 2025 року згідно наказу №357. Відповідно до частини 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. На спірні правовідносини про стягнення процентів за користування кредитом поширюються положення пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а тому нарахована позивачем заборгованість за відсотками не підлягає стягненню. За таких обставин суд не вбачає підстав для стягнення з [PERSON] нарахованої заборгованості по відсоткам у розмірі 12236,40 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов заявлено з ціною 14036,40 грн, а задоволено на суму 1800,00 грн, тобто на 13% (1800,00 х 100 / 14036,40). За таких обставин з відповідачки на користь позивача слід стягнути 314,91 грн судового збору (2422,4 х 13 / 100). Крім того, витрати на правову допомогу підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача пропорційно задоволених позовних вимог у сумі 1040,00 грн (8000,00 х 13 / 100). На підставі ст. ст. 509, 526, 546, 612, 1054 ЦК України,

Outcome: partial