Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

08.10.2025 до Шевченківського районного суду міста Дніпра надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до [PERSON] про стягнення заборгованості. 08.01.2023 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА») та [PERSON] було укладено кредитний договір №5063050397, у формі електронного документа з використанням електронного підпису, на суму 9 200,00 грн. 28.11.2018 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклали договір факторингу № 28/1118-01, у відповідності до умов якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» передає (відступає) ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» приймає належні ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. У подальшому до згаданого Договору факторингу укладалися додаткові угоди у тому числі про продовження терміну його дії. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №228 від 09.05.2023 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року (в редакції з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» отримало право вимоги до відповідача. 27.05.2024 ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» уклали договір факторингу № 27/0524-01, у відповідності до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №1 від 27.05.2024 року до договору факторингу №27/0524-01 від 27.05.2024 року від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідача. 29.05.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивачем укладено Договір факторингу №29/05/25-Е відповідно до умов якого «ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» передає (відступає) позивачу за плату належні йому права вимоги, а позивач приймає належні «ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників б/н від 29.05.2025 до Договору факторингу №29/05/25-Е позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №506305397 від 08.01.2023 в сумі 44 991,52 грн. Відповідач належним чином умови договору не виконував і має непогашену заборгованість перед ТОВ ФК «ЕЙС» в сумі 44 991,52 грн., з яких: 9 199,56 грн. заборгованість по тілу кредиту, 35 791,96 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Тому, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 44 991,52 грн. та судові витрати: зі сплати судового збору у сумі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7 000,00 грн. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.10.2025 суддя Стадченко О.В. визначена для розгляду цієї справи. Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Дніпра Стадченко О.В. від 11.11.2025 року відкрито провадження у цивільній справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, задоволено клопотання ТОВ «ФК «ЕЙС» про витребування доказів. 25.11.2025 року на виконання ухвали суду від 11.11.2025 року до суду надійшла витребувана інформація від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». Представник позивача у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у прохальній частині позовної заяви позивач просив розгляд справи проводити без участі представника повивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належно шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації. Судові повістки повернуті до суду без вручення з відміткою «адресат відсутній». Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні ... відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Окрім цього, судові повістки були направлені відповідачу у зареєстрований електронний кабінет, а також на номер мобільного телефону та електронну адресу, зазначені позивачем у позовній заяві, які були доставлені адресату, що підтверджується відповідними довідками. Отже, [PERSON] є належно повідомленим про час та місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзив на позовну заяву не надав. У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку з чим суд за згодою представника позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст.ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. У сформованому правовому висновку Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 зазначив, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих позивачем письмових доказів, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. 08.01.2023 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено кредитний договір №506305397 в формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV443QD (а.с. 34-43). 08.01.2023 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перерахувало грошові кошти в сумі 9 200,00 грн. на банківську карту відповідача № [NUMBER] хх-хххх-7870 ( [NUMBER] ), що підтверджує прийняття відповідачем пропозиції кредитодавця - ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». На підтвердження перерахування [PERSON] грошових коштів позивачем надано заявку на отримання грошових коштів в кредит від 08.01.2023 (а.с. 23), довідку про ініціювання платіжної операції №506305397/23052025/Э від 23.05.2025 (а.с. 99) та платіжне доручення за №fea62a0e-127a-4236-8738-a38ea1798b67 від 08.01.2023 (а.с. 13). Згідно повідомлення АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» № БТ/Е-18779 від 24.11.2025, наданого на виконання ухвали суду від 11.11.2025, на ім`я [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , відкрито запитувану картку № [NUMBER] . В результаті аналізу операцій, здійснених по карті, яка відкрита на ім`я [PERSON] за період з 08.01.2023 по 13.01.2023 була виявлена операція по надходженню грошових коштів у сумі 9 200,00 грн (08.01.2023 15:36) (а.с. 128). 28.11.2018 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу №28/1118-01, у відповідності до умов якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» передає (відступає) ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» за плату на умовах, визначених цим договором (а.с.79-82). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №228 від 09.05.2023 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 42 332,64 грн.(а.с. 77-78). 27.05.2024 ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» уклали договір факторингу №27/0524-01, у відповідності до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги до боржників (а.с. 71-76), вказаними у реєстрі боржників №1 від 27.05.2024 (а.с.69). Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №1 від 27.05.2024 до Договору факторингу №27/0524-01 від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] на загальну суму 44 991,52 грн. (а.с. 69). 29.05.2025 ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ ФК «ЕЙС» уклали Договір факторингу №29/05/25-Е, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» передає (відступає) ТОВ ФК «ЕЙС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «ЕЙС» приймає належні ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с.63-68). Відповідно до реєстру боржників б/н від 29.05.2025 до Договору факторингу №29/05/25-Е року ТОВ ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №506305397 від 08.01.2023 на загальну суму 44 991,52 грн. (а.с. 61). Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором №506305397 від 08.01.2023, наданої позивачем ТОВ «ФК «ЕЙС», заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФК «ЕЙС» за згаданим кредитним договором, станом на 05.06.2025 (включно), складає 44 991,52 грн., яка складається з тіла кредиту 9 199,56 грн. та нарахованих процентів в сумі 35 791,96 грн. (а.с. 50). Аналіз вказаних письмових доказів свідчить про те, що ТОВ «ФК «ЕЙС» у встановленому порядку набуло прав та обов`язків кредитодавця за кредитним договором №506305397 від 08.01.2023, укладеним відповідачем з ТОВ МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». У матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] добровільно погасив борг за вказаним договором. Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються Законом України «Про електронну комерцію», главою 48 «Виконання зобов`язання» та главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 4, ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з ч. 8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги невиконання зобов`язань відповідачем за кредитним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитом у розмірі 44 991,52 грн. У позовній заяві представник позивача просив також стягнути з відповідачки витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу до заяви долучено такі докази: копію довіреності від 09.04.2025, відповідно до якої ТОВ «ФК «ЕЙС» в особі директора Полякова О.В. уповноважує адвоката Тараненка А.І. на вчинення від імені довірителя будь-яких дій, що надані законодавством учасникам судового провадження (а.с. 44); копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №4956 від 24.04.2012 на ім`я Тараненка Артема Ігоровича (а.с. 45); договір надання правничої допомоги №29/05/25-01 від 29.05.2025, додаток №1 до Договору надання правничої допомоги №29/05/25-01 від 29.05.2025 протокол погодження вартості послуг до Договору надання правничої допомоги №29/05/25-01 від 29.05.2025 та копія акту прийому-передачі наданих послуг за договором №29/05/25-1 від 29.05.2025 (а.с.46-49). Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідачем клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу не подавалось. Вивчивши надані ТОВ «ФК «ЕЙС» докази понесених витрат на правничу допомогу, суд доходить висновку, що вони у повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу розміром 7 000,00 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 2 442,40 грн (а.с. 1). На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved