Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

ТОВ «Свеа Фінанс» звернулось до Харківського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором №1492432 від 09.05.2024 року в сумі 16064,94 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 09.05.2024 року між ТОВ «Селфі кредит» та відповідачем було укладено Договір №1492432 про надання споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов укладеного кредитного договору, ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» надає відповідачу кредит в гривні, а останній зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надається строком на 364 днів, стандартна процентна ставка становить 1,5% в день та застосовується у межах строку кредиту. ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № [NUMBER] , яку Позичальник вказав при оформленні кредиту. Це підтверджується документом від надавача платіжних послуг ТОВ «ПЕЙТЕК», що включено до реєстру платіжної інфраструктури Національного Банку України. Всупереч умов кредитного договору відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання, внаслідок чого за [PERSON] утворилась заборгованість в сумі 16064,94 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 2999,94 грн., заборгованість по відсотках 7665,00 грн., пеня 5400,00 грн. 20.01.2025 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір факторингу №01.02-01/25, відповідно до умов якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» відступає (передає) ТОВ «СВЕА ФІНАНС» права вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуває права вимоги від ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та сплачує останньому за відступлення прав вимоги фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки, встановлені цим Договором. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу №01.02-01/25 від 20.01.2025 року до ТОВ «СВЕА ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги відносно відповідача [PERSON] в сумі 16 064,94 грн. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10.09.2025 року відкрито провадження по справі, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, на адресу суду надав заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі. Заявлені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, яка повернулась на адресу суду з поштовим повідомленням «адреса відсутній за вказаною адресою», а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайт Судової влади України. Як зазначено в Постанові Касаційний цивільний суд Верховного Суду №496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - "за закінченням терміну зберігання" або "інші причини", є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. 09.05.2024 між ТОВ «Селфі кредит» та [PERSON] укладено договір надання споживчого кредиту №1492432. Відповідно до п. 1.1 договору на умовах, встановлених договором, Товариство надає споживачу у кредит у національній валюті України гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно з п. 1.2, 1.3 сума кредиту 2500 грн. Строк кредиту 364 днів. Між сторонами погоджено проценту ставку, а саме у п. 1.5.1 визначено, що стандартна процента ставка становить 1,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного у п. 1.3 договору. Окрім того, умовами договору п. 2.1 визначено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № [NUMBER] . Договір сторонами підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Т292 09.05.2024 року о 16:44:14 годині. Разом з цим, між ТОВ «Селфі кредит» та [PERSON] 18.05.2024 року укладено додаткову угоду до договору №1492432, на підставі якої сторони домовились збільшити суму кредиту на 500,00 грн, у зв`язку з чим внесено зміни до договору: сума кредиту 3000,00 грн, тип кредиту кредит, процентна ставка за весь строк користування 1,49% в день. Відповідно до довідки ТОВ «Пейтек» від 20.01.2025 року №20250120-2210 між ТОВ «Пейтек» та ТОВ «Селфі кредит» було укладено договір про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку №01042024-2 від 01.04.2024. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «Селфі кредит» 09.05.2024 на суму 2500 грн, призначення платежу зарахування на картку, маска картки [NUMBER] . Відповідно до довідки ТОВ «Пейтек» від 20.01.2025 року №20250120-2211 між ТОВ «Пейтек» та ТОВ «Селфі кредит» було укладено договір про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № [NUMBER] від 01.04.2024. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «Селфі кредит» 18.05.2024 на суму 500 грн, призначення платежу зарахування на картку, маска картки [NUMBER] . 20.01.2025 між ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «Свеа фінанс» укладено договір факторингу № 01.02-01/25, у відповідності до умов якого клієнт відступає фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до договору факторингу № 01.02-01/25 від 20.01.2025 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №1492432 складає: 16064,94 грн. Отже, за договором факторингу право вимоги за кредитним договором №1492432, укладеним між ТОВ «Селфі фінанс» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «Свеа Фінанс». Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Свеа фінанс» за договором про надання фінансового кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 2ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. При цьому, матеріалами справи підтверджується, що відповідач [PERSON] порушив графік погашення заборгованості, кредит вчасно не сплачував, внаслідок чого виникла заборгованість. Отже, судом встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини, позивачем доведено наявність обов`язку відповідача щодо виконання взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, а також порушення такого зобов`язання останнім, що призвело до виникнення заборгованості. Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За правилами ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, не надав суду доказів належного, тобто відповідно до умов договору, виконання своїх зобов`язань з повернення суми кредиту та сплати процентів ані на рахунок позивача, ані на рахунки попередніх кредиторів. Не надав власного контррозрахунку заборгованості, підтвердженого відповідними належними та допустимими доказами, не спростував розмір заборгованості за договором. З урахуванням викладеного, оскільки відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за кредитним договором, чим порушив цивільні права та законні інтереси позивача, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для судового захисту таких прав та інтересів позивача в обраний ним спосіб, у зв`язку з чим суд вважає, що [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Свеа Фінанс» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №1492432 від 09.05.2024 року в розмірі 10664,94 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 2999,94 грн.; заборгованість по відсотках 7665,00 грн. Що стосується вимоги про стягнення пені у розмірі 5400,00 грн. суд зазначає наступне. Відповідно до п.18 Перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до наданого розрахунку заборгованість позивачем здійснено нарахування пені під час діє воєнного стану, отже в цій частині позов задоволенню не підлягає. Позов ТОВ «Свеа фінанс» підлягає частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором, а саме 2999,94 грн. заборгованість по тілу кредиту, 7665,00 грн. заборгованість по відсоткам. Враховуючи те, що позов задоволено частково, суд, згідно до положень ст. 141 ЦПК України, присуджує позивачу судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме з відповідача в сумі 1608,47 грн., виходячи з розрахунку: 10664,94 гривень (розмір задоволених позовних вимог) х 100% / 16064,94 гривень (розмір заявлених позовних вимог) = 66,4%; 2422,40 грн. (сума сплаченого судового збору) х 66,4% / 100% = 1608,47 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial