Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

ТОВ «Споживчий центр» через представника Балюха Є.О. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 14.01.2025-100002787 від 16.01.2024 у розмірі 14288 грн. 63 коп. та судових витрат. Позовні вимоги представник позивача мотивував тим, що ТОВ «Споживчий центр» та та [PERSON] 16.01.2025 року уклали Кредитний договір (оферти) № 14.01.2025-100002787. Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі 5000 грн. Отже, позивач констатує факт, що Товариство з Обмеженою Відповідальністю «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконало належним чином та в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання позову, утворилась заборгованість у розмірі 14288.63 грн., що складається з: тіла кредиту - 5000 грн.; процентів - 6300 грн.; комісії (пов`язаної з наданням кредиту) - 588.63 грн.; неустойки - 2400 грн. Відповідачем у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме: проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору на суму 500 грн. від 29.01.2025 року, на суму 711.37 грн. від 31.01.2025 року при цьому, під час формування довідки про заборгованість та суми позовної вимоги було враховано факт оплати та змінено суму заборгованості. Отже, позичальник [PERSON] , використовуючи електронний підпис одноразовим ідентифікатором, 16.01.2025 року підписала пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 5000 грн., а отже акцептовано умови Договору. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, однак при поданні даного позову до суду вказав, що не заперечує щодо розгляду справи за його відсутністю, на ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Хоча повідомлялася належним чином про час та місце розгляду справи, що відповідає вимогам ст. 128 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд ухвалив винести по даній справі заочне рішення, і позивач проти цього не заперечує. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. За положеннями ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За положеннями ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 цього Кодексу). За положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судом встановлено, що ТОВ «Споживчий центр» та та [PERSON] 16.01.2025 року уклали Кредитний договір (оферти) № 14.01.2025-100002787. Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі 5000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 16.01.2025, на строк, вказаний в заявці (а. с. 23). Отже, позивач констатує факт, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконало належним чином та в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання позову, утворилась заборгованість у розмірі 14288.63 грн., що складається з: тіла кредиту - 5000 грн.; процентів - 6300 грн.; комісії (пов`язаної з наданням кредиту) - 588.63 грн.; неустойки - 2400 грн. (а. с. 11). Відповідачем у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме: проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору на суму 500 грн. від 29.01.2025 року, на суму 711.37 грн. від 31.01.2025 року при цьому, під час формування довідки про заборгованість та суми позовної вимоги було враховано факт оплати та змінено суму заборгованості. Отже, позичальник [PERSON] , використовуючи електронний підпис одноразовим ідентифікатором, 16.01.2025 року підписала пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 5000 грн., а отже акцептовано умови Договору (а. с. 16-17). Дані правовідносини регулюються цивільним кодексом України. - ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; - ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до вимог договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства; - ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); - ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; - ч. 1 ст. 1048 ЦК України - позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; - ч. 1 ст. 1049 ЦК України - позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором; - ч. 2 ст. 1050 ЦК України - якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно ст. ст. 546, 548, 549 ЦК України - виконання зобов`язань може забезпечуватися відповідно до закону або умов договору, зокрема неустойкою, яку боржник повинен сплатити у разі порушення зобов`язань. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України - у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором, або законом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, доведені та підлягають задоволенню, щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за відсотками та комісію. Тому з відповідача необхідно стягнути 14288.63 грн., що складається з: тіла кредиту - 5000 грн.; процентів - 6300 грн.; комісії (пов`язаної з наданням кредиту) - 588.63 грн.; неустойки - 2400 грн. Судові витрати стягнути з відповідача згідно вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved