Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

До Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшла вказана заява, яка мотивована тим, зокрема, що заявник з 2024 року та по даний час проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею проживає донька [PERSON] , [INFO] . З 01.01.2017 до 16.12.2025 за вказаною адресою також проживав чоловік заявника [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, близько двох років тому у них почались серйозні конфлікти, під час яких поведінка її чоловіка ставала більш агресивною. Причиною конфлікті є те, що у них різні погляди на життя, а також те, що [PERSON] зловживає алкогольними напоями. Заявник зазначає постійного психологічного та фізичного насильства з боку чоловіка, а також вона отримує погрози фізичного насильства. Зважаючи на викладене вище, заявник просить видати обмежувальний припис [PERSON] на строк 6 (шість) місяців із забороною щодо: перебування у місці проживання (перебування) [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] ; особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись з нею; ведення листування, телефонних переговорів з [PERSON] або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Заявник в судове засідання не з`явилась. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена завчасно та належним чином. Представник заінтересованою особи в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений завчасно та належним чином. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності суд, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню враховуючи таке. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу з реєстру територіальної громади №2024/014082589 від 21.11.2024. Відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 16.02.2026 від [PERSON] надійшла заява про вчинення домашнього насильства. Так, підставою для звернення стало те, що 16.02.2026 за адресою: [ADDRESS] , її чоловік [PERSON] вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а також погрожував фізичною розправою. Як слідує з пояснень [PERSON] , відібраних поліцейським СРПП Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області 16.02.2026, о 20 год. 15 хв до неї додому прийшов її колишній чоловік [PERSON] , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. З чоловіком вони перебувають у стадії розлучення. Прийшовши до неї, він почав ображати її нецензурними словами та штовхав, у зв`язку з чим вона почала кричати та гукати на допомогу. На її крик прийшла донька з подругою, які перебували на подвір`ї. Побачивши доньку він заспокоївся та заявник разом з донькою покинула будинок і викликала працівників поліції. Повернувшись разом з матір`ю до будинку, чоловіка вже не було. Відповідно до форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 16.02.2026, складеного інспектором СРПП Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, рівень небезпеки визначено як «низький». Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, врегульовано Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно з пунктами 3, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи (пункт 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Відповідно до положень статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: 1) постраждала особа або її представник; 2) у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування; 3) у разі вчинення домашнього насильства стосовно недієздатної особи - опікун, орган опіки та піклування. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини першої статті 1 цього Закону визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Зважаючи на викладене вище, оскільки як стверджує заявниця, [PERSON] вчиняє домашнє насильство, що спричиняє психологічний тиск, однак доказів повторності вказаних подій у матеріалах справи немає, при оцінці ризиків вчинення домашнього насильства встановлено низький рівень небезпеки, суд вважає за можливе задовольнити вимоги заяви частково та встановити заходи тимчасового обмеження прав та покласти на [PERSON] обов`язки, строком на 2 (два) місяці, оскільки крім іншого заперечень від заінтересованої особи не надходило. В силу ч.3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved