Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Представник ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі по тексту - ТОВ ФК «ЄАПБ») Алієва Нурай, звернулася в суд з позовом до [PERSON] в якому просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №34600-05/2024 від 23.05.2024 у розмірі 16500,00 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту - 5000,00 грн.; заборгованості за відсотками - 9000,00 грн; заборгованості за штрафними санкціями 2500,00 грн, за кредитним договором №34439-05/2024 від 23.05.2024 в розмірі 16500,00 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту - 5000,00 грн.; заборгованості за відсотками - 9000,00 грн; заборгованості за штрафними санкціями 2500,00 грн та заборгованість за кредитним договором №00-6894238 від 18.02.2023 у розмірі 18326,34 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту - 4725,00 грн.; заборгованості за відсотками - 13601,34 грн. та понесені судові витрати. 23 травня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №34600-05/2024. Даний кредитний договір було підписано електронним підписом відповідача, що відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який в п.8 Кредитного договору. Підписання договору, відповідач підтвердив, що він ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав проект цього кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами. Крім цього, 23 травня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №34439-05/2024. Даний кредитний договір було підписано електронним підписом відповідача, що відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який в п.8 Кредитного договору. Підписання договору, відповідач підтвердив, що він ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав проект цього кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами. 21 жовтня 2024 року між «Аванс Кредит» та ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №21102024, відповідно до якого ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає), а ТОВ ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржника, вказані у Реєстрі боржників, в тому числі до [PERSON] . З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 21.10.2024 позивачем не здійснюються нарахування жодних штрафних санкцій. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, [PERSON] не виконав свого зобов`язання по договору кредиту. Після відступлення позивачу прав грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ ФК «ЄАПБ», ані на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором №34600-05/2024 від 23.05.2024 у розмірі 16500,00 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту - 5000,00 грн.; заборгованості за відсотками - 9000,00 грн; заборгованості за штрафними санкціями 2500,00 грн, за кредитним договором №34439-05/2024 від 23.05.2024 в розмірі 16500,00 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту - 5000,00 грн.; заборгованості за відсотками - 9000,00 грн; заборгованості за штрафними санкціями 2500,00 грн. Крім цього, 18 лютого 2023 року між ТОВ «Качай Гроші» та [PERSON] було укладено кредитний договір №00-6894238. Даний договір було підписано електронним підписом відповідача, що відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи Договір Відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту позивача, які розміщені на веб-сайті Товариства. Приймаючи умови Кредитного Договору, відповідач підтвердив, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись цих Правил. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору 30 серпня 2023 року між ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №30082023/2 відповідно до якого ТОВ «Качай Гроші» передає (відступає), а ТОВ ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Качай Гроші» права вимоги до боржника, вказані у Реєстрі боржників, в тому числі до [PERSON] . З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 30.08.2023 позивачем не здійснюються нарахування жодних штрафних санкцій. Всупереч умовам кредитного договору, не зважаючи на повідомлення позивача, [PERSON] не виконав свого зобов`язання по договору кредиту. Після відступлення позивачу прав грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ ФК «ЄАПБ», ані на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором №00-6894238 від 18.02.2023 у розмірі 18326,34 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту - 4725,00 грн.; заборгованості за відсотками - 13601,34 грн. З урахуванням наведеного, просить позов задовольнити. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 28.10.2024 відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. 19.06.2025 відповідач [PERSON] скерував до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що в матеріалах справи не має копії договору факторингу між кредитором та позивачем у повному обсязі, у тому числі оплати договору факторингу та додатків до нього, що підтверджує належність позивача як нового кредитора. Позивачем не долучено до матеріалів справи доказів грошових коштів відповідачу. Фактично договір факторингу був укладений ще до виникнення кредитних правовідносин між відповідачем та первинним кредитором. Окрім цього, позивачем безпідставно було нараховно комісію за обслуговування кредиту. Крім цього, відповідно до ст. 625 ЦК України та п.18 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відповідачу безпідставно було нараховно неустойку (пеню, штраф). Враховуючи наведене, просить в задоволенні позову відмовити. 20.06.2025 представник позивача, адвокат Гончарук Д.Р. скерував до суду відповідь на відзив, в якій зазначає, що кредитні договори з відповідачем були укладенні в електронному вигляді із застосування електронного підпису. [PERSON] через особистий кабінет на веб-сайті позикодавця подав заявки на отримання позики за умовами, які вважав зручними для себе та підтвердив умови отримання позики, після чого позикодавць надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач використав для підтвердження підписання договорів. Без здійснення таких дій, кредитні договори би не були укладені між сторонами. ТОВ «ЄАПБ» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів, в тому числі які підтверджують факт перерахування кредитних коштів на рахунки відповідача., оскільки такі документи є банківською таємницею. Окрім цього, з метою надання вичерпною інформації, позивач звернувся до первісних кредиторів з запитами щодо надання інформації. В ході опрацювання даних запитів, позивачу від первісних кредиторів було надано належним чном завірені копії документів, які просить долучити до матеріалів справи. 20.06.2025 представник позивача подав до суду клопотання про витребування доказів. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 23.07.2025 витребувано з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» письмові докази, які становлять банківську таємницю. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 29.09.2025 у зв`язку із неявкою відповідача та у зв`язку із ненадання витребуваних доказів, розгляд справи відкладено. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак у відповіді на візив на позовну заяву просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце проведення судового засідання, за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило. Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути позовну заяву за відсутності учасників справи. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Частинами 4, 5 ст.268 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 10.02.2026, є дата складення повного судового рішення 16.02.2026. Дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 23 травня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №34600-05/2024 у відповідності до якого [PERSON] отримав кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами. Відповідно до кредитного договору №34600-05/2024, Товаристов надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 5000,00 грн. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 23.05.2024. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 19.09.2024. Дена процентна ставка становить 1,50 %. Пунктом 1.6 Договору визначено, Що кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта, включаючи використання реквізитві платіжної картки №5457-08хх хххх 0011. Згідно паспорту споживчого кредиту, Орієнтовна загальна вартість кредиту становить 14000,00 грн: Реальна річна процентна ставка становить 11188,14 %. З листа №3466_250130174943 від 30.01.2025, вбачається що 23.05.2024 о 08:55:12 було успішно здійснено платіж на суму 5000,00 грн, маска картки № [NUMBER] хх хххх 0011. Номер транзакції 404331880. Відповідно до розрахунку заборгованості, за кредитним договором №34600-05/2024 від 23.05.2024, сума заборгованості за даним кредитним договором становить 16500,00 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту - 5000,00 грн.; заборгованості за відсотками - 9000,00 грн; заборгованості за штрафними санкціями 2500,00 грн. Крім цього, судом встановлено, що 23 травня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №34439-05/2024 у відповідності до якого [PERSON] отримав кредитні кошти з нарахуванням процентів за користування коштами. Відповідно до кредитний договір №34439-05/2024, Товаристов надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 5000,00 грн. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 23.05.2024. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 19.09.2024. Дена процентна ставка становить 1,50 %. Пунктом 1.6 Договору визначено, Що кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта, включаючи використання реквізитві платіжної картки №5457-08хх хххх 0011. Згідно паспорту споживчого кредиту, орієнтовна загальна вартість кредиту становить 14000,00 грн: Реальна річна процентна ставка становить 11188,14 %. З листа №20250416-47 від 16.04.2025, вбачається що 23.05.2024 о 01:00:13 було успішно перераховані кошти на суму 5000,00 грн, маска картки № [NUMBER] хх хххх 0011. Номер транзакції 2762969. Відповідно до розрахунку заборгованості, за кредитним договором №34439-05/2024 від 23.05.2024, сума заборгованості за даним кредитним договором становить 16500,00 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту - 5000,00 грн.; заборгованості за відсотками - 9000,00 грн; заборгованості за штрафними санкціями 2500,00 грн. 21.10.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу №21102024, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Аванс Кредит» Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрах прав вимоги, в тому числі до відповідача [PERSON] . Відповідно до Реєстру боржників від 21 жовтня 2024 року до Договору факторингу №21102024 від 21 жовтня 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги за кредитним договором №34600-05/2024 від 23.05.2024 у розмірі 16500,00 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту - 5000,00 грн.; заборгованості за відсотками - 9000,00 грн; заборгованості за штрафними санкціями 2500,00 грн, за кредитним договором №34439-05/2024 від 23.05.2024 в розмірі 16500,00 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту - 5000,00 грн.; заборгованості за відсотками - 9000,00 грн; заборгованості за штрафними санкціями 2500,00 грн. Підписавши кредитний договір, відповідач засвідчив факт прийняття зобов`язання з повернення наданих в тимчасове користування кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитними коштами та комісії, що передбачена договором. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу позику у розмірі, встановленому договором. З договору кредитної лінії №00-6894238 від 18.02.2023 вбачається що, між відповідачем та ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», було укладено кредитний договір № 00-6894238. Відповідно до договору кредитної лінії №00-6894238, сума кредитного ліміту складає 4725,00 грн. Строк дії кредитної лінії 120 днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 18 червня 2023 року. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору становить 7765,32%. Орієнтовна загальна вартість Кредиту на дату укладення договору складає 18900,00 грн. Згідно паспорту споживчого кредиту, загальні витрати за кредитом становить 14400,00 грн: Реальна річна процентна ставка становить 7765,32 %. Відповідно до розрахунку заборгованості, за кредитним договором №00-6894238 від 30.08.2023 сума заборгованості становить 18326,34 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту - 4725,00 грн.; заборгованість по відсотках - 13601,34 грн. 30.08.2023 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу №30082023/2, у відповідності до умов якого ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 30 серпня 2023 року до Договору факторингу №30082023/2 від 30 серпня 2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в розмірі 18326,34 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту - 4725,00 грн.; заборгованість по відсоткам - 13601,34 грн Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом, зокрема, заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до ч.ч.7, 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»,електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №243/6552/20, який є обов`язковим для врахування судом відповідно до ст.263 ЦПК України. Згідно зі ст.ст.526, 530 ЦК України,зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст.ст.1077,1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Судом встановлено, що кредитні договори, підписані відповідачем [PERSON] за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між первісними кредиторами та [PERSON] правочинів. Без отримання листів на адресу електронної пошти та/або SMS-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори не були б укладеними. Крім цього, суд відхиляє доводи відповідача про відсутність доказів перерахування коштів первісним кредитором на рахунки відповідача, оскільки за умовами договору про надання фінансового кредиту, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. В свою чергу, первісні кредитори, як і позивач, з урахуванням перерахування усіх коштів на банківську карту позичальника, не володіють та не можуть володіти первинними бухгалтерськими документами, оскільки вони не є банківськими установами, а перерахування коштів здійснювалось з використанням оператора послуг платіжної інфраструктури. Аналогічні висновки викладені колегією суддів у постанові Львівського апеляційного суду від 03.10.2025 у справі 944/2978/24. Первісні кредитори свої зобов`язання за договором виконали в повному обсязі, надавши відповідачу позику у розмірі, встановленими договорами. Факт отримання коштів підтверджується інформаційним листом № 20.1.0.0.0/7 від 13.08.2025, наданим АТ КБ «ПриватБанк», на виконання ухвали суду про витребування доказів, які містять банківську таємницю. Відповідно до даного даного листа, відповідач [PERSON] 23.05.2024 отримав кошти в розмірі 5000,00 грн, 23.05.2024 в розмірі 5000,00 грн та 18.02.2023 отримав кошти 4500,00 грн. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частинами 1 та 2 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином судом встановлено, що ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» у встановленому законом порядку набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №34600-05/2024 від 23.05.2024, за кредитним договором №34439-05/2024 від 23.05.2024 та за кредитним договором №00-6894238 від 18.02.2023. Відповідач [PERSON] зобов`язання за договором належним чином не виконує, не вносить грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками у порядку та розмірах, передбачених договорами. Крім цього, суд відхиляє посилання відповідача на те, що договір факторингу було укладено ще до виникнення первинних кредитних відносин між відповідачем та первинними кредиторами, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, кредитні договори №34600-05/2024 та №34439-05/2024, було укладено 23.05.2024. Договір факторингу за даними кредитним договорами було укладено 21.10.2024. Таким чином, договір факторингу був укладений після укладення кредитних договорів. Кредитний договвір №00-6894238 був укладений з відповідачем 18.02.2023. Договір факторингу за даними кредитним договорами було укладено 30.08.2023. Як встановлено в судовому засіданні, проценти за користування кредитом позивачем нараховано в межах строку кредитування. Відповідач суми нарахованих відсотків не оспорює та не спростовує. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином свої обов`язки за кредитними договорами не виконував, у встановлені строки заборгованість позивачу не повернув, тому суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по кредитному договору №34600-05/2024 від 23.05.2024 у розмірі 14000,00 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту - 5000,00 грн.; заборгованіості за відсотками - 9000,00 грн; за кредитним договором №34439-05/2024 від 23.05.2024 в розмірі 14000,00 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту - 5000,00 грн.; заборгованості за відсотками - 9000,00 грн; та заборгованість за кредитним договором №00-6894238 від 18.02.2023 у розмірі 18326,34 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту - 4725,00 грн.; заборгованості за відсотками - 13601,34 грн. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача штрафу за кредитним договором №34600-05/2024 від 23.05.2024 у розмірі 2500,00 грн. та за кредитним договором №34439-05/2024 від 23.05.2024 у розмірі 2500,00 грн, то суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено і триває по теперішній час. Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 року №183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2 ст.625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Враховуючи вищенаведене, стягнення штрафу за кредитним договором №34600-05/2024 від 23.05.2024 у розмірі 2500,00 грн. та за кредитним договором №34439-05/2024 від 23.05.2024 у розмірі 2500,00, в період дії воєнного стану, не відповідає вимогам Закону, оскільки підлягає списанню кредитодавцем, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачено в розмірі 3028 грн. Враховуючи, що позов задоволено частково, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2733,02 грн.

Outcome: partial