Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» звернулося в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» суму заборгованості за кредитним договором № 3482962 від 23.02.2023 в розмірі 56446 грн. Окрім того, просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 23.02.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено в електронній формі договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3482962, на підставі якого відповідачу надано кредит у розмірі 11600 грн на строк 359 днів зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, що передбачені кредитним договором. Первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачу грошові кошти у сумі 11600 грн у безготівковій формі шляхом їх перерахування на вказану позичальником платіжну картку. Відповідач користувався наданими у кредит коштами та здійснював часткове погашення боргу за кредитом, однак належним чином умов кредитного договору не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитом. 26.10.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК Профіт» був укладений договір відступлення прав вимоги №26102023, на підставі якого ТОВ «ФК Профіт» набуло право за договором про споживчий кредит №3482962 від 23.02.2023. У подальшому, 09.09.2025 між ТОВ «ФК Профіт» та позивачем був укладений договір факторингу №ДО-20250909/001 відповідно до якого ТОВ «ФК«Сіті Колект» набуло право вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит 3482962 від 23.02.2023. Станом на дату подання позову заборгованість відповідача становить 56446 грн з яких: 11600 грн - заборгованість за тілом кредиту; 44846 грн - заборгованість за відсотками. Із урахуванням викладеного позивач просить позов задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідачки на його користь вказаний розмір заборгованості за кредитним договором, 2422,40 грн сплаченого судового збору та 15000 грн витрат на правничу допомогу. Ухвалою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 08 січня 2026 року відкрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відзиву на позов від відповідача [PERSON] до суду не надходило. У судове засідання представник позивача не з`явився, згідно позовної заяви просив розгляд справи проводити без участі представника, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоч належним чином повідомлявся про час та дату розгляду справи, шляхом розміщення оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якої невідоме, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст.280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, повторно не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву, а представник позивача не заперечив проти заочного вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 23.02.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено в електронній формі договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3482962, на підставі якого відповідачу були надані у кредит грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності у розмірі 11600 грн на строк на 360 днів зі сплатою процентів за користування кредитом. Періодичність сплати процентів - кожні 30 днів. (п.п.1.2-1.3 договору). Вказаний договір підписаний відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора Е033. Згідно п. 2.1 товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту з використанням реквізитів платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки клієнта, реквізити якої надані Товариству з метою отримання кредиту. Процентна ставка фіксована. Стандартна процентна ставка становить 2% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору (п. 1.4, 1.4.1 Договору). Крім того, [PERSON] електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора Е033 підписав Паспорт споживчого кредиту, у якому відповідачу була доведена інформація стосовно істотних умов кредиту. Відповідно до довідки ТОВ «Пейтек Україна», вих. № 20240228-2426 від 28.02.2024 13:01:53, між Товариством та ТОВ «Лінеура Україна» було укладено Договір про організацію переказу грошових коштів №210222-1 від 21.02.2022. Відповідно до зазначеного Договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «Лінеура Україна»: 23.02.2023 12:08:08 на суму 11600 грн, номер транзакції в системі ТОВ «Пейтек Україна» - 66f55277-9d9b-4cf7-8986-e1b36017ed53, номер транзакції в системі ТОВ «Лінеура Україна» - 34829621677146885, призначення платежу: зарахування на картку, маска картки [NUMBER] . Із проведеного ТОВ «Лінеура Україна» розрахунку заборгованості за кредитним договором №3482962 від 23.02.2023 вбачається, що станом на 26.10.2023 заборгованість [PERSON] за вказаним договором становить 56446 грн, з яких 11600 грн - заборгованість за тілом кредиту; 44846 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом. 26.10.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК Профіт» було укладено договір факторингу № 26102023, за яким первісний кредитор відступив товариству «ФК Профіт» право вимоги за кредитним договором. Надалі ТОВ «ФК Профіт» відступило право вимоги за кредитним договором ТОВ «ФК «Сіті Колект» відповідно до договору факторингу № ДО-20250909/001 від 09.09.2025 року. За умовами цього договору ТОВ «ФК ПРОФІТ» відступає (передає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває права вимоги кредитора за визначеними кредитними договорами, сплативши ТОВ «ФК Профіт» грошові кошти в розмірі ціни відступлення, у порядку та строки, встановлені договором. Згідно Реєстру боржників до договору факторингу № ДО-20250909/001 від 09.09.2025 р., заборгованість відповідача за кредитним договором №3482962 становить 56446 грн. Платіжною інструкцією №1 від 17.09.2025 підтверджується факт перерахування ТОВ «ФК «Сіті Колект» на рахунок ТОВ «ФК Профіт» грошових коштів у сумі 1007777,66 грн в якості плати за відступлення права вимоги згідно Договору факторингу №ДО-20250909/001 від 09.09.2025. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частини 1, 2 ст. 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі за текстом Закон), згідно зі ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статтею 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3)сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Зі змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно розрахунку заборгованості, відповідач [PERSON] неналежно виконував свої обов`язки за кредитним договором, в судове засідання він не з`явився та доказів на спростування доводів позивача не надав. Таким чином, суд розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» заборгованості за договором про надання кредиту №3482962 у розмірі 56446 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. П. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Таким чином, склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у Постанові від 02 вересня 2020 року у справі 329/766/18. Позивачем до позовної заяви в підтвердження понесених витрат на правничу допомогу додано наступні документи: договір про надання правової допомоги №25 від 17 жовтня 2025 року; додаток №1 до договору про надання правової допомоги №25 від 17 жовтня 2025 року; заявку про надання правової допомоги №294 від 23.10.2025; платіжну інструкцію №408 від 11.11.2025; витяг акту №294 про надання юридичної допомоги від 24.10.2025, згідно якого витрати на правничу допомогу становлять 15000 грн. Зваживши ступінь складності справи та надані представником позивача докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, час та зусилля, витрачені на надання правової допомоги поза судовим засіданням, враховуючи принцип співмірності, суд вважає, що на користь позивача з відповідача слід стягнути суму витрат на правову допомогу в розмірі 15000 гривень. В силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422,40 грн. сплаченого судового збору. На підставі ст. ст. 207, 526, 530, 551, 610, 612, 616, 638, 1048, 1049, 1054 ЦК України та

Outcome: approved