Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до АТ "ПУМБ", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхимець О.Л., з вимогами: - визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 11685, вчинений 27.03.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., щодо стягнення з [PERSON] на користь АТ "ПУМБ" заборгованості у розмірі 10069,29 грн. На обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивачці стало відомо що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. відкрито виконавче провадження відносно позивачки про стягнення коштів на підставі виконавчого напису №11685 від 27.03.2020, виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. З відповіді приватного виконавця Юхименко О.Л. позивачці стало відомо, що 27.03.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. було вчинено виконавчий напис №11685 про стягнення з неї на користь АТ «ПУМБ» заборгованості в розмірі 10069,29 грн. Вважає що виконавчий напис вчинено незаконно, оскільки будь-яких боргових зобов`язань перед АТ «ПУМБ» у неї немає. Також, позивачка не погоджується із вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. виконавчим написом № 11685 від 27.03.2020 у зв`язку з порушенням Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 за № 282/20595, Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29.06.1999 та просить виконавчий напис № 11685 від 27.03.2020 визнати таким, що не підлягає виконанню. Інші заяви по суті справи. 07.01.2026 від представника АТ "ПУМБ" Олени Марущак надійшла заява про визнання позовних вимог [PERSON] та стягнення з АТ "ПУМБ" 50% суми судового збору сплаченого позивачем та заяви про забезпечення позову. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Подільського районного суду міста Полтави від 05.01.2026 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Участь у справі сторін та інших учасників справи. У судове засідання позивачка не з`явилися, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти його задоволення. Представник відповідача АТ "ПУМБ" у судове засідання не з`явилася, про час та місце його проведення повідомлялася належним чином, в своїй заяві про визнання позовних вимог прохала розглянути справу без участі представника банку за наявними у справі матеріалами. Належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна та приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Юхименко Ольга Леонідівна до суду не з`явилися, про причини неявки не повідомили. Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. 27.03.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №11685, яким запропоновано звернути стягнення з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором №GP-5520027 від 27.11.2013 за період з 20.02.2019 по 20.02.2020 у розмірі 9819,29 грн та плати за вчинення виконавчого напису в розмірі 250,00 грн. Загальна сума що підлягає стягненню з боржника [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» складає 10069,29 грн. У відповідності до статті 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Можливість вчинення виконавчого напису прямо передбачена, зокрема, статтею 18 Цивільного кодексу України, главою 14 Закону України "Про нотаріат", частиною 6 статті 20 Закону України "Про заставу", частиною 3 статті 33 Закону України "Про іпотеку", постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів". Статтею 87 Закону України "Про нотаріат" визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів. Відповідно до статті 88 Закону України "Про нотаріат" та п. 3.1. Глави 16 Розділу II Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" від 22 лютого 2012 р. № 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо: подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Зі змісту виконавчого напису вбачається, що його вчинено на підставі кредитного договору №GP-5520027 від 27.11.2013, укладеного між ПАТ «ПУМБ» та [PERSON] . У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та не чинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин: кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. У відповідності до частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову, за наявних для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Як встановлено у частині 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Тому позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судові витрати. Згідно ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч. 9 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору позивачка звільнена, що підтверджується витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №251/25/868/В від 28.02.2025, позовні вимоги задоволені в повному обсязі, тому судові витрати необхідно покласти на відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України. Враховуючи, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, тому, відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, із відповідача слід стягнути судовий збір у доход держави. При цьому, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду по суті, то з нього слід стягнути судовий збір у дохід держави у розмірі 50 відсотків від суми судового збору, який підлягав би стягненню з нього у випадку невизнання ним позову, відповідно до ставки судового збору, передбаченої ЗУ «Про судовий збір», що буде відповідати інтересам держави та не буде порушувати права сторін. Таким чином, з відповідача слід стягнути у дохід держави судовий збір у сумі 605,60 грн.

Outcome: approved