Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Представник позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого посилався на ту обставину, що 22 серпня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ, про що зроблений актовий запис № 237. Спільне життя з Відповідачем останні роки поступово погіршувалось, у родині часто виникали сварки. У сторін різні погляди на сімейні цінності та обов`язки, з часом стали зовсім чужі одне одному. Починаючи з кінця 2023 року сторони не проживають разом однією сім`єю та шлюб фактично припинено. Шлюб існує лише формально. Сторони тривалий час не підтримують сімейно-шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть. Примирення між Позивачем та Відповідачем неможливе. За таких обставин подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам Позивача. Враховуючи зазначені обставини, представник позивача просив розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ, про що зроблений актовий запис № 237; залишити [PERSON] прізвище набуте у шлюбі « [PERSON] ». У судове засідання позивач, представник не з`явилися, останній надав клопотання про розгляд справи без їхньої участі, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку (надіслання судового виклику, у тому числі смс-повідомлення та розміщення оголошення на сайті Судова влада України), причини неявки суду не повідомив, клопотань, відзив на позовну заяву не надав. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, розглянув справу на підставі наявних у справі доказів. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. За ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 22 серпня 2014 року зареєстрували шлюб, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новокаховського міського управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 237, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (видане повторно Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ, від 23.05.2025 (а. с. 7) Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивач також просила після розірвання шлюбу залишити прізвище " [PERSON] ", тому суд

Outcome: approved