Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.06.2022 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Смілянському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 106. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Шлюбно-сімейні стосунки у них з відповідачем не склалися в зв`язку з несумісністю характерів та різними поглядами на сімейне життя, цінності, ведення спільного господарства. Подружні відносини між ними припинені з червня 2025 року. Збереження сім`ї на думку позивача є неможливим. На примирення вона не згідна. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області Кравченко Т.М. від 12.11.2025 року справу прийнято до провадження та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України не надходило. Позивачем [PERSON] до позовної заяви додано заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачу [PERSON] була направлена копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками за місцем реєстрації. Вказані документи повернулись до суду з відміткою про відсутність адресата за місцем проживання, що зареєстроване в установленому законом порядку, а тому відповідач згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений про час і місце розгляду справи. Відзив на позов відповідач не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`явив, а тому враховуючи ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 03.06.2022 року у Смілянському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 106, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 03.06.2022 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінилося на « [PERSON] » (а.с. 3). Від шлюбу подружжя має малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 5). Згідно зі ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Така ж позиція висловлена в п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з яким проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інт ересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів сторін, різні погляди на шлюбно-сімейні відносини. Фактично сторони припинили шлюбні стосунки, на примирення позивач не згідна. Відповідач не подав заперечень проти розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що шлюб між сторонами існує лише формально, збереження сім`ї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Оскільки позивач не просила відновити її дошлюбне прізвище, то після розірвання шлюбу слід залишити позивачу її шлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, в позовній заяві позивач не просить стягувати судові витрати з відповідача. Відтак судові витрати залишаються за позивачем. На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 104, 110, 112 СК України,

Outcome: approved