Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

У грудні 2025 року позивач акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі АТ «А-Банк», Банк) звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 19.06.2021 у розмірі 40536,25 грн, яка складається з: 30934,62 грн заборгованості за кредитом, 9601,63 грн заборгованості за процентами, а також судовий збір в сумі 2422,40 грн. В обґрунтування вимог вказувано, що 19.06.2021 [PERSON] приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку. 19.06.2021 відповідачкою підписано Заяву щодо встановлення кредитного ліміту, на підставі якої відповідачці відкрито поточний рахунок, встановлено на нього відповідний кредитний ліміт та видано платіжну картку, як засіб доступу до рахунку. Вказані документи містять всі суттєві умови кредитування, строк, розмір процентів, максимальний розмір кредиту, тощо. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Банк свій обов`язок виконав повністю, надав позичальниці кредит згідно з умовами кредитного договору. Отримавши кредитні кошти [PERSON] належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за укладеним кредитним договором, а тому у неї виникла заборгованість, яка станом на 15.12.2025 становить 40536,25 грн, яка складається з: 30934,62 грн заборгованості за кредитом, 9601,63 грн заборгованості за процентами. Ухвалою суду від 17.12.2025 у справі відкрито провадження та постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами. Копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачу надіслано позивачем 15.12.2025. [PERSON] за зареєстрованою адресою місця проживання судом надіслано копію ухвали про відкриття провадження, конверт з вкладенням повернутий на адресу суду з довідкою відділення Укрпошти від 27.01.2026 про відсутність адресата за вказаною адресою, однак за положеннями п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК відправлення вважається врученим. Відповідачка у визначений судом строк відзив на позов не подав. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та, відповідно до ст.280 ЦПК України, за згодою позивача проводить заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що [PERSON] звернулася до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та 19.06.2021 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» (а.с.12). Відповідачці надано кредит у виді встановлення кредитного ліміт на рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 40,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Підписанням вказаної анкети-заяви відповідачка підтвердила, що дана анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг АТ «Акцент-Банк» становлять між ним та Банком договір про надання банківських послуг, умови якого їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Підписанням анкети-заяви відповідачка засвідчила генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису (далі УЕП) з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватися ним для вчинення правочинів та платіжних операцій. Визнала, що УЕП є аналогом власноручного підпису. Згідно з п.3 Заяви строк кредитування (строк дії кредитного договору) 240 місяців. Підписанням цієї Заяви [PERSON] підтвердила та погодилася, що: до укладання цієї угоди ознайомилася з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-БАНК», що розміщені за посиланням www.a-bank.com.ua/terms, та до укладання цієї угоди ознайомлений з інформацією, яка розміщується на вебсайті та доступна за посиланням www.abank.com.ua, в повному об`ємі відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» та заява щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком підписана відповідачкою цифровим власноручним підписом. АТ «Акцент-Банк» відкрило на ім`я відповідачки картковий рахунок № [NUMBER] та видало картки: № [NUMBER] строком дії до червня 2028, № [NUMBER] строком дії до грудня 2031 року, № [NUMBER] зі строком дії до грудня 2031 року, що підтверджується довідкою за картами (а.с.24). З довідки за лімітами, виданої АТ «А-Банк», вбачається, що [PERSON] встановлено суму кредитного ліміту в розмірі 9000 грн, яка в подальшому змінилась до 31000 (а.с.23). З виписки по картці за період з 19.06.2021 по 15.12.2025 вбачається, що відповідачка використала кошти в розмірі 119022,28 грн, а сплатила Банку кошти в сумі 80901,02 грн (а.с.14-22). Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за договором №б/н від 19.06.2021 станом на 15.12.2025 існує заборгованість в сумі 40536,25 грн, яка складається з: 30934,62 грн заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 9601,63 грн заборгованості за процентами (а.с.8-11). Позивач зазначає, що відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та процентами, тобто не виконала зобов`язання за кредитним договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «Акцент-Банк» та стало приводом для звернення до суду з вказаним позовом. Вирішуючи питання про законність та обґрунтованість позовних вимог, суд зазначає про таке. За змістом ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України та ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умови договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 цього Кодексу встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За положеннями ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За положенням ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу (ч.2 ст. 1050 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що АТ «А-Банк» свої зобов`язання за укладеним кредитним договором виконало в повному обсязі та надало для [PERSON] кредит у визначеній договором сумі. Вказана обставина підтверджується підписаною сторонами Заявою щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, та анкетою-заявою про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК». Однак відповідачка взяті за договором зобов`язання не виконала, суму кредиту у строки, визначені кредитним договором, не повернула, відсотки за користування ним не сплатив, внаслідок чого виникла заборгованість, яка на момент звернення до суду не погашена. Відповідачка відзив на позов не подала, викладені в позовній заяві обставини належними, достатніми та допустимими доказами не спростувала, доказів сплати заборгованості та власного розрахунку такої заборгованості суду не надала. Зважаючи на невиконання відповідачем умов договору та невнесення чергових платежів на погашення кредиту Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту в розмірі 30934,62 грн та сплати процентів за користування ним в розмірі 9601,63 грн. На підставі зазначеного суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 40536,25 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь Банку підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 2422 грн 40 коп., що підтверджено документально.

Outcome: approved