Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

06.10.2025 року [PERSON] звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання онуки [PERSON] , мотивуючи свої вимоги наступним. [PERSON] з 03.02.2018 року перебував у шлюбі з [PERSON] . Від даного шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] померла. [PERSON] є батьком померлої [PERSON] , та, відповідно, дідом [PERSON] . Він офіційно працевлаштований в ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб», має стабільний високий дохід, змогу та обов`язок сплачувати аліменти на утримання своєї онуки. Інших аліментних зобов`язань не має, інвалідом не являється. [PERSON] офіційно працює, але має інвалідність ІІІ групи. Окрім того, більшість часу змушений займатись вихованням дитини, яку немає на кого полишити в умовах війни та активних бойових дій, оскільки він є одиноким батьком. Враховуючи викладене вище, [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої онуки [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі позову і до повноліття дитини. Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.10.2025 року [PERSON] задоволено заяву про самовідвід (а.с.23). Протоколом авторозподілу від 08.10.2025 року справу розподілено на розгляд судді Рунчевої О.В. (а.с.25). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.10.2025 року відкрито провадження та постановлено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідачеві роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву (а.с.28-29). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.10.2025 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів, витребувано у ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» відомості щодо заробітної плати [PERSON] (а.с.42-43). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.11.2025 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів, витребувано у Головного управління Державної податкової служби України в Дніпропетровській області відомості про доходи [PERSON] (а.с.89-90). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.11.2025 року задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів, витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відомості про доходи [PERSON] (а.с.91-92). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.11.2025 року задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів, витребувано у Головного управління Державної податкової служби України в Дніпропетровській області відомості про доходи [PERSON] (а.с.93-94). 03.11.2025 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач позовні вимоги не визнає. Вважає, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, а саме: позивачем не зазначено наявність електронної пошти відповідача та електронного кабінету в системі ЕСУД, відсутня ціна позову, не зазначений обґрунтований розрахунок сум, не зазначений виклад обставин, яким позивач обґрунтовує свої вимоги, не надано доказів, не зазначено відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, не повідомлено про наявність підстав звільнення від сплати судового збору, не зазначено орієнтовний розрахунок суми судових витрат. Крім того, зауважив, що в розумінні ст. 265 СК України, суд має обов`язок оцінити майновий стан відповідача, а також майновий стан батька дитини та їх можливість утримувати дитину. Представник відповідача звертає увагу суду, що [PERSON] має у власності частку квартири, з 02.09.2021 року є фізичною особою-підприємцем, отримує дохід від підприємницької діяльності, також має інвалідність ІІІ групи, отримує від держави пенсію, що в сукупності дає йому можливість матеріально забезпечувати себе та дитину. Крім того, стороною позивача не доведено можливість [PERSON] надавати матеріальну допомогу. З цих підстав просить відмовити позивачу в позові (а.с.64-68). 07.11.2025 року на адресу суду від [PERSON] надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якої він не погоджується з обставинами, викладеними у відзиві. Зазначає, що позовна заява подана з дотриманням усіх вимог ст.ст. 175-176 ЦПК України. Стверджує, що матеріали справи містять належні та допустимі докази можливості надання відповідачем матеріальної допомоги онуці, а матеріальне становище представника позивача не є предметом доказування в даній справі (а.с.97-100). Розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. На підставі ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються нормами Сімейного Кодексу України (далі СК України). Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч.7 ст.7 СК України). Принцип найкращих інтересів дитини це фундамент захисту прав дітей, закріплений у Конвенції ООН про права дитини, що вимагає ставити потреби дитини вище інтересів батьків, державних органів чи інших осіб. Він передбачає комплексну оцінку ситуації (погляди дитини, безпека, здоров`я, розвиток) та ухвалення рішень, що гарантують дитині стабільне, безпечне середовище, захищаючи її права на майбутнє. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] з 03.02.2018 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.4). Шлюб між подружжям було розірвано, дитина залишилась проживати з матір`ю. [INFO] мати дитини [PERSON] померла в м. Твер російської федерації, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.17). Згідно листа Секретаріату уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 02.09.2025 року, 22.08.2025 року на підконтрольну територію України повернуто малолітню [PERSON] , [INFO] . Відповідно до наданих [PERSON] документів, дитина проживала на території російської федерації в м. Твер (а.с.19). На даний момент малолітня [PERSON] проживає разом з батьком в [ADDRESS] . Згідно довідки ЗДО «Ромашка» Нікопольської міської ради №72 від 24.10.2025 року, [PERSON] з 11.09.2025 року зарахована в списки дітей загальноосвітньої різновікової групи 5-6 (7)-го року життя «Надія» закладу дошкільної освіти «Ромашка» Нікопольської міської ради (а.с.34). Згідно довідки КЗ «Нікопольська міська школа мистецтв №1» №284 від 30.10.2025 року, [PERSON] навчається на хореографічному відділенні та на музичному відділенні по класу скрипки з 01.09.2025 року (а.с.84). Рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради №1309 від 22.10.2025 року [PERSON] надано статус «дитина, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів» (а.с.48-49). Відповідно до наказу КЗ «Нікопольський міський центр соціальних служб» НМР №105 від 10.09.2025 року, сім`ї [PERSON] надано соціальний супровід, як такій, що опинилась у складних життєвих обставинах (а.с.41). Предметом розгляду даної справи є стягнення аліментів з [PERSON] на утримання онуки [PERSON] . [PERSON] є батьком померлої [PERSON] , що підтверджується актовим записом про народження №763 від 18.09.1999 року (а.с.137). Як вбачається з письмових матеріалів справи, [PERSON] офіційно працевлаштований в ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб», отримує стабільний дохід, загальна сума отриманої заробітної плати з січня 2025 року по вересень 2025 року склала 456 892,10 грн. (а.с.118). Батько дитини [PERSON] з 01.07.2023 року має інвалідність ІІІ групи з протипоказаннями до важкої фізичної праці, а також праці на висоті (а.с.15-16,105-106). Згідно довідки про доходи №6244232925150260 від 16.10.2025 року, [PERSON] перебуває на обліку в Нікопольському об`єднаному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію по інвалідності, загальна сума якої з січня 2025 року по вересень 2025 року склала 29221,00 грн. (а.с108). Згідно листа Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області від 27.10.2025 року, [PERSON] в період з 01.01.2025 року по 30.09.2025 року здійснював підприємницьку діяльність за умовами спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності з обраною 3 групою платника єдиного податку за ставкою 5% від доходу. Згідно наданої податкової звітності від підприємницької діяльності за 9 місяців 2025 року його дохід склав 108362,93 грн. (а.с.53). Крім того, згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, наданих ГУ ДПС у Дніпропетровській області на запит суду, [PERSON] в серпні 2025 року отримав благодійну допомогу від БО «БФ «Посмішка ЮА» в сумі 22 852,48 грн., у вересні 2025 року від того ж благодійного фонду отримав допомогу в сумі 12 753,60 грн. (а.с.129-130). В заяві від 02.02.2026 року [PERSON] додатково зазначив, що бабуся дитини з боку матері [PERSON] не має змоги матеріально допомагати своїй онуці, що підтверджується матеріалами справи №182/6686/25. Дід дитини з боку батька [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується наданою копією свідоцтва про смерть (а.с.162). Бабуся дитини з боку батька [PERSON] є пенсіонеркою за віком, отримує пенсію в розмірі 4047,93 грн., а тому також не має змоги надавати матеріальну допомогу онуці (а.с.161). Згідно з ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 265 СК України баба, дід зобов`язані утримувати своїх малолітніх, неповнолітніх внуків, якщо у них немає матері, батька або якщо батьки не можуть з поважних причин надавати їм належного утримання, за умови, що баба, дід можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ст. 272 СК України розмір аліментів, що стягуються з інших членів сім`ї та родичів на дітей і непрацездатних повнолітніх осіб, які потребують матеріальної допомоги, визначається у частці від заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги матеріальний та сімейний стан платника та одержувача аліментів. Якщо позов пред`явлений не до всіх зобов`язаних осіб, а лише до деяких з них, розмір аліментів визначається з урахуванням обов`язку всіх зобов`язаних осіб надавати утримання. При цьому сукупний розмір аліментів, що підлягає стягненню, не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований сукупний розмір аліментів, що підлягає стягненню з інших членів сім`ї та родичів на одну дитину, становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до вимог, встановлених законодавцем в Сімейному кодексі України, аліментні обов`язки баби та діда виникають у випадку одночасно наявності таких умов: баба та дід мають фінансову можливість надавати необхідне матеріальне утримання своїм онукам, при цьому покладання на них аліментних зобов`язань не повинно істотно позначитись на їх добробуті, неповнолітня дитина, на користь якої мають стягуватись кошти, не має батьків або ж її батьки нездатні в силу поважних причин забезпечити необхідне утримання, малолітні або неповнолітні внуки потребують матеріальної підтримки. З огляду на те, що малолітня дитина [PERSON] втратила матір, опинилась в складних життєвих обставинах та потребує матеріальної допомоги, яку батько не в змозі надавати їй в повній мірі у зв`язку з його інвалідністю, а також враховуючи той факт, що дідусь [PERSON] , який працевлаштований та має стабільний дохід, у своєму відзиві на позов не навів беззаперечних фактів неможливості надання ним матеріальної допомоги своїй малолітній онуці, виходячи із принципу найкращих інтересів дитини, суд приходить до висновку, що існують правові підстави для задоволення позову. Разом з тим, суд не може погодитись із заявленим стороною позивача розміром аліментів, виходячи з наступного. Першочергово обов`язок по утриманню дитини покладається на його батьків. Оскільки батько дитини [PERSON] отримує дохід від підприємницької діяльності та пенсію по інвалідності, враховуючи матеріальне становище обох сторін, а також принципи справедливості, добросовісності та розумності задля балансу їх інтересів, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання онуки в розмірі 1/12 частки від його доходів щомісяця. При цьому суд зазначає, що визначення такого розміру аліментів передбачене вимогами чинного законодавства для забезпечення поліпшення майнового становища дитини, а законні права та інтереси відповідача не порушуються. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти стягуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1.ч.1 ст.430 ЦПК України стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 331,20 грн. на користь держави.

Outcome: partial