Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

Житомирський державний університет імені Івана Франка звернувся до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за навчання, посилаючись на наступні обставини. 16.09.2023 між сторонами було укладено договір № 1138 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців з 18.09.2023 по 30.06.2027, відповідно до вказаного договору відповідач взяв на себе зобов?язання надати одержувачу освітню послугу на рівні державних стандартів вищої освіти. Навчання відповідача в університеті здійснювалося на умовах надання платних послуг. Протягом періоду навчання позивач належним чином виконав всі взяті на себе зобов?язання перед відповідачем. У свою чергу відповідач, який взяв на себе обов?язки своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу та виконувати вимоги освітньої програми і досягати визначених для відповідного рівня вищої освіти результатів у навчання, належним чином свої зобов?язання не виконав. Так, одержувач був зарахований до університету наказом № 372К-(ос) від 16.09.2023 та з 18.09.2023 приступив до навчання згідно з навчальним планом університету. За умовами укладеними між сторонами договору вартість за періоди навчання 2023-2025, 2025-2026, 2026-2027 років складає 17040 грн щорічно. Відповідач повинен був здійснювати щомісячну оплату не пізніше, ніж до 25 числа включно місяця, що передує місяцю, за який здійснюється оплата. 29.12.2023 за порушення умов договору відповідача було відраховано наказом № 539-К(ос) і з цього часу дію договору було розірвано. Фактично [PERSON] навчався в університеті у період часу з 18.09.2023 по 29.12.2023 і за вказаний період відповідно до умов договору йому було нараховано плату за навчання у розмірі 6816 грн, з якої відповідачем було сплачено лише 1740 грн, внаслідок чого за ним виникла заборгованість у розмірі 5076 грн. У зв`язку з цим позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь суму заборгованості за навчання у розмірі 5076 грн, інфляційні збитки в розмірі 1023,90 грн та три відсотки річних у розмірі 296,63 грн, а також сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом судовий збір у розмірі 3028 грн. 19.12.2025 суддею було відкрито провадження у справі та визначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 26). Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від останніх не надійшло, відзиву на позов належним чином повідомлений про розгляд справи відповідач не подав, у зв`язку з чим судом була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 16.09.2023 між Житомирським державним університетом імені Івана Франка та [PERSON] було укладено договір про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців № 1138, за умовами якого заклад взяв на себе зобов?язання за рахунок коштів [PERSON] здійснити надання останньому освітньої послуги, а саме підготовки понад державне замовлення в межах ліцензійного обсягу здобувачів, за денною формою здобуття освіти у Житомирському державному університеті імені Івана Франка з 18.09.2023 по 30.06.2027 за рівнем освіти бакалавра. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 68160 грн. Вартість платної освітньої послуги за роками навчання становить: 1) за 2023-2024 навчальний рік 17040 грн; 2) за 2024-2025 навчальний рік 17040 грн; 3) за 2025-2026 навчальний рік 17040 грн; 4) за 2026-2027 навчальний рік 17040 грн. Замовник вносить оплату щомісячно безготівково не пізніше ніж до 25 числа включно місяця, що передує місяцю, за який здійснюється оплата (а.с. 5). Наказом по Житомирському державному університету імені Івана Франка № 372-К(ОС) від 16.09.2023 [PERSON] був зарахований студентом першого курсу денної форми здобуття освіти, а наказом № 539-К(ОС) від 29.12.2023 [PERSON] був відрахований з 29.12.2023 за порушенням умов договору (а.с. 6, 7). Із довідки про наявну заборгованість по оплаті за навчання [PERSON] перед Житомирським державним університетом імені Івана Франка № 1051-19-1/2024 від 04.07.2024, виданої позивачем вбачається, що відповідач, який навчався в університеті у період часу з 18.09.2023 по 29.12.2023, має заборгованість за навчання у розмірі 5076 грн (а.с. 8). Також позивачем були надані суду розрахунки інфляційних втрат та трьох відсотків річних (з якими суд погоджується) від простроченої суми наявної заборгованості по оплаті за навчання [PERSON] , що становлять 1023,90 грн та 296,63 грн відповідно (а.с. 11-14, 15-16). Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов?язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов?язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов?язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто (ст.ст. 525-527 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час (ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст. 612 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач не надав суду відзив на позов та будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач, суд дійшов висновку, що відповідач допустив неналежне виконання взятих на себе зобов?язань щодо своєчасної оплати за надання освітньої послуги (навчання) відповідно до умов укладеного між сторонами договору № 1138 від 16.09.2023, що призвело до порушення майнових прав позивача, а тому позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та стягнути з відповідача на користь позивача за навчання з урахуванням інфляційних втрат та трьох відсотків річних у загальному розмірі 6396,53 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн підтверджується платіжною інструкцією № 569160743 від 09.12.2025 та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с. 4, 21). Враховуючи те, що суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених останнім судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved