Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якому просить: стягнути з відповідача на користь позивача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 84 052 грн. 64 коп. та судовий збір в сумі 2 422 грн. 40 коп. Представник позов мотивує тим, що 31 грудня 2022 року в м. Богодухові Харківської області відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Volkswagen реєстраційний № [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність водія вищевказаного транспортного засобу була зареєстрована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР/3616003. Постановою Богодухівського районного суду Харківської області від 29 вересня 2023 року відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ст. 122-4, 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. На підставі вищевказаного страхового акту ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 84 052 грн. 64 коп. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 15 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив провести розгляд справи за його відсутності. Проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). Відповідно до ч. ч. 1-5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач повідомлений про час і місце судового розгляду справи, жодного разу не повідомив про причини неявки в судове засідання, відзиву на позов не надав, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] 31 грудня 2022 року о 22.00 год. в м. Богодухів, на вул. Харківській, 134, Харківської області, керуючи автомобілем марки VOLKSWAGEN GOLF д.н.з. [NUMBER] в стані алкогольного сп`яніння, під час руху не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням та виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем MITSUBISHI LANCER д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку руху. Вина [PERSON] підтверджується постановою Богодухівського районного суду Харківської області від 29 вересня 2023 року, якою [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень , передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. На момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, тому відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати позивачу завдану шкоду. Відповідно до копії заяви від 04 вересня 2023 року [PERSON] звернувся з заявою до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», з метою отримання відшкодування шкоди. З копії акту огляду транспортного засобу, Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» від 02 січня 2023 року оглянуто автомобіль MITSUBISHI LANCER д.н.з. [NUMBER] . Згідно копії звіту № 002/02/23 про оцінку колісного транспортного засобу від 02 січня 2023 року, встановлено, що дійсна ( ринкова) вартість автомобіля MITSUBISHI LANCER д.н.з. [NUMBER] складає 156 440 грн. 47 коп., вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу 87 252 грн. 64 коп. Відповідно до копії страхового акту № 230000675323-1 від 05 вересня 2023 року та розрахунку суми страхового відшкодування справи № 230000675323-1 на підставі звіту № 002/02/23 від 02 січня 2023 року, сума страхового відшкодування становить 84 052 грн. 64 коп. Як вбачається з копії платіжної інструкції № 3Р075572 від 06 вересня 2023 року, ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснило виплату [PERSON] за шкоду заподіяну в результаті пошкодження майна в розмірі 84 052 грн. 64 коп. Частиною 1 ст.22 ЦК України передбачено, що особа , якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка буда заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та майну третьої особи. Доказів того, що відповідачем на користь потерпілого були відшкодовані збитки завдані внаслідок вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди, відповідачем не надано. Згідно п. а) п.п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричини дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача сплаченого страхового відшкодування в розмірі 84 052 грн. 64 коп. підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп. На підставі вище викладеного, ст.ст.22, 993, 1166, 1187, 1188, 1191, 1193 ЦК України, ст.ст. 6, 22, 38, 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 № 1961-IV та

Outcome: approved