Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», в особі директора, звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.03.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 1656453 в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчинений одноразовим ідентифікатором згідно з положеннями Закону України «Про електронну комерцію»). На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника в розмірі 2500 грн. 26.10.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» було укладено Договір факторингу № 2610, відповідно до умов якого відступлено право вимоги до позичальників, в т.ч. за договором позики № 1656453 від 21.03.2021. У свою чергу, ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Фінпром Маркет» відповідно до Договору факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023, в тому числі за договором № 1656453 від 21.03.2021. Таким чином, ТОВ «Фінпром Маркет» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Станом на день звернення до суду умови договору відповідачем не виконувались і утворилась заборгованість на суму 7186,20 грн, з яких: 2500 грн заборгованість за тілом кредиту, 4686,20 грн - заборгованість за відсотками, у зв`язку з чим позивач просить стягнути суму заборгованості з відповідача разом із судовими витратами. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 07.11.2025 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 12 годину 15.01.2026, яке в зв`язку з неявкою відповідача було відкладено на 11 годину 30 хвилин 23.02.2026. Задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів . 03.12.2025 з АТ КБ «Приват банк» до суду надійшли витребувані докази. Представник позивача в судове засідання не з`явився, 19.11.2025 та 08.12.2025 направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відзиву, заяв та клопотань до суду не надходило. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин неявки, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Суд відповідно до ст. 247 ЦПК України розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Встановлені судом обставини. 21.03.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 1656453, відповідно до умов якого він отримав кредит в сумі 2500 грн, зобов`язавшись повернути його, сплатити проценти за користування кредитом. Кредит надається строком на 30 днів, процентна ставка за користування позикою становить 1,99 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі (а.с.17). ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (первісний кредитор) свої зобов`язання за договором позики №1656453 від 21.03.2021 виконав належним чином, перерахувавши грошові кошти у розмірі 2500 гривень відповідачу на платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується копією платіжної інструкції (а.с.15) та довідкою ТОВ ФК «Фінекспрес», згідно з якою на підставі укладеного між товариством і ТОВ ФК «Фінекспрес» договору про переказ коштів ТОВ ФК «Фінекспрес» 21.03.2021 здійснено переказ грошових коштів на карту, яка належить позичальнику, в сумі 2500 грн (а.с.20). 26.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» було укладено Договір факторингу № 2610, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінансова компанія управління активами» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики №1656453 від 21.03.2021, що укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та боржником [PERSON] (а.с.34-43). У свою чергу, ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відповідно до Договору факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023 відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики №1656453 від 21.03.2021, що укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та боржником [PERSON] (а.с.44-52). Станом на 15.10.2025 [PERSON] має заборгованість, в сумі 7186,20 грн, яка складається із: 2500 грн заборгованість за тілом кредиту, 4686,20 грн заборгованість за відсотками (а.с.9-11). На ім`я [PERSON] відкрито банківський рахунок, який обслуговується за допомогою банківської платіжної картки № [NUMBER] та випискою по рахунку підтверджено зарахування кредитних коштів 21.03.2021 (а.с.80-81). Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом Між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за договором позики. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається із наданих розрахунків заборгованості, внаслідок невиконання [PERSON] своїх зобов`язань за договором виникла заборгованість у сумі 7186,20 грн, яка складається із: 2500 грн заборгованість за тілом кредиту, 4686,20 грн заборгованість за відсотками. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачем кредитного договору та отримання кредиту. Розрахунки підтверджують існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах. Копії договорів відступлення права вимоги підтверджують перехід всіх прав грошової вимоги за кредитним договором, до позивача по справі. Таким чином, судом встановлено, що на підставі договору факторингу відбулася заміна первісного кредитора за договором позики на нового кредитора - ТОВ «Фінпром Маркет». Оскільки відповідач не дотримався умов, передбачених договором, допустив заборгованість в розмірі 7186,20 грн, то позовні вимоги ТОВ «Фінпром Маркет» є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат Згідно із частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 2422,40 грн та витрат на правову допомогу. Оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд, з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України, вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати по сплаті судового збору, стягнувши їх з відповідача на користь позивача. Щодо вимоги про стягнення правової допомоги суд зазначає наступне. Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за частиною 3 статі 133 ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу, які за змістом статті 137 ЦПК несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Приписами статті 141 ЦПК України визначено: розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Суд звертає увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини 4 статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, тому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повинен надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення. Частиною 3 статті 141 ЦПК України закріплено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи. ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі №755/9215/15-ц. Як вбачається з матеріалів справи, понесені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 4500 грн підтверджуються: договором №25-08/25/ФП від 25.08.2025 про надання правничої допомоги (а.с.53-55); актом приймання-передачі справ (а.с.56); витягом з акту №3-ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги від 06.10.2025 по стягненню заборгованості з [PERSON] (вивчення документів, проведення їх аналізу - 500 грн, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 4000 грн) (а.с.58); ордером та свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.62). З огляду на зазначені норми права, встановлені обставин справи, суд дійшов переконання, що вимоги про відшкодування витрат позивача на правничу допомогу підлягають задоволенню, оскільки вони пов`язані з розглядом справи, розмір яких є обґрунтованим, за відсутності клопотання відповідача про зменшення їх розміру, а також при цьому були дотримані критерії розумності їх вартості.

Outcome: approved