Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

24.12.2025 року ТОВ "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту № 71682713 від 03.07.2025 року. Позовні вимоги мотивує тим, що 03.07.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір про надання коштів у кредит № 71682713, відповідно до умов якого останній отримав грошові кошти у сумі 6000 грн. строком на 30 днів із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,275%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 15% від суми наданого кредиту та зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. 18.07.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено додаткову угоду № 15379837 до договору позики № 71682713, за умовами якого сторони домовилися продовжити строк кредитування на 16 днів, в результаті чого загальний строк кредитування змінився з 30 днів на 46 днів та змінено денну процентну ставку з 0,275% на 1%. 16.09.2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП" уклали договір факторингу № 16/09/25. Згідно вказаного договору ТОВ "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги, зокрема, й до відповідача за договором кредиту № 71682713 від 03.07.2025 року. Відповідач свої зобов`язання за договором кредиту та додаткової угоди не виконав, у зв`язку з чим станом на дату звернення до суду утворилась заборгованість, яка становить 20091, грн., яка складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу 6000 грн., суми заборгованості за процентами 1191,00 грн., суми заборгованості за комісією 900,00 грн., суми заборгованості за пенею/неустойкою 12000,00 грн. Посилаючись на вищевикладене, представник позивача просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 20091,00 грн., сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, до суду направила заяву про розгляд справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх повністю. В разі неявки відповідача просила провести заочний розгляд справи. Відповідач у визначений строк відзив до суду не направив, у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому, у відповідності до ст. ст. 280, 281 ЦПК України, за заявою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з викладеного, суд вбачає за можливе розглянути справу по суті за відсутності належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи сторін та їх представників. Вивчивши письмові матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 03.07.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір про надання коштів у кредит № 71682713, відповідно до умов якого останній отримав грошові кошти у сумі 6000 грн. строком на 30 днів із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,275%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 15% від суми наданого кредиту та зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. 18.07.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено додаткову угоду № 15379837 до договору позики № 71682713, за умовами якого сторони домовилися продовжити строк кредитування на 16 днів, в результаті чого загальний строк кредитування змінився з 30 днів на 46 днів та змінено денну процентну ставку з 0,275% на 1%. 16.09.2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП" уклали договір факторингу № 16/09/25. Згідно вказаного договору ТОВ "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги, зокрема, й до відповідача за договором кредиту № 71682713 від 03.07.2025 року. Із матеріалів справи слідує, що відповідач свої зобов`язання за договором кредиту та додаткової угоди не виконав, у зв`язку з чим станом на дату звернення до суду утворилась заборгованість, яка становить 20091, грн., яка складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу 6000 грн., суми заборгованості за процентами 1191,00 грн., суми заборгованості за комісією 900,00 грн., суми заборгованості за пенею/неустойкою 12000,00 грн. Між тим, що стосується стягнення з відповідача пені/неустойки в розмірі 12000 грн. суд приходить до слідуючого. Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану" від 15.03.2022 N 2120-IX, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: "У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)". Здійснюючи тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, Верховний Суд в постанові від 12.06.2024 року у справі № 910/10901/23 зазначив, в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки - звільнення від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення повернення коштів. Аналогічна позиція Верховного Суду викладена в постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 706/68/23. Отже, на період дії воєнного стану позичальники звільняються від сплати пені. За такого, суд вважає, що вимоги в частині стягнення з відповідача на користь ТОВ "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП" заборгованості за пені/неустойки в розмірі 12000 грн. не підлягають задоволенню. Статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до норм ст. 5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» : «візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною». Частиною першою статті 10 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Відповідно до ч. 1 ст. 12 «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. На підставі ч. 2 ст. 1054 ЦК України, положення статей 1048 та 1050 ЦК України застосовуються до правовідносин, що виникають за укладеним сторонами договором. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначається вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Статтею 525 ЦК України, передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Судом встановлено, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за договором кредиту та додаткової угоди, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача підлягають частковому задоволенню в розмірі 8091 грн., яка складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу 6000 грн., суми заборгованості за процентами 1191,00 грн., суми заборгованості за комісією 900,00 грн. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 975,54 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1812,15 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial