Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області із заявою звернулася [PERSON] , яка подана представником адвокатом Ковальовою В.С., про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту того, що рішення 7 сесії 22 скликання Турбівської сільської ради народних депутатів Липовецького району Вінницької області від 26.01.1996 року про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,15 га по [ADDRESS] було прийнято щодо [PERSON] , яка померла [INFO] . Заява мотивована тим, що [INFO] померла мати заявниці [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 07 червня 2005 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції. Родинні відносини між заявницею та померлою підтверджуються витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 20 листопада 2024 року, відповідно до якого [PERSON] є матір`ю [PERSON] . 25 вересня 2007 року заявниця уклала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 20 листопада 2024 року. Згідно з довідкою про склад спадкоємців, виданою 08 квітня 2025 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Ковальовою В.М., заявниця є єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] . 07 квітня 2024 року заявниці видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований у [ADDRESS] , право власності на який зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідним витягом від 07 квітня 2025 року. Рішенням 7 сесії 22 скликання Турбівської сільської ради народних депутатів Липовецького району Вінницької області від 26 січня 1996 року [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,15 га по [ADDRESS] . Разом з тим у тексті зазначеного рішення допущено описку у по батькові особи замість « [PERSON] » зазначено « [PERSON] », що підтверджується довідкою заінтересованої особи. Заявниця зазначає, що у зв`язку з допущеною опискою в рішенні органу місцевого самоврядування вона позбавлена можливості здійснити подальше оформлення права власності на зазначену земельну ділянку. 09 листопада 2025 року представником заявниці було направлено адвокатський запит до Турбівського селищного голови щодо можливості внесення змін до рішення від 26 січня 1996 року. Листом від 17 листопада 2025 року повідомлено, що зазначене рішення передано до архіву, у зв`язку з чим внесення змін, доповнень чи виправлень до нього є неможливим. Посилаючись на те, що встановлення вказаного факту необхідне для реалізації спадкових прав та належного оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, а інший порядок його встановлення законом не передбачений, заявниця просить суд встановити факт, що рішення Турбівської сільської ради від 26 січня 1996 року стосується саме [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 15.01.2026 року заяву прийнято до розгляду за правилами окремого провадження та відкрито провадження у цивільній справі. В судовому засіданні представник заявника підтримала подану заяву та просила задовольнити її. Представник заінтересованої особи Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи у їх відсутності та проти заявлених вимог не заперечують. Суд, дослідивши матеріали справи, матеріали спадкової справи №8/2024, вислухавши пояснення представника заявника, оцінивши докази по справі в їх сукупності, зважаючи на зміст заяви заявника, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Родинні відносини між заявницею та померлою підтверджуються витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження. Матеріалами справи та спадкової справи №8/2024 заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] , підтверджено, що заявниця є єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] , що підтверджується довідкою приватного нотаріуса, а також тим, що їй видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований у [ADDRESS] . З архівного витягу вбачається, що рішенням 7 сесії 22 скликання Турбівської сільської ради народних депутатів Липовецького району Вінницької області від 26 січня 1996 року у приватну власність передано земельну ділянку площею 0,15 га по [ADDRESS] . Хмельницького особі із прізвищем та ім`ям « [PERSON] », однак у тексті рішення зазначено по батькові « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». Наданою довідкою заінтересованої особи підтверджено факт допущення описки у по батькові особи в зазначеному рішенні. З відповіді органу місцевого самоврядування на адвокатський запит убачається, що рішення від 26 січня 1996 року передано до архіву, у зв`язку з чим внесення змін, доповнень чи виправлень до нього є неможливим. Суд враховує, що інший порядок виправлення зазначеної описки законодавством не передбачений, а встановлення відповідного факту необхідне заявниці для реалізації спадкових прав та належного оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Зіставлення відомостей про місце розташування земельної ділянки ( [ADDRESS] ), площу ділянки (0,15 га), прізвище та ім`я особи, а також наявність житлового будинку за цією ж адресою, право власності на який перейшло до заявниці у порядку спадкування, дає суду підстави дійти висновку, що рішення від 26 січня 1996 року фактично стосується саме [PERSON] , а неправильне зазначення по батькові є технічною помилкою. Спір про право між сторонами відсутній, заперечень від заінтересованої особи щодо заявлених вимог суду не подано. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У статті 55 Конституції України визначено, що права та свободи людини і громадянина захищаються судом. У судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. Встановлення цього факту, має для заявника юридичне значення, оскільки дозволить йому в подальшому реалізувати своє право на пенсійне забезпечення. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Заявником надано достатньо доказів на підтвердження викладених обставин, а заінтересованими особами не спростовано доводи, викладені у заяві. Таким чином, у суду не виникає сумніву, що рішення 7 сесії 22 скликання Турбівської сільської ради народних депутатів Липовецького району Вінницької області від 26.01.1996 року про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,15 га по [ADDRESS] було прийнято щодо [PERSON] , яка померла [INFO] . Встановлення даного юридичного факту за рішенням суду породжує для заявника певні правові наслідки. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved