Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

08 січня 2026 року ТОВ «ФК «ЕЙС» звернулося через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» до Балтського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23.03.2024 року ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] в електронній формі уклали Кредитний договір №7715577 на суму 5000,00 грн. У Кредитному договорі сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розміру і типу процентної ставки. На виконання умов Кредитного договору, 23.03.2024 року первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «ПЕЙТЕК» на платіжну картку № 4731-21XX-XXXX-1315, що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця. 23.10.2024 року між первісним кредитором та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу №23.10/24-Ф, відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Таким чином, відповідно до: Реєстру Боржників за Договором Факторингу та Акту прийому-передачі до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідача. 16.05.2025 року між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивачем укладено Договір факторингу №16/05/25-Е, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Таким чином, факт переходу прав вимог за кредитними договорами, які зазначені у Реєстрі Боржників № Б/Н від 16.05.2025 до Позивача підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу №16/05/25-Е. ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та Позивач не здійснювали жодних нарахувань за Кредитним договором.У період перебування права вимоги у ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» зі сторони Відповідача не здійснювалося погашення заборгованості за Кредитним договором.Станом на дату подання позовної заяви на рахунки Позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості Відповідача за Кредитним договорам. Враховуючи вищезазначене, загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором, становить 22 700,00 грн, яка складається з:5 000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту;13 200,00 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом;4 500,00 грн заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Посилаючись на зазначене, ТОВ «ФК «ЕЙС» просить суд стягнути з [PERSON] загальну суму заборгованості за Кредитним договором № 7715577 від 23.03.2024 року в розмірі 18200 грн. та понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2662,40 грн. та на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. Ухвалою судді від 09.01.2026 року провадження по даній цивільній справі відкрите, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судові засідання не з`явився, але в позовній заяві просив суд розгляд справи здійснювати за його відсутності, зазначивши, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву та будь-яких заяв чи клопотань до суду не подавав, про поважність причин своєї неявки в судове засідання суду не повідомив. У зв`язку з неявкою в судові засідання відповідача та неповідомленням суду про поважність причин своєї неявки, ненаданням відповідачем відзиву на позов судом застосовано відповідно до ст.280 ЦПК України заочний розгляд справи. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, надані позивачем, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 23.03.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 7715577, підписаний одноразовим ідентифікатором «С6754». Відповідно до п.1.1. укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт або Мобільний застосунок "CreditPlus". Ідентифікація Споживача в ІКС Товариства здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет/ Мобільний застосунок "CreditPlus", в порядку передбаченому Договором та/або Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний Споживачем при вході(в т.ч через месенджери), та/або шляхом перевірки правильності введення відповідно Пароля входу до Особистого кабінету/Мобільного застосунку "CreditPlus". При цьому, Споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ Мобільного застосунку "CreditPlus". Як вбачається з п.1.2. на умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Згідно п.1.3. Сума кредиту(загальний розмір) складає: 5000,00 гривень. Тип кредиту кредит. Пунктом 1.4. передбачено, що Строк кредиту 360 дні (день). Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Відповідно до п.1.5. тип процентної ставки - фіксована. Як вбачається з п.1.5.1. Стандартна процентна ставка становить 2,20% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. Як вбачається з п.1.6. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Відповідно до п. 2.1. Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Відповідно до п. 2.2 Сума кредиту (його частина) перераховується Товариством протягом двох календарних днів змоменту укладення цього Договору. Дати надання кредиту: 23.03.2024 року або 24.03.2024 року . Одночасно з Договором відповідач підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Також відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором «HS5938» було підписано- Паспорт споживчого кредиту, де зазначена інформація про контактні дані кредитодавця, про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, про орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача, про порядок повернення кредиту, про додаткову інформацію та про інші важливі правові аспекти. Також в Паспорті зазначено, що відповідач підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування. Підтверджує отримання ним всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання ним зобов`язань за таким договором. Ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 6 ЗУ «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч. 7 ЗУ «Про електронну комерцію»). Частиною 12 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. На підставі ч.13 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України. Зі змісту абз.3 ч.1 ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію» вбачається, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ЗУ «Про електронну комерцію»). Зі змісту ч. 1 ст. 205 ЦК України вбачається, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Положеннями ч. 1 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (ч. 3 цієї статті). Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В абз. 2 ч. 1 ст. 638 ЦК України зазначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як передбачено ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами в сумі 5000,00 грн., перерахувавши їх на платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується листом №20241113-1/1 від 13.11.2024 року, відповідно до якої ТОВ «ПЕЙТЕК» повідомляє, що між ним та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено Договір про організацію переказу грошових коштів №160222-1 від 16.02.2022 року та Договір про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № [NUMBER] від 04.07.2024. Відповідно до зазначених Договорів було успішно перераховано кошти на користь фізичної особи [PERSON] від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» в сумі 5000 грн 23.02.2024 року о 14:04. На виконання ухвали Балтського районного суду від 09.01.2026 року про витребування доказів від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 30.01.2026 року на адресу суду надійшла інформація, відповідно до якої на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] , на яку 23.03.2024 року було здійснено зарахування коштів в сумі 5000.00 грн. 23.10.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу №23.10/24-Ф, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» зобов`язується передати (сплатити) ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» суму фінансування, а ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» зобов`язується відступити права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Як вбачається з Акту приймання-передачі від 23.10.2024 року до Договору факторингу №23.10/24-Ф від 23.10.2024 року ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передало, а ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» прийняло Реєстр Боржників та право вимоги по Боржниках. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 23.10.2024 року до Договору факторингу №23.10/24-Ф від 23.10.2024 року, ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 22700,00грн., з яких: 5000,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 13200,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 4500,00 грн. - штраф. 16.05.2025 року між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено Договір факторингу №16/05/25-Е, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЕЙС» зобов`язується передати (сплатити) ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» суму фінансування, а ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» зобов`язується відступити права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Як вбачається з Акту приймання-передачі від 16.05.2025 року до Договору факторингу №16/05/25-Е від 16.05.2025 року ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» передало, а ТОВ «ФК «ЕЙС» прийняло Реєстр Боржників та право вимоги по Боржниках. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 16.05.2025 року до Договору факторингу №16/05/25-Е від 16.05.2025 року, ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 22700,00грн., з яких: 5000,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 13200,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 4500,00 грн. - штраф. Згідно ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, які передбачені ч. 1 ст. 611 ЦК України. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі абз.1 ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як вбачається з виписки з особового рахунка та картки обліку Договору (розрахунку заборгованості) №7715577 від 23.03.2024 року, станом на 01.11.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 22700,00грн., що складається з: 5000,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 13200,00 грн. сума заборгованості за нарахованими процентами; 4500,00грн. сума заборгованості за штрафними санкціями. Отже судом встановлено, що Договір №7715577 від 23.03.2024 року та Паспорт споживчого кредиту від 23.03.2024 року між ТОВ «ФК «ЕЙС» та [PERSON] укладені в електронній формі, так як містять електронні підписи відповідача та представника позивача, зі змісту яких вбачається, що в них визначено основні істотні умови, характерні для кредитних договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування, з якими позичальник в свою чергу погодилася на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання зазначених документів, тому Договір та Паспорт споживчого кредиту мають силу договору, який вважається таким, що вчинений у письмовій формі, що відповідає вимогам ч.1 ст.205 та ст.207 ЦК України. Відтак судом встановлено, що первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором №7715577 від 23.03.2024 року виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених зазначеним договором. В порушення вимог Закону [PERSON] в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув. Таким чином, заборгованість відповідача за тілом кредиту в розмірі 5000,00 грн. по вказаному вище договору є доведеною, а тому вимоги позивача у цій частині підлягають задоволенню. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за кредитним договором, суд зазначає наступне. Частиною 5 ст.8 Закону №1734-VIII передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Вказана норма законодавства була введена в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023року № 498-IX та набрала чинності 22 грудня 2023 року. Однак, первісний кредитор незважаючи на те, що кредитний договір №7715577 від 23.03.2024 року укладено після прийняття та набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ, оскільки такий укладено між сторонами 23.03.2024 року, не привів свою діяльність, а також умови укладених ним договорів відповідно до вимог чинного законодавства в частині нарахування щоденної процентної ставки відповідачу відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 2.20 % на день, що перевищувало максимально допустимий розмір щоденної відсоткової ставки визначений законодавством. З огляду на вказане, зазначені вище дії первісного кредитора безумовно порушували права відповідача порівняно з іншими споживачами фінансових послуг, а положення кредитного договору в частині нарахування процентної ставки у розмірі 2,20 % на день перевищує встановлений максимальний розмір денної процентної ставки за кредитним договором у розмірі 1 % та були несправедливими, а тому при вирішенні даного спору такі підлягають зміні з врахуванням положень законодавства. Отже, укладаючи 23.03.2024 року договір про надання споживчого кредиту, який за своєю суттю є договором споживчого кредитування, первісний кредитор не мав права визначати денну проценту ставку у розмірі 2,20%, оскільки її максимальний розмір не може перевищувати 1% на день. У зв`язку з цим суд здійснює самостійний розрахунок розміру заборгованості за відсотками, виходячи зі ставки 1% на день. В такому випадку за період нарахований первісним кредитором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відсотків з 23.03.2024 по 13.07.2024 згідно наданого позивачем детального розрахунку заборгованості, розмір заборгованості за процентами становить 6050,00 грн. (5000,00 х 0,01 х 121дн. = 6050,00) і суд задовольняє позовні вимоги про стягнення відсотків лише у цій частині. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафних санкцій у розмірі 4500,00 грн. суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, які чинні, як на день укладення кредитного договору між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] , тобто станом на 23.03.2024 року, так і на час ухвалення цього рішення, в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, у частині стягнення штрафних санкцій за кредитним договором №7715577 від 23.03.2024 рокув розмірі 4500,00 грн., слід відмовити. Оскільки судом був підтверджений факт отримання відповідачем від первісного кредитора кредитних коштів та порушення зобов`язання з їх повернення, враховуючи встановлений законодавством максимальний розмір денної процентної ставки у 1%, позовні вимоги слід задовольнити частково стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість у загальному розмірі 11050,00грн., з яких 5000,00 грн. - основна сума боргу за тілом кредиту та 6050,00 грн. проценти за користування кредитом. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за безпідставністю. Позивач також у своєму позові заявив вимогу про стягнення з [PERSON] понесених ним судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача (п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України). При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2662,40 грн., що підтверджується копією платіжної інструкції в національній валюті від 08.01.2026 року №31582. Оскільки ціна позову становила 18200,00грн., а позов задоволено частково на суму 11050,00грн., тобто на 60,71% (11050,00 х 100 : 18200), а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 1616,34 грн. (2662,40 х 60,71% : 100) судового збору. Крім того у позовній заяві представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» витрати на професійну правову допомогу у розмірі 7000,00 грн. Згідно ч.ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що на підставі Договору про надання правничої допомоги № 20/08/25/-01 від 20.08.2025 року, Додаткової Угоди №25771172740 до договору про надання правничої допомоги № 20/08/25/-01 від 20.08.2025 року, Акту прийому-передачі наданих послуг від 01.11.2025 року розмір заявлених позивачем до стягнення витрат з відповідача складає 7000 грн. З огляду на те, що позов задоволено частково (60,71%), а тому суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати на правову допомогу в розмірі 4249,70 грн. (7000,00 х 60,71% : 100%), що пропорційно задоволеним позовним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: partial