Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

10 грудня 2025 року позивач АТ КБ «ПриватБанк» через свого представника Савіхіну А.М. звернувся до суду з позовом про стягнення на його користь заборгованості з [PERSON] у розмірі 39166,87 гривень за кредитним договором б/н від 18 квітня 2018 року. Свої вимоги мотивує тим, що 18 квітня 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» уклав із відповідачем договір б/н, відповідно до якого надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту, який було збільшено до 43000,00 грн зі сплатою процентів за його використання на суму залишку заборгованості за кредитом. Під час користуванням кредитом відбулася зміна процентної ставки на 40,8 % річних. Відповідачка порушила взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, не повернула кредит та не сплачувала відсотки за його користування. Станом на 25 листопада 2025 року відповідачка має заборгованість у сумі 39166,87 грн., яка складається: із заборгованості за тілом кредиту в сумі 39166,87 грн., що і стало підставою для звернення до суду. У судове засідання представник позивача не прибув, подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує /а.с. 7/. Відповідачка в судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала /а.с. 36/. Суд з урахуванням думки представника позивача вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін в порядку заочного розгляду справи на підставі зібраних у справі доказів, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 282 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Згідно із ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Дослідивши наявні у справі докази, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 18 квітня 2018 року [PERSON] шляхом підписання заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, уклала кредитний договір з АТ КБ «ПРИВАТБАНК». 06 серпня 2018 року відповідачка підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та паспорт споживчого кредиту тип кредиту- відновлювальна кредитна лінія, шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитній картці, розмір кредиту не перевищує 50000,00 грн для карток універсальна та 75000,00 грн для карток Голд, строк кредитування 12 місяців з пролонгацією, процентна ставка 40,8% річних для карт універсальна Голд, для картки універсальна 42,00 %. Згідно із ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Повернення кредиту здійснюється шляхом: договірного списання з рахунку клієнта, у тому числі за рахунок кредитного ліміту, у розмірі процентів, що підлягають сплаті за цим договором, 1-го числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань клієнта; шляхом внесення клієнтом коштів у розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту. Розмір мінімального обов`язкового платежу: 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн щомісячно; 10% від заборгованості, але не менше 100 грн щомісячно у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п. 1.4). З виписки за договором за період з 07 серпня 2018 року до 13 листопада 2025 року та розрахунку заборгованості слідує, що відповідачка користувалася кредитними коштами та вносила кошти на погашення заборгованості, тобто своїми діями підтвердила згоду з умовами укладеного договору /а.с. 21 - 30/. Отже банк взяті на себе зобов`язання за договором виконав: видав клієнту платіжні картки, надав кредитні кошти у встановленому договором ліміті. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 18 квітня 2018 року, укладеного між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачкою, заборгованість становить 39166,87 грн, з них: 39166,87 грн заборгованість за тілом кредиту, яка відповідачкою не спростована належними, допустимими та достатніми доказами /а.с. 29-30/. Розрахунок заборгованості є чітким, зрозумілим, узгоджується з умовами кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. З наведених положень закону та встановлених обстави вбачається, що відповідачка отримала у кредит кошти позивача, але не повернула їх належним чином. На підставі викладеного суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому необхідно стягнути із відповідача заявлену суму заборгованості за тілом кредиту у загальному розмірі 39166,87 грн. Відповідно до положень ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню понесений ним документально підтверджений судовий збір в сумі 2422,40 грн /а.с. 6/.

Outcome: approved