Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до відповідача Черкаської міської ради , третя особа: Перший відділ Державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна. Позовні вимоги обгрунтовував тим, що після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] залишилось спадкове майно - 13/50 частин будинку з відповідною частиною надвірних споруд по [ADDRESS] . Спадкоємцями після смерті матері є він та його брат [PERSON] . Брат [PERSON] загинув [INFO] . Отримати свідоцтво про право на спадкове майно він не зміг, оскільки відповідно до Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно на належну матері частину будинку накладено арешт на підставі постанови органу ДВС . На його звернення про зняття арешту з майна отримав відмову. Підставою накладення арешту слугувало отримання у борг від [PERSON] коштів в сумі 37000 грн. та несвоєчасне їх повернення. Наразі потреби в інсуванні арешту немає, оскільки борг погашено, з дня накладення арешту минуло більше двадцяти років, а мати як боржник не значиться в жодному реєстрі. Зазначений арешт перешкоджає йому оформити спадкові права. Ухвалою суду від 09.09.2025 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі, та постановлено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 17 жовтня 2025 року витребувано з Першої Черкаської державної нотаріальної контори матеріали спадкової справи після смерті [PERSON] . Ухвалою від 12 листопада 2025 року задоволено клопотання представника позивача про заміну відповідача та проведено заміну неналежного відповідача Черкаської міської ради на належного - спадкоємця померлого [PERSON] - [PERSON] . Ухвалою від 29.01.2026 року закрито підготовче судове засідання, справа призначена до судового розгляду. Представник позивача до початку розгляду справи подала суду заяву про слухання справи у його відсутності. позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач відзив не надала , в судове засідання не з`явились, її виклик в судове засідання проводився судом шляхом публікації оголошення на офіційному веб-порталі " Судова влада України" . Представник третьої особи в судове засідання не з`явився , хоча про час та місце слухання справи був повідомлений судом належним чином. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] , що підтверджується Довідкою про надання інформації щодо спадкової справи від 18.02.2025 року№ 24/2023, виданою Приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Рубан С.С. та свідоцтвом про народження виданим повторно відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Серії [NUMBER] від 24.08.2023 року. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 20.02.2023 року Серія [NUMBER] ( а.с.9) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на 13/50 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться у [ADDRESS] , що належали померлій на праві власності відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 25.10.1985 року, виданого Першою Черкаською державною нотараіальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за № 2-8850. У провадженні приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Рубан С.С. знаходиться спадкова справа № 24/2023, що підтверджується Витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі № 73480840 від 07.08.2023 року та довідкою про надання інформації щодо спадкової справи від 18.02.2025 вих. № 37/02-14 . Під час вступу у спадщину спадкоємцю, стало відомо про те, що на нерухоме майно [PERSON] накладено арешт постановою органу ДВС б/н від 25.01.2002 року. У зв`язку з цим нотаріусом свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Згідно відповіді Першого відділу ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) повідомлено, що на примусовому виконанні у ДВС відсутні виконавчі провадження щодо [PERSON] . Також у відповіді було повідомлено про неможливість зняття арешту з майна [PERSON] , оскільки виконавчі провадження стосовно неї не знаходяться на виконанні, а ті що перебували, знищені. Зокрема, позивачу стало відомо, що арешт у виконавчому провадженні накладався на майно померлої, стягувачем у якому був [PERSON] , який помер [INFO] та за матеріалами витребуваної судом спадкової справи встановлено, що після його смерті із заявою про прийняття спадщини зверталась відповідач [PERSON] . Окрім позивача, спадкоємцем померлої [PERSON] був син [PERSON] , який загинув [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] . У зв`язку із накладенням арешту на майно померлої матері, позивач як спадкоємець першої черги не має змоги отримати свідоцтво на спадкове майно, оскільки це майно перебуває під арештом. Відповідно до Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Згідно із ч. 1 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст.317ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Ч. 1 ст.319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст.321ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно ч. 4 ст.59 Закону України«Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»). Згідно до вимог ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, оцінивши зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, зважаючи, що суду непредставлено доказів, що померлий власник майна являється боржником у будь-якому виконавчому провадженні та враховуючи відсутність іншого способу зняття арешту з майна, накладеного на підставі Закону України «Про виконаче провадження» не інакше як за рішенням суду, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved