Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

[PERSON] в особі представниці адвокатки Вельможко А. І. звернулась до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Завод «Запоріжавтоматика» про стягнення заборгованості із виплати заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та вихідної допомоги. В обґрунтування позову зазначає, що з 21.11.2002 по 27.01.2025 позивач перебувала в трудових відносинах з ПрАТ «Завод «Запоріжавтоматика». Заробітна плата вчасно не виплачувалася, внаслідок чого на момент її звільнення утворилася заборгованість із виплати заробітної плати за період з січня 2020 р. по січень 2025 р. в сумі 54 845,36 грн. 07.03.2025 відповідачем було сплачено 4 937,74 грн, отже розмір заборгованості зменшився до 49 907,62 грн. Також вона має право на виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 28.01.2025 по 27.07.2025, кількість робочих днів за який виходячи із п`ятиденного робочого тижня становить на 129 днів. У такому разі розмір середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні складає 47 999,61 грн (372,09 грн Х 129 днів). Враховуючи наявність заборгованості з виплати заробітної плати, що призвело до вимушеного звільнення через порушення роботодавцем законодавства про працю, має бути стягнута також і вихідна допомогу в сумі тримісячного середнього заробітку. Оскільки позивачка звільнилася у січні 2025 року, для розрахунку вихідної допомоги слід брати середньоденну заробітну плату 372,09 грн; середньомісячне число робочих днів з розрахунку шляхом ділення на 12 сумарного числа робочих днів за останні 12 календарних місяців згідно з графіком роботи підприємства 22 дні; середній заробіток за місяць 372,09 *22 = 8185,98 грн. Отже вихідна допомога за 3 місяці 8 185,98 *3 = 24 557,94 грн. Тому позивачка просить стягнути з відповідача заборгованість із виплати заробітної плати розміром 49 907,62 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 28.01.2025 по 27.07.2025 включно розміром 47 999,61 грн, вихідну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку розміром 24 557,94 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 09.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Цією ж ухвалою витребувано від приватного акціонерного товариства «Завод «Запоріжавтоматика» копію письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені [PERSON] при звільненні із підтвердженням його надсилання та отримання [PERSON] , довідку про розмір заборгованості із заробітної плати [PERSON] із окремим зазначенням розміру нарахованої заробітної плати, розміру невиплаченої заробітної плати та сплачених/несплачених податків, копії особових рахунків [PERSON] з січня 2020 р. по січень 2025 р., копії табелів обліку робочого часу [PERSON] з січня 2020 р. по січень 2025 р., довідку про розмір середньоденної заробітної плати [PERSON] , обчисленої відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100, копію особової справи [PERSON] 09.02.2026 суд завершив розгляд цієї справи та перейшов до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши перерву для виготовлення його повного тексту до 16.02.2026. Копію ухвали від 09.01.2026 разом із копією позовної заяви з додатками було направлено відповідачу на зареєстровану електронну адресу. Від відповідача відзиву на позов та витребуваних документів не надійшло. Оскільки відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 ЦПК України. Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, встановив таке. З 21.11.2002 по 27.01.2025 [PERSON] перебувала в трудових відносинах з ПрАТ «Завод «Запоріжавтоматика» та звільнилася за власним бажанням, що підтверджується записами у трудовій книжці серії [NUMBER] . Згідно з довідкою № 03/12/2025 від 03.02.2025 заборгованість ПрАТ «Завод «Запоріжавтоматика» перед [PERSON] складає 58 845,36 грн. Статтею 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно з ч.1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Статтею 44 КЗпП України передбачено, що при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40, пункті 6 частини першої статті 41 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення роботодавцем законодавства про працю, колективного чи трудового договору, вчинення мобінгу (цькування) стосовно працівника або невжиття заходів щодо його припинення (статті 38 і 39) у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток. Верховний Суд в постанові від 12.06.2019 у справі №5 69/79/18 (провадження № 61-44467св18) зазначив, що «установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому свої вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності». Судом встановлено, що остаточний розрахунок з позивачем не проведено. У зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 28.01.2025 по 27.07.2025. Через порушення роботодавцем законодавства про працю, має бути стягнута також і вихідна допомогу в сумі тримісячного середнього заробітку. Розмір заборгованості підтверджується наведеними у позові розрахунками. Відповідач заперечень проти розрахунків позивача, або свого розрахунку не надав. Так як позивачу у день звільнення не були сплачені належні суми, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволений повністю, то з відповідача підлягає стягненню 1 064,96 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved