Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

ТОВ «ФК «Ейс» звернулося до Нетішинського міського суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 7748401 від 01.04.2024 у розмірі 15330,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 01.04.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем [PERSON] було укладено в електронній формі кредитний договір № 7748401. Умовами договору було узгоджено розмір кредиту, грошова одиниця, строк та умови кредитування. Згідно з умовами договору кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування через ТОВ «Пейтек» на реквізити платіжної карти відповідача [NUMBER]. Кредитодавець належним чином виконав свій обов`язок та надав позичальнику кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами договору. 23.10.2024 ТОВ «Авентус Україна» на підставі договору факторингу № 23.10/24-Ф відступило на користь ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» право вимоги за кредитним договором до відповідача. 16.05.2025 ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» на підставі договору факторингу № 16/05/25-Е відступило на користь ТОВ «ФК «Ейс» право вимоги за кредитним договором до відповідача. [PERSON] не виконав своїх зобов`язань, жодного платежу на погашення заборгованості від нього не надходило. Так як відповідач заборгованість за договором не погасив за ним утворилася заборгованість у розмірі 20080,00 грн, з яких: 5000,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту; 10330,00 грн сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 4750 грн сума заборгованості за штрафними санкціями (пенею, штрафами). Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованості за кредитним договором № 7748401 від 01.04.2024 у розмірі 15330,00 грн, до складу якої входить сума заборгованості за тілом кредиту та сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Представник позивача ТОВ «ФК «Ейс» у судове засідання не з`явився, у прохальній частині позову просив розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судових засідань, шляхом надіслання судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, у судові засідання не з`явився. Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12.01.2026 відкрито провадження у справі з призначенням судового розгляду с порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 18 лютого 2026 року постановлено проведення заочного розгляду справи. Будь-яких інших процесуальних дій суд не вчиняв. З`ясувавши фактичні обставини у справі, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 01.04.2024 ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] уклали в електронній формі договір № 7748401 про надання споживчого кредиту (далі - Договір) (а.с. 9-17). Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника - одноразовим ідентифікатором «С8791». Згідно з умовами договору товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Пунктом 1.3. договору визначено, що сума кредиту (загальний розмір) складає 5000,00 грн. Строк кредиту 364 днів (п. 1.4. договору). Тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка становить 2,20 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4. цього договору, знижена процентна ставка 2,09 % за день (п. 1.5. договору). Орієнтовна річна процента ставка за стандартною процентною ставкою складає 175121,99% річних, за зниженою ставкою - 167209,06% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною ставкою складає 45040,00 грн, за зниженою - 45001,00 грн (п. п. 1.9., 1.10. договору). Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] (п. 2.1. Договору). Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту за реквізитами, згідно п. 2.1. договору (п. 2.4. Договору). Дати надання кредиту: 01.04.2024 або 02.04.2024 (п. 2.2. договору). Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт» (п. 3.1. Договору). 01.04.2024 відповідач також ознайомився з паспортом споживчого кредиту, який містить ті ж самі умови по отриманню кредиту, що і договір № 7748401 про надання споживчого кредиту та який підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора «АХ7630» (а. с. 62-63). Таблицею обчислення вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит визначено порядок повернення кредиту, зокрема кількість платежів, розмір платежів та їх періодичність. Таблицю підписано відповідачем електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора «С8791» (а. с. 17 зворот -18). ТОВ «Пейтек» повідомило ТОВ «Авентус Україна» про успішне перерахування 01.04.2024 о 20:07 на платіжну карту № [NUMBER] коштів у сумі 5000,00 грн (а. с. 29-30). З повідомлення АТ КБ «Приватбанк» за № 20.1.0.0.0/7-26115/38001-БТ від 20.01.2025 вбачається, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] , номер телефону [NUMBER] знаходиться в анкетних даних [PERSON] . Також банком надано виписку по рахунку відповідача карта № [NUMBER] 01.04.2024 було зарахування грошових коштів у сумі 5000,00 грн (а. с. 105, 106) 23.10.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» було укладено договір факторингу № 23.10./24-Ф, згідно з умовами якого, відповідно до підписаного 23.10.2024 акту приймання-передачі реєстру боржників та самого реєстру боржників від 23.10.2024, ТОВ «Авентус Україна» відступило, а ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» прийняло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 7748401 від 01.04.2024 на суму розмірі 20080,00 грн, з яких: 5000,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту; 10330,00 грн сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 4750 грн сума заборгованості за пенею, штрафами (а. с. 40-47, 48-49, 50). 16.05.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» було укладено договір факторингу № 16/05/25-Е, згідно з умовами якого, відповідно до підписаного 16.05.2025 акту приймання-передачі реєстру боржників та самого реєстру боржників від 16.05.2025, ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» відступило, а ТОВ «ФК «Ейс» прийняло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 7748401 від 01.04.2024 на суму розмірі 20080,00 грн, з яких: 5000,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту; 10330,00 грн сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 4750 грн сума заборгованості за пенею, штрафами (а. с. 52-56, 57-58, 59). З розрахунку заборгованості, виданого ТОВ «Авентус Україна», вбачається, що розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 7748401 від 01.04.2024 становить 20080,00 грн, з яких: 5000,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту; 10330,00 грн (загальний розмір відсотків 12061,50 - (стандартна ставка11330,00+ знижена ставка 731,50)-платежі 1731,50) сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 4750 грн сума заборгованості за пенею, штрафами. Нарахування відсотків проведено за період з 01.04.2024 по 20.07.2024 (а. с. 64-68). З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося жодних нарахувань заборгованості по кредиту. Вказаний розмір заборгованості міститься і у виписці, яка видана ТОВ «ФК «Ейс», з особового рахунку [PERSON] за кредитним договором за № 7748401 від 01.04.2024 (а. с. 69). Таким чином судом встановлено, що між відповідачем [PERSON] та первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна» 01.04.2024 в електронній формі було укладено кредитний договір № 7748401, а з досліджених доказів також встановлено факт отримання кредитних коштів відповідачем. Відповідач умови укладеного договору належним чином не виконував, після укладення договору кошти не сплачував в рахунок погашення заборгованості, що підтверджується розрахунком суми заборгованості наданого ТОВ «Авентус Україна». Також судом встановлено, що з огляду на наведені обставини та докази у справі, відбулася заміна кредитодавця на підставі укладених договорів факторингу, а тому до ТОВ «ФК «Ейс», перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором за № 7748401 від 01.04.2024, укладеному між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] . У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за вказаним кредитним договором утворилася вищезазначена заборгованість. Згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09.09.2020 у справі № 732/670/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1, ч. 3 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Так, відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Позивач довів належними та допустимими доказами заявлені до стягнення з відповідача суми заборгованості за основним боргом та відсотками по кредитному договору № 7748401 від 01.04.2024. Суд бере до уваги, що умовами договору чітко визначено обов`язок позичальника сплатити кредитору відсотки за користування кредитними коштами, розмір відсотків, строки повернення кредитних коштів, тобто досягнуто згоди щодо істотних умов договорів, такі правочини, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створюють презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договори, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковими для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Судом встановлено, що розмір заборгованості за відсотками по вказаних вище договорах позивачем нараховано відповідно до умов кредитного договору та в межах строку дії такого договору, у зв`язку із чим суд погоджується із розрахунком суми заборгованості по відсоткам, які були надані позивачем. Оскільки кредитні кошти відповідач не повернув кредитодавцю, згідно з умовами кредитного договору кредитодавець здійснив нарахування відсотків за користування кредитом. Відповідачем, в свою чергу, не спростовано доводів позивача щодо наявності заборгованості будь-якими доказами. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про доведеність обставин щодо невиконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором № 7748401 від 01.04.2024, у зв`язку з чим відповідно до вимог наведеного чинного законодавства позивач вправі ставити вимоги до нього про стягнення заборгованості. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач не надав суду відзив на позов та будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач, суд вважає за необхідне задовольнити позов. За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 7748401 від 01.04.2024 у розмірі 15330,00 грн, з яких: 5000,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту; 10330,00 грн сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Розподіл судових витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд, задовольняючи позовні вимоги, покладає судові витрати відповідача та стягує з нього на користь позивача 2662 грн 40 коп судового збору. Крім цього, позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь витрат на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн, що підтверджуються письмовими доказами, а саме: свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю; договором про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025, що укладений позивачем із АБ «Соломко та партнери» в особі адвоката Соломки О. В.; протоколом погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025; додатковою угодою № 25771219952 від 11.09.2025; актом прийому-передачі наданих послуг від 20.08.2025, що містить опис робіт, послуг, їх вартість за надання правової допомоги. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідачем будь-яких клопотань про зменшення витрат на правову допомогу не направлялось. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved