Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] з вимогами про стягнення три відсотки річних та інфляційні втрати на підставі ст. 625 ЦК України в розмірі 145926,6 грн., (з яких: 38767,67 грн. - три відсотки річних; 107158,93 грн. - індекс інфляції) у зв`язку з невиконанням умов кредитного договору № 014/1647/82/96384 від 25.12.2007 року та рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 07.12.2010 р. по справі № 2-2596/2010, судового збору у розмірі 3028,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивачем в позовній заяві вказано, що 25.12.2007 р. між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен банк Аваль» (правонаступником якого є акціонерне товариство «Райффайзен Банк»), та [PERSON] укладений кредитний договір № 014/1647/82/96384, згідно якому відповідачу були надані грошові кошти у розмірі 51000 доларів США, строком до 25.12.2017 р. 29.04.2009 р. між Банком та відповідачем була укладена додаткова угода № 014/1647/82/96384/1, згідно якої відповідачу були змінені умови погашення кредиту. Відповідно до п.п.1, 2 додаткової угоди та п.п.1, 2,3,7 кредитного договору, відповідач прийняв на себе зобов`язання щодо погашення суми заборгованості за кредитним договором відповідно до графіку погашення кредиту, а також щомісяця сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 14% річних у строк до 25 числа кожного місяця. 23 червня 2010 року Фрунзенський районний суд міста Харкова ухвалив рішення по цивільній справі № 2-2596/2010 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Суд задовільнив позовну заяву, за якою встановив - стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» заборгованість у розмірі 452734 (чотириста п`ятдесят дві тисячі сімсот тридцять чотири) грн. 02 коп. (на рахунок № [NUMBER] ), судовий збір у розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., а всього судові витрати у розмірі 1820 грн. (на рахунок № [NUMBER] в Харківській обласній дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль». 21 травня 2024 року між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ОКСІ БАНК» (далі - АТ «ОКСІ БАНК») укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-69, відповідно до якого АТ «ОКСІ БАНК» набуло права вимоги за Кредитним договором № 014/1647/82/96384 від 25.12.2007року укладеного між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та [PERSON] . 21 травня 2024 року між АТ «ОКСІ БАНК» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-69-1, відповідно до якого ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуло права вимоги за Кредитним договором № 014/1647/82/96384 від 25.12.2007 року укладеного між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та [PERSON] . Отже, внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникло право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за весь час прострочення, оскільки таке прострочення є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення 3% річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання і до моменту його фактичного виконання та обмежується останніми трьома роками, які передували подачі позову. Таким чином, беручи до уваги вище наведене у зв`язку з не виконанням рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 23.06.2010 р. по справі № 2-2596/2010 Боржник має зобов`язання зі сплатити боргу, оскільки частина 1 статті 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а отже вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» щодо стягнення трьох відсотків річних відповідно до статті 625 ЦК України є законними та обґрунтованими. Оскільки відповідачем зобов`язання за кредитним договором не виконуються, позивач просить стягнути суму 3 відсотків річних та інфляційні витрати. В судове засідання представником позивача подано письмову заяву, відповідно до якої позивач підтримує заявлені вимоги в повному обсязі. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України. Причини неявки відповідач суду не повідомляв, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило, в установлений ч. 7ст. 178 ЦПК України строк відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористався, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направив, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, заяв та клопотань від відповідача не надходило, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін. Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. Згідно вимогам ст. ст. 223, 280-281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував представник позивача. Дослідивши надані стороною позивача і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено що 25.12.2007 р. між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен банк Аваль» (правонаступником якого є акціонерне товариство «Райффайзен Банк»), та [PERSON] укладений кредитний договір № 014/1647/82/96384, згідно якому відповідачу були надані грошові кошти у розмірі 51000 доларів США, строком до 25.12.2017 р. 29.04.2009 р. між Банком та відповідачем була укладена додаткова угода № 014/1647/82/96384/1, згідно якої відповідачу були змінені умови погашення кредиту. Відповідно до п.п.1, 2 додаткової угоди та п.п.1, 2,3,7 кредитного договору, відповідач прийняв на себе зобов`язання щодо погашення суми заборгованості за кредитним договором відповідно до графіку погашення кредиту, а також щомісяця сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 14% річних у строк до 25 числа кожного місяця. Рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 23 червня 2010 року позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль до [PERSON] були задоволені. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль заборгованість у розмірі 452734 (чотириста п*ятдесят дві тисячі сімсот тридцять чотири) грн. 02 коп. (на рахунок № [NUMBER] ), судовий збір у розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., а всього судові витрати у розмірі 1820 грн. (на рахунок № [NUMBER] в Харківській обласній дирекції АТ „Райффайзен Банк Аваль, ЄДРПОУ 23321095, МФО 350589). Дане рішення вступило в законну силу 06.07.2010 року. Згідно з ч. 4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На виконання вказаного рішення, судом був виданий виконавчий лист по №2-2596/2010. 21 травня 2024 року між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ОКСІ БАНК» (далі - АТ «ОКСІ БАНК») укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-69, відповідно до якого АТ «ОКСІ БАНК» набуло права вимоги за Кредитним договором № 014/1647/82/96384 від 25.12.2007року укладеного між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та [PERSON] . 21 травня 2024 року між АТ «ОКСІ БАНК» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-69-1, відповідно до якого ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуло права вимоги за Кредитним договором № 014/1647/82/96384 від 25.12.2007 року укладеного між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та [PERSON] . Із реєстру боржників від 24.05.2024 року до договору відступлення Прав Вимоги до ТОВ «Цикл Фінанс» перейшло право вимоги по кредитним зобов`язанням [PERSON] 22 січня 2019 року ухвалою Фрунзенського районного суду міста Харків відмовити у задоволення заяви ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, виданого на виконання судового рішення по цивільній справі №2-2596/2010 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін). Згідно зі ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, відповідно до якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Позивачем здійснено розрахунок інфляційних збитків за період з 01.05.2017 року по 01 березня 2020 року включно від суми заборгованості по кредиту та відсотках та визначено в розмірі 107158,93 грн. та розрахунок 3% річних за період з 25 квітня 2017 року по 01 березня 2020 року включно в розмірі 38767,67 грн. Позивачем не порушено прав відповідача у частині періоду обрахунку інфляційних втрат та трьох відсотків річних від простроченої суми заборгованості. Розрахунок заборгованості доданий ТОВ «Цикл Фінанс» до даного позову відповідачем не спростовано. Суд бере до уваги розрахунки, надані позивачем, та вважає їх обґрунтованими. Отже, з огляду на досліджені докази, врахувавши позицію сторін, суд вважає, що позов ТОВ «Цикл Фінанс» підлягає до задоволення в повному обсязі. Позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, а саме судовий збір та витрати на надання професійної правничої допомоги. Відповідно до ч.1 ст.133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.2 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно платіжної інструкції №14413 від 25.09.2025 року позивач при подачі позову до суду сплатив 3028,00 грн. судового збору. З урахуванням задоволення позову та на підставі статті 141 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягає судовий збір в сумі 3028,00 грн. Що стосується стягнення витрат на надання правничої допомоги в розмірі 10000 грн. суд зазначає наступне. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18, провадження № 61-9124св20, вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Оскільки представником позивача не надано до позову документів, які підтверджують детальний опис робіт (наданих послуг) , які саме витрати поніс позивач та оплатив адвокату послуги за надання правової допомоги з відміткою банку, в цій частині суд відмовляє в позові за безпідставністю позовних вимог. На підставі наведеного, ст.ст.625, 629, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved