Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

Представник позивачки адвокат Дарморіс О.М., діючи в інтересах позивачки [PERSON] , подала до Бережанського районного суду Тернопільської області позов про розірвання шлюбу позивачки із [PERSON] . В обґрунтування позову зазначено, що сторони уклали шлюб 04 серпня 2007 року, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №102. У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Сторони не проживають однією сім`єю, від постійних суперечок і скандалів погіршилося самопочуття позивачки і вона перебуває у стані постійного стресу; у неї порушився сон і погіршилася працездатність. Спільне господарство не ведеться з лютого 2022 року, з того часу і припинено фактичні шлюбні відносини, втрачені усі зв`язки між сторонами, а відтак подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дітей. У судове засідання позивачка [PERSON] та її представник адвокат Дарморіс О.М. не з?явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Представник позивачки адвокат Дарморіс О.М. подала заяву, у якій просила провести розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечила щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи; відзив на позов не подав, як і жодних заяв по суті справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.8 ст.178 ЦПК України). Ухвалою суду від 11 лютого 2026 року вирішено розглядати справу заочно. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, заяву представника позивача та його позицію щодо вирішення справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.З ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.З ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив такі факти: Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] 04 серпня 2007 року уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №102, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04 серпня 2007 року. У шлюбі у сторін народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 15 серпня 2008 року, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 03 червня 201 року, видане Бережанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Тернопільській області). Із урахуванням обставин, якими сторона позивача обґрунтовує заявлені вимоги, очевидним є те, що позивачка не бажає перебувати у такому шлюбі, а відтак згаданий шлюб не має ознак добровільності. Отже, суд прийшов до висновку, що сім`я сторін по справі розпалася, зберегти її неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому, з огляду на засади добровільності шлюбу, позов підлягає до задоволення. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вказаного, на користь позивачки з відповідача слід стягнути судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved