Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 22.01.2020-100003573 від 22 січня 2020 року в розмірі 12 460,00 грн та судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 грн. В обґрунтування позову позивач вказує, що 22 січня 2020 року між ТОВ «Споживчий центр», правонаступником якого є ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 22.01.2020-100003573, у відповідності до якого відповідачу надано кредит в сумі 7 000,00 грн з первинним строком користування 14 календарних днів до 04 лютого 2020 року, з процентною ставкою в розмірі 28%, що становить 1 960,00 грн. 28 березня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» укладено договір факторингу № СЦ-280325-15, відповідно до якого ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» набуло право вимоги нового кредитора до відповідача за кредитним договором. Внаслідок неналежного виконання умов кредитного договору у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за кредитним договором № 22.01.2020-100003573 від 22 січня 2020 року в розмірі 12 460,00 грн, з яких 7 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 1 960,00 грн - заборгованість за відсотками, 3 500,00 грн - заборгованість за штрафом. Ухвалою судді Кам`янського районного суду Черкаської області від 30 грудня 2025 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Представник позивача [PERSON] у пред`явленому позові заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила провести розгляд даної справи без участі представника позивача, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив вирішити питання стосовно судових витрат у зв`язку із визнанням позову, розгляд справи просив провести без його участі. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 22 січня 2020 року [PERSON] одноразовим ідентифікатором 34V66 підписав заявку, яка є невід`ємною частиною пропозиції ТОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору (оферти) № 22.01.2020-100003573, в сумі 7 000,00 грн строком на 14 календарних днів з дати отримання, з процентною ставкою 1 960,00 грн, що становить 28 % в процентному значенні (фіксована незмінювана процентна ставка) (а.с. 13 (на звороті), 17-19). У подальшому, 28 березня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» укладено договір факторингу № СЦ-280325-15, з додатками, відповідно до якого ТОВ «Споживчий центр» відступило на користь ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» права вимоги до боржників за кредитними договорами (а.с. 8 (на звороті), 10-13). Водночас із додатку № 2 до договору факторингу № СЦ-280325-15 від 28 березня 2025 року вбачається, що [PERSON] має заборгованість за кредитним договором № 22.01.2020-100003573 від 22 січня 2020 року в сумі 12 460,00 грн, з яких 7 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 1 960,00 грн - заборгованість за відсотками, 3 500,00 - заборгованість за штрафом (а.с. 20-21). Як вбачається із платіжних інструкцій кредитового переказу коштів № 1892 від 29 квітня 2025 року, № 37204767222222220 від 20 травня 2025 року, № 1984 від 12 травня 2025 року, ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» перерахувало кошти ТОВ «Споживчий центр» згідно з договором факторингу № СЦ-280325-15 від 28 березня 2025 року (а.с. 16). Окрім того, згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» за договором № 22.01.2020-100003573 від 22 квітня 2020 року заборгованість [PERSON] становить 12 460,00 грн, з яких 7 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 1 960,00 грн - заборгованість за відсотками, 3 500,00 - заборгованість за штрафом, яка нарахована у відповідності до п. 5.4. кредитного договору. Так, п. 5.4 кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником грошових зобов`язань за договором кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання. Максимальний розмір штрафу встановлюється законом. Разом з тим, згідно з п. 8.1 кредитного договору цей договір діє протягом 28 днів. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Отже, ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР», набувши статусу нового кредитора, отримало право пред`явлення вимоги до [PERSON] щодо погашення наявної у нього заборгованості. 28 березня 2025 року ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» направило відповідачу [PERSON] повідомлення про відступлення права вимоги за договором факторингу № СЦ-280325-15 від 28 березня 2025 року та вимогу про сплату кредитної заборгованості, однак у наданий строк (протягом 30 днів з моменту відправлення вимоги) заборгованість відповідачем погашена не була (а.с. 7). Таким чином, дані спірні правовідносини виникли з договору споживчого кредиту та договору факторингу і позивач доводить, що має місце неналежне виконання зобов`язань позичальником. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», що за правовими наслідками прирівнюється до договорів, укладених у письмовій формі, укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Положеннями ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частинами 1, 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Частиною 1 ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Водночас ч. 1 ст. 550 ЦК України встановлено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Водночас у відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обовязку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обовязку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обовязку перед клієнтом. Відтак, враховуючи викладене вище правове регулювання та встановлені при розгляді цієї справи фактичні обставини, суд дійшов висновку про те, що відповідач, як позичальник, має заборгованість за кредитним договором, право вимоги щодо стягнення якої наявні у позивача за укладеним договором факторингу. Відповідач [PERSON] не надав доказів виконання зобов`язання за кредитним договором як перед позивачем у справі, так і перед первісним кредитором, визнавши наявну заборгованість за наданим позивачем розрахунком. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача кредитної заборгованості в сумі 12 460,00 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту 7 000,00 грн, заборгованості за відсотками 1 960,00 грн, заборгованість за штрафом 3 500,00 грн, підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до положень ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті позивачу належить повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та стягнути з відповідача на користь позивача у відшкодування витрат зі сплати судового збору 1 211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved