Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

19.12.2025 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на себе, як матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог вказувала, що проживала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, [INFO] у них народилась донька [PERSON] , яка проживає з нею. Сімейне життя не склалось через різні погляди на життя, конфлікти, внаслідок чого спільне проживання припинили з травня 2024 року. В добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги їй не надає, хоче здоровий та працездатний. Вона ж перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, разом з цим змушена працювати онлайн по обмеженому графіку з метою забезпечення належного утримання дитини, проте її коштів вкрай недостатньо для їхнього з донькою належного існування. Просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на в розмірі 1/6 частки доходів щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Ухвалою суду від 02.01.2026 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, доручила представляти свої інтереси для адвоката Янцеловського М.Ф., який подав заяву про розгляд справи у його відсутності, наполягав на задоволенні позову, просив також стягнути з відповідача витрати на павничу допомогу в сумі 20000 грн. Відповідач, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, в суджове засідання не з`явився. У встановлений строк відзиву на позовну заяву не подав. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доводи позивачки щодо можливості стягнення з відповідача аліментів на неї знаходять своє підтвердження та підлягають до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Згідно з даними витягів з реєстру територіальної громади №2025/018044533 від 02.12.2025 та №2025/018521889 [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за однією адресою (а.с.5,10 зворот). З даних довідки №787 від 20.11.2025, виданої ТОВ «Науково-технічний центр експертизи об`єктів нафтогазової промисловості» вбачається, що [PERSON] працює в цьому товаристві на посаді фахівця з публічних закупівель з 18.03.2019. Станом на 20.11.2025 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст.179 КУпПУ (а.с.11). Відповідно до ч. 2 та 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аналіз вказаної норми дає підстави для висновку, що у дружини виникає право на отримання аліментів за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: перебування у зареєстрованому шлюбі з чоловіком, проживання разом із їх спільною дитиною, яка не досягла трьох років та наявність у чоловіка достатніх коштів на надання матеріальної допомоги (аліментів). Право на отримання дружиною аліментів у порядку, передбаченому ст. 84 СК України, не залежить від матеріального стану дружини. Відповідач є батьком дитини, яка проживає з позивачем, на час розгляду справи судом дитині не виповнилося три роки, тому позивач має право на отримання аліментів від відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 2 ст. 141 ЦПК України). На підтвердження своїх витрат на правову допомогу позивач надав ордер на надання правничої допомоги та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю адвоката Янцеловського М.Ф., договір про надання правової (правничої) допомоги № 16/12/2025 від 16.12.2025, укладений [PERSON] та адвокатом Янцеловським М.Ф., детальний опис наданих послуг до вказаного договору, відповідно до якого розмір винагороди адвоката становить 20000 грн. Верховний Суд у постанові від 13.03.2025 у справі № 275/150/22 (провадження № 61-13766св24) роз`яснив, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони з обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат зі складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд,

Outcome: approved