Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначає, що 18.07.2024 у Олександрівському відділі ДРАЦС у м. Запоріжжі ПМУМЮ (м. Одеса) між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Спільних дітей від вказаного шлюбу сторони не мають. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, втрату почуття кохання та поваги одне до одного, несумісність характерів. На даний час шлюбні відносини між подружжям фактично припинені, спільного господарства вони не ведуть. Вважає, що звереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та збереження такого є недоцільним. В судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву, де просила про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. За вказаних обставин, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, врахувавши заяву відповідача про визнання позову, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно з ч.1 ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони зареєстрували такий 18.07.2024 у Олександрівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 1142. Після укладення шлюбу позивач змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] ". З матеріалів справи судом встановлено, що дітей у сторін немає. Згідно зі ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання у сторін будувати у подальшому сімейні відносини, різні погляди на шлюб та сім`ю, внаслідок чого сторони не підтримують подружніх відносин. Відповідно до ч. 3,4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. З врахуванням обставин, викладених у позовній заяві, а саме того, що причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між сторонами, внаслідок чого сторони не підтримують подружніх відносин, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що не має підстав для подальшого збереження шлюбу, тому доцільно такий розірвати, а позов відповідно задоволити. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відтак, позивачу слід змінити прізвище на дошлюбне « [PERSON] ».

Outcome: approved