Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Представник Управління освіти, молоді та спорту Лозівської міської ради Харківської області звернулася до суду через підсистему Електронний суд з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, в якому просила стягнути з відповідача на користь Управління освіти, молоді та спорту Лозівської міської ради Харківської області матеріальну шкоду в розмірі 7 087,00 грн. В обґрунтування позову, представник вказала, що 24.10.2023 року рішенням виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області №1196 «Про затвердження акта приймання-передачі майна (ноутбуки)» прийнято та оприбутковано на баланс Позивача ноутбуки «НР 250 G8» вартістю за одиницю 17 119,80 грн. В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що Відповідач зловживаючи довірою представника закладу освіти, отримав ноутбук НР 250 G8 нібито для технічного обслуговування, після чого незаконно розпорядився ним, оформивши договір застави у ломбарді. Експертизою, призначеною у кримінальному провадженні, встановлено розмір завданої Управлінню освіти, молоді та спорту Лозівської міської ради Харківської області майнової шкоди у сумі 7 087,00 грн. Вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14.05.2025 у справі №629/3062/25 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Вирок набрав законної сили 16.06.2025 року. У добровільному порядку завдану шкоду Відповідач не відшкодував. Зважаючи на вищевказане, позивач був змушений звернутися до суду. В ході розгляду справи від відповідача 16.12.2025 року надійшла телефонограма, в якій останній просив перенести розгляд для мирного врегулювання питання, однак станом на 18.02.2026 року жодних доказів мирного врегулювання не надходило. В судове засідання представник позивача не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, місце і дату судового розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Неодноразово [PERSON] надавав телефонограми та заяви з зазначенням, що він військовослужбовець та бажає приймати участь у справі, визнав позов та просив відкласти розгляд для мирного врегулювання спору та добровільного відшкодування шкоди позивачу після того, як закінчиться виконавче провадження, однак доказів перебування на військовій службі, наявності виконавчого провадження та вчинення дій для добровільного відшкодування шкоди відповідачем надано не було. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, що 24.10.2023 року рішенням виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області №1196 «Про затвердження акта приймання-передачі майна (ноутбуки)» прийнято та оприбутковано на баланс Позивача ноутбуки «НР 250 G8» вартістю за одиницю 17 119,80 грн. В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що Відповідач зловживаючи довірою представника закладу освіти, отримав ноутбук НР 250 G8 нібито для технічного обслуговування, після чого незаконно розпорядився ним, оформивши договір застави у ломбарді. Експертизою, призначеною у кримінальному провадженні, встановлено розмір завданої Управлінню освіти, молоді та спорту Лозівської міської ради Харківської області майнової шкоди у сумі 7 087,00 грн. Вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14.05.2025 у справі №629/3062/25 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Вирок набрав законної сили 16.06.2025 року. У добровільному порядку завдану шкоду Відповідач не відшкодував. Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Ч.1 ст.82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Факт того, що позивачу відповідачем було завдано майнової шкоди на суму 7 087, 00 грн підтверджується викладеним у копії вироку, долученої до справи (а.с.7). Даний факт не спростовується та не заперечується [PERSON] . Згідно з ч.1, ч.7 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Зі змісту вироку суду вбачається, що при розгляді кримінального провадження відносно [PERSON] цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди не розглядався. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з пунктів 8 та 9 частини 2 статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Так, доказів, які б підтвердили відшкодування шкоди позивачу суду не надано. Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, з урахуванням викладеного у вироку від 14.05.2025 року, зважаючи на неявку відповідача у судові засідання, відсутність будь-яких доказів на підтвердження викладеного в телефонограмах та заявах, беручи до уваги зазначення в заяві про згоду з позовними вимогами, суд приходить до висновку про те, що відповідачем шляхом вчинення кримінального правопорушення було завдано шкоду на суму 7 087, 00 грн. Відповідно до п.6 ч.1 ст.5 ЗУ Про судовий збір, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Як вбачається з матеріалів справи Управління освіти, молоді та спорту Лозівської міської ради Харківської області звернулося з позовом через підсистему Електронний суд. Таким чином, позивачем було помилково сплачено судовий збір у розмірі 3028, 00 грн замість правильних 2 422, 40 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача сплачений при поданні позову судовий збір у сумі 2 422, 40 грн, іншу частину повернути позивачу як помилково сплачену.

Outcome: approved