Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Гелексі» звернулось до Черкаського районного суду Черкаської області через свого представника адвоката Рудзея Ю.В. з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики №180437 від 30.08.2020 року у розмірі 24 258,5 грн, яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту 5 000,00 грн; заборгованість за процентами 19 258,50 грн. А також просив стягнути з відповідача на свою користь суму понесених судових витрат, що складаються із судового збору у розмірі 2 422,40 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. Згідно позовних вимог, 30.08.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Гелексі» та [PERSON] було укладено Договір позики №180437, в електронній формі. ТОВ «ФК «Гелексі» умови договору про споживчий кредит виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на потрібну йому суму, в свою чергу відповідач зі свого боку не виконав умови договору про споживчий кредит і в нього виникла заборгованість. Представник позивача в прохальній частині просив справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без їх участі, проти винесення судом заочного рішення в справі не заперечують. Стислий виклад відзиву: Ознайомившись з позовною заявою та додатками до неї, сторона Відповідача частково визнає позовні вимоги та вважає, що стягненню підлягають 6 198,50 грн., які складаються з 5 000,00 грн одержаного кредиту, 8,50 грн процентів за користування кредитом та 1 190,00 грн комісійна винагорода. Сторонами у договорі погоджено строк повернення кредиту 16 вересня 2020 року , та плату за користування кредитом. у межах вказаного строку, відповідач зобов`язаний повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти за користування кредитними коштами, а також комісію. Доказів того, що в подальшому сторонами було пролонговано вказаний договір матеріали справи не містять. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню (25,55 %), з відповідача на користь ТОВ «ФК «Гелексі» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 619,08 грн. та 1 277,50 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Стислий виклад відповіді на відзив: Із умов договору вбачається, що сторони передбачили міру відповідальності за несвоєчасне погашення кредиту на лояльних умовах, шляхом нарахування комісії за період після закінчення строку кредитування, коли боржник продовжує користуватись позикою. Отже, кредитним договором було передбачено комісію як плату, яка встановлюється за користування позикою після настання строку погашення. У випадку прострочення терміну платежу зі сплати Заборгованості, Позичальник зобов`язаний сплатити Позикодавцю підвищену комісійну винагороду в розмірі 3,0% (три відсотка) в день від суми позики за кожний день прострочення Відповідно до п. 4.3 Договору, Обчислення строку користування позикою та нарахування процентів та комісії за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою. При цьому проценти та комісія за користування позикою нараховуються з дня надання позики Позичальнику (перерахування грошових коштів на банківський рахунок Позичальника) до строку повернення позики, зазначеному в пп.1.1.5. Договору включно. Отже, Договором встановлено Проценти за користування позикою пункт 1.1.2.1. Комісійна винагорода - пункт 1.1.2.2 Підвищену комісійну винагороду пункт 5.3. З розрахунку заборгованості, вбачається, що підвищену комісійну винагороду позикодавець нараховував саме як міру відповідальності на підставі статті 625 ЦК України за правилами, визначеними пунктом 5.3 договору позики, який розміщено у розділі «відповідальність сторін», а не як відсотки за правомірне користування кредитом. Отже, умовами Договору позики, нарахування та сплата комісії визначена сторонами кредитування та безпосередньо узгоджена з позичальником шляхом підписання Договору позики, а тому платежі за комісією правомірно включені до заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача. Зменшення витрат на правничу допомогу Позивача до 1 277,50 грн., та задоволення вимоги Відповідача у 7000 грн. призведе до істотного дисбалансу Сторін та не буде відповідати критеріям, встановленим ч. 4 ст. 137 ЦПК України Сторони в судове засідання не викликались. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: 01 грудня 2025 року заочним рішенням Черкаського районного суду Черкаської області позовні вимоги задоволено. 13 січня 2025 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області заочне рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 01 грудня 2025 рокую 20 січня 2026 року надійшов відзив від представника відповідача. 21 січня 2026 року надійшла відповідь на відзив від представника позивача. Встановлені судом обставини: На підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, судом встановлено наступне. 30.08.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Гелексі» та [PERSON] було укладено Договір позики №180437, в електронній формі, шляхом підписання електронним підписом (одноразовим ідентифікатором) 36897wgq. Згідно договору позики сторони погодили наступні умови кредитування: тип кредиту позика; сума кредиту складає 5 000,00 гривень; валюта українська гривня; строк дії договору до повного виконання позичальником зобов`язань за договором; тип процентної ставки фіксована; процентна ставка - 0,01 % в день від поточного залишку позики , нарахування процентів за Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою; комісія - 1,4 % в день від початкового розміру позики відповідно пп.1.1.1. Договору; нарахування комісії за Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою; строк повернення позики (термін платежу): 16 вересня 2020 р. Сторони домовилися, що повернення позики та сплата процентів і комісійна винагорода за користування позикою здійснюватиметься згідно Графіка розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору та розміщується в Особистому кабінеті. У випадку прострочення терміну платежу зі сплати Заборгованості, Позичальник зобов`язаний сплатити Позикодавцю підвищену комісійну винагороду в розмірі 3,0% (три відсотка) в день від суми позики за кожний день прострочення. ТОВ ФК ЕЛАЕНС є компанією , що мала право на надання платіжних послуг. На підставі договору №04/08-17-ПК від 04.08.2017 року ТОВ ФК ЕЛАЕНС надавало ТОВ «ФК «Гелексі» послуги з переказу фізичним особам грошових коштів, без відкриття рахунку. Відповідно до змісту довідки № 180437 від 01 вересня 2025 року, наданої платіжним оператором, у результаті платіжної операції на картковий рахунок позичальника, було успішно перераховано кошти у сумі 5 000,00 грн. ТОВ «ФК «Гелексі» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу позику на потрібну йому суму, в свою чергу останній зі свого боку не виконав умови кредитного договору. Відповідно до розрахунку заборгованості за період з 30.08.2020 року по 13.01.2021 року станом на дату подання заяви у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі складає 24 258,5 грн, з яких: 5 000,00 грн заборгованість за позикою; 19 258,5 грн, заборгованість по процентам та комісії за користування позикою. Норми права, що підлягають застосуванню: Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронні довірчі послуги» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Судом встановлено, 30.08.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Гелексі» та [PERSON] було укладено Договір позики №180437, в електронній формі. З відзиву вбачається, що відповідач не заперечує факту укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів. Проте, [PERSON] не виконав до кінця умови кредитного договору, і станом на момент подання позову в нього виникла заборгованість перед позивачем. Відповідач визнає частково позовні вимоги, а саме в частині 5 000,00 грн одержаного кредиту, 8,50 грн. процентів за користування кредитом та 1 190,00 грн. комісійна винагорода. Згідно умов договору позики сума кредиту складає 5 000,00 грн, строк дії позики до 16.09.2020 року, тобто 17 днів, процентна ставка - 0,01 % в день від поточного залишку позики, нарахування процентів за договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою; комісія - 1,4 % в день від початкового розміру позики відповідно пп.1.1.1. Згідно графіку платежів до договору позики № 180437 сума позики 5 000,00 грн, проценти за користування 8,5 грн (5000*0,01%*17днів=8,5грн), комісійна винагорода за користування позикою 1 190,00 грн(5000*1,4%*17=1190,00), а всього 6 198,50 грн. В матеріалах справи відсутні дані про продовження строку дії договору позичальником. Виходячи з вищевикладеного, позивач мав право на стягнення процентів за користування кредитом за вказаним договором лише за 17 днів, що виходячи з передбаченої договором процентної ставки складає загальну суму заборгованості 6 198,50 грн. Отже, на думку суду позов в даній частині підлягає до часткового задоволення в загальному розмірі 6 198,50 грн, що складається із: тіло кредиту 5 000,00 грн, проценти за користування кредитом - 8,50 грн та комісійна винагорода - 1 190,00 грн. Судові витрати: Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження витрат на правничу правову допомогу позивачем надано: договір про надання правової допомоги від 09.07.2025 року; акт наданих послуг правової (правничої) допомоги № 794 від 01.09.2025 року; копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги тривалість розгляду справи, складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання адвокатських робіт (наданих послуг), фактичну участь представника позивача при розгляді даної справи, ціну позову, суд вважає, що вимоги про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справи є завищеними та підлягають частковому задоволенню, в розмірі 2 000 грн 00 коп. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією № 1644 від 13.10.2025 року про сплату судового збору в сумі 2423,00 грн. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в розмірі 6 198,50 грн, з відповідача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог (25,55 %), а саме судового збору 618,92 грн. На підставі викладеного та,

Outcome: partial