Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» звернувся до Лугинського районного суду Житомирської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, судових витрат та витрат на правничу допомогу. Просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 101218836 від 25.06.2021р. у розмірі 28998,41 грн., понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу правову допомогу у розмірі 5000,00 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що зазначена у позові заборгованість утворилась внаслідок неналежного виконання відповідачем боргових зобов`язань, що виникли внаслідок укладення нею зазначеного кредитного договору з ТОВ «МІЛОАН», право вимоги за яким на підставі договору відступлення права вимоги відійшло позивачу. 01.10.2025 року винесено ухвалу про відкриття спрощеного провадження та призначене судове засідання по справі. 06.10.2025 року надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого [PERSON] просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Свої заперечення мотивує тим, що позивачем не надано доказів підписання нею кредитного договору електронним цифровим підписом та отримання кредитних коштів. 07.10.2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просить здійснювати розгляд справи без участі свого представника, витребувати у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію та документи, що становлять банківську таємницю відносно [PERSON] , задовольнити у повному обсязі позовні вимоги. У відповіді на відзив зазначені докази, що підтверджують факт укладання кредитного договору, перерахування та отримання коштів відповідачем. 10.10.2025 року від [PERSON] , надійшла заява про розгляд справи без її участі та відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 18.11.2025 року від позивача про розгляд справи без участі його представника, позовні вимоги просить задоволити в повному обсязі. 04.12.2025 року винесено ухвалу про витребування у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформації та документів, що становлять банківську таємницю відносно [PERSON] 14.01.2026 року від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надійшла витребувана інформація. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність. У судове засідання відповідач не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. 25.06.2021 року між ТОВ "МІЛОАН" та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 101218836, який було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача (п. 6.2. договору). Відповідно до даного договору кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п. 1.3. договору - на 15 днів з 25.06.2021 року - надати позичальнику грошові кошти у сумі 7000,00 грн., а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту в сумі 1330,00 грн. та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати повернення кредиту - 10.07.2021 року (п. 1.1., п. 1.2., п. 1.4., п. 1.5.1. договору). Згідно п. 2.1., 3.2.6. кредитного договору, кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Кредитодавець має право, зокрема, відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього договору без згоди позичальника. Інформація про засоби зв`язку, РНОКПП, паспортні дані та адреса [PERSON] зазначені у анкеті-заяві та у кредитному договорі відповідають тим, що вказані нею у відзиві на позовну заяву. [PERSON] отримала від ТОВ "МІЛОАН" грошові кошти згідно договору № 101218836 в сумі 7000,00 грн. на емітовану на ім`я відповідача платіжну карту № [NUMBER] , що підтверджується платіжним дорученням № 29174651 від 25.06.2021 року. На ім`я [PERSON] в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» емітовано карту № [NUMBER] , фінансовий номер телефону [NUMBER] , та 25.06.2021 року на зазначену банківську картку надійшли кошти в сумі 7000,00 грн., що підтверджується листом № 20.1.0.0.0/7-260101/4354-БТ від 01.01.2026 року та випискою по рахунку за період з 25.06.2021 року по 02.07.2021 року. Відповідно до відомості ТОВ «МІЛОАН» про щоденні нарахування та погашення за договором про споживчий кредит № 101218836 станом на 30.09.2021 року заборгованість становить: 5985,00 грн. - борг по тілу; 21683,41 - борг по відсотках; 1330,00 грн. - борг по комісії, а загальний борг - 28998,41 грн. 13.10.2021 року ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" укладено договір факторингу № 10Т відповідно до умов якого право вимоги за договором про споживчий кредит № 101218836 від 25.06.2021 року перейшло до ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС", згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 10Т. Сторонами були підписані відповідні акти приймання-передавання реєстру боржників, фактором сплачені кошти згідно зазначеного договору факторингу. Під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що статтею 204 ЦК України регламентована презумпція правомірності правочину. Відповідно до наведеної норми права, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. На час розгляду справи договір про споживчий кредит № 101218836 року від 25.06.2021 року та договір факторингу № 10Т від 13.10.2021 року недійсними, розірваними чи припиненими не визнані. [PERSON] направлялась досудова вимога від 25.07.2025 року про те, що відбулося відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит № 101218836 від 25.06.2021 року і ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" набуло прав кредитора. Відповідача проінформовано про наявність заборгованості в сумі 28998,41 грн., рекомендовано сплатити дану заборгованість та роз`яснено, що спір буде вирішуватись в судовому порядку. Зазначені обставини підтверджуються договором про споживчий кредит № № 101218836 від 25.06.2021 року, анкетою-заявою на кредит № 101218836 від 25.06.2021 року, паспортом споживчого кредиту, платіжним дорученням № 29174651 від 25.06.2021 року, договором факторингу № 10Т від 13.10.2021 року та витягом з додатку до нього, досудовою вимогою від 25.07.2025 року, відомостями ТОВ «МІЛОАН» про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором про споживчий кредит № 101218836 від 25.06.2021 року, листом № 20.1.0.0.0/7-260101/4354-БТ від 01.01.2026 року та випискою по рахунку за період з 25.06.2021 року по 02.07.2021 року. Відповідно до статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В силу статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування у справі. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно із статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За змістом частин 1, 3 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування позикодавцеві грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів. Відповідно до ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 "… боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. … неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". Позивач на підставі договору факторингу набув права вимоги до відповідача відносно боргових зобов`язань, що виникли внаслідок укладення нею кредитного договору. За загальними принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства (статті 12, 13 ЦПК України) сторони є рівними у своїх правах щодо подання доказів та вільними у виборі способів доказування. Відповідач не надала жодних доказів на спростування факту укладення кредитного договору, неотримання грошових коштів, обов`язку повернення кредитних коштів, процентів за користування ними у розмірі, зазначеному позивачем. Оскільки позивач довів належними доказами факт укладення відповідачем кредитного договору, невиконання його умов відповідачем, факт укладення договору факторингу, а також розмір боргу, правильність якого відповідачем не оспорено, суд дійшов висновку про задоволення повністю позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" заборгованості за вказаним договором в розмірі 28998,41 грн. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з договором №42649746 про надання правової допомоги від 05.05.2025 року, додатковою угодою № 101218836 до зазначеного договору від 29.07.2025 року, детального опису робіт від 29.07.2025 року, сторони погодили надання правових послуг по стягненню заборгованості з відповідача на загальну суму 5000,00 грн. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved