Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

У листопаді 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулося доКам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] ,про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.05.2025 року між [PERSON] ,та ТзОВ «Споживчий центр» укладений кредитний договір №22.05.2025-100002144, шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною договору. Відповідно до умов Договору ТзОВ «Споживчий центр» надало відповідачу кредит у розмірі 20000 грн. строком на 140 днів з дати його надання. Дата повернення кредиту 08.10.2025 року. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту 15% від суми Кредиту та дорівнює 3000 грн. 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Відповідно до договору від 22.05.2025 року та квитанції про перерахунок коштів кредитором,позичальнику надано кредит у розмірі 20000 грн.ТзОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. В свою чергу, відповідач порушив умови договору, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі - 56492.03 грн., що складається з: тіла кредиту - 20000 грн., процентів - 25200 грн.,комісії (пов`язаної з наданням кредиту) - 1492.03 грн., неустойки - 9800 грн. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 56492.03 грн. та судовий збір в розмірі 2 422.40 грн. УхвалоюКам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 листопада 2025 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. 09.02.2026 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Цибак В.С. через канцелярію суду надійшли письмові пояснення по суті позову, відповідно до яких за договором про надання коштів у позику встановлена комісія про надання кредиту, яка становить - 1492.03 грн., у зв`язку із чим позивач просить суд стягнути її із відповідача. Однак загальні витрати за споживчим кредитом, а саме комісії кредитодавця, пов`язані за наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахункове-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо, вже включено до розрахунку денної процентної ставки. З огляду на це договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог ч.1 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування». Таким чином, просить суд, відмовити в задоволенні вимоги щодо стягнення комісії із [PERSON] в сумі 1492.03 грн. Крім того, представник відповідача посилаючись на вимоги частини 2 статті 21 Закону України «Про споживче кредитування» у договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодоповернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставкиНаціонального банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу, а тому просить суд частково задовольнити позовні вимоги. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача адвокат Цибак В.В., в судовезасідання не з`явився, через канцелярію суду подав письмові пояснення в яких розгляд справи просив здійснювати у його відсутність, та без участі відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин, суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 22.05.2025 р. укладено Кредитний договір (оферти) №22.05.2025-100002144. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 20000 грн., що підтверджується інформацією про перерахування коштів від 22.05.2025 року, строком на 140 дні з дати його надання. Дата повернення кредиту 08.10.2025 року. Позичальником під час укладення кредитного договору №22.05.2025-100002144 пройдено ідентифікацію шляхом використання Системи Bank ID Національного банку. Під час ідентифікації позичальника з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних було забезпечено однозначне встановлення фізичної особи. Відповідно до вимог п. 3.1 договору кредиту, ТОВ «Споживчий центр» надає позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію (якщо комісія встановлено договором). За умовами п. 3.3 вказаного договору, кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах (дата надання/видачі, сума, строк, дата повернення, проценти, графік платежів) встановлених у заявці. Укладення договору підтверджується наявною у матеріалах справи копією заявки на укладення кредитного договору від 22.05.2025 року, копією пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), копією відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепту) кредитного договору, копією інформаційного повідомлення позичальника [PERSON] , які містять електронний підпис відповідача. Відповідно до заявки на укладення кредитного договору від 22.05.2025 рокудата надання/видачі кредиту 22.05.2025 року. Пунктами 2, 3, 4, 6, 7, 8 заявки передбачено, що сума кредиту: 20000 грн, строк, на який надається Кредит - 140 днів з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту 08.10.2025 року. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту 15% від суми Кредиту та дорівнює 3000 грн. Комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Договором не передбачено змін в умовах надання фінансової послуги, щодо якої укладено договір, крім продовження (лонгації, пролонгації) строку кредитування та строку виплати кредиту у порядку, передбаченому договором. Протягом строку дії договору тарифи та комісія(її) за фінансовою послугою залишаються незмінними. Кредитодавець не надає додаткових та/або супутніх послуг. Пунктом 14-15 заявки передбачено, що орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 6469.13%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 43079 грн. 63 коп. Загальні витрати за споживчим кредитом 23079 грн. 63 коп.. 15. Неустойка: 200 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Позичальником [PERSON] під час укладення кредитного договору №22.05.2025-100002144пройдено ідентифікацію шляхом підписання одноразовим ідентифікатором Е386. На підставі кредитного договору, ТзОВ «Споживчий центр» надало відповідачу кредит у розмірі 20000 грн., що підтверджуєтьсяінформацією ТОВ «Універсальні платіжні рішення`про здійснення успішного перерахування коштів 22.05.2025 року о 22:19:48 за договором № 22.05.2025-100002144в сумі 20000 грн., на картковий рахунок № [NUMBER] . 05 грудня 2025 року за вх.№39696/25 до суду надійшли витребувані докази (інформація) за ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 листопада 2025 року від АТ «А-Банк» з яких слідує, що на [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] у банку емітовано карту № [NUMBER] ( [NUMBER] ). Відповідно до виписки по рахунку 22.05.2025 року на картку № [NUMBER] були зараховані кредитні кошти в сумі 20000 грн. Таким чином, [PERSON] 22.05.2025 р. отримав кредитні кошти у розмірі 20000 грн.Отже, ТзОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором №22.05.2025-100002144 від 22.05.2025 року заборгованість по кредитному договору складає: основний борг в сумі 20000 грн., проценти у розмірі 25200 грн., які нараховані за період з 22.05.2025 року по 08.10.2025 року,9800 грн., неустойки та 1492.03 грн., комісії. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим, станом на дату звернення із позовною заявою, утворилась заборгованість, яка складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 20000 грн., по процентам в розмірі 25200 грн., неустойка 9800 грн., комісія 1492.03 грн., чим порушуються права та інтереси ТзОВ «Споживчий центр». Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК Україниправочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом статей 626, 628 ЦК Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК Українивстановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК Українипередбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (статті 610, 611 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК Українивстановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Законувизначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Законуелектронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини 12 статті 11 Законуелектронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Законувизначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно статті 1056 ЦК Українирозмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до статті 527 ЦК Україниборжник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України). З огляду на викладені норми права, у позичальника виникає зобов`язання повернути кредитодавцю позику (кредит) в порядку, на умовах та в строк, що передбачені кредитним договором та сплатити проценти за користування кредитними коштами. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Згідно з положеннями статті 12, 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом частин другої, третьої статті 89 ЦПК Українижодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). В судовому засіданні встановлено, що ТзОВ «Споживчий центр» іКучерявий К.Г. уклали в електронній формі кредитний договір №22.05.2025-100002144 від 22.05.2025року в якому досягли згоди з усіх істотних умов, а саме щодо розміру кредиту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо. На виконання умов кредитного договору ТзОВ «Споживчий Центр» перерахувало грошові кошти в сумі 20000 грн. на картковий рахунок [PERSON] , що підтверджується витребуваною інформацією з АТ «А-банк», який він у строки передбачені кредитним договором не повернув, а також не сплатив проценти в установлені кредитним договором строк і розміри. Відповідно до заявки на укладення кредитного договору від 22.05.2025 рокудо кредитного договору, відповідачу [PERSON] , 22.05.2025 року надано кредит у сумі 20000 грн., строком на 140 днів, тобто до 08.10.2025 року. Як вбачається із позовної заяви, відповідачем [PERSON] , на виконання умов укладеного договору № 22.05.2025-100002144 від 22.05.2025року врахунок часткової сплати кредиту 05.06.2025 року сплачено 4507,97 грн. Враховуючи норми статті 534 ЦК України щодо черговості погашення вимог за грошовим зобов`язанням, згідно з якими спочатку сплачуються проценти, а потім основна сума боргу, розмір за несплаченими відсотками становить 23492,03 грн. (20 000х140/1% = 28000-4507,97), а тому суд приходить до висновку, що заборгованість по несплаченими відсотками за користування кредитом в сумі 25200 грн., яка заявлена позивачем є необґрунтованою. Таким чином, аналізуючи викладенні обставини, суд прийшов до висновку, що позивачем доведено факт отримання позичальником кредитних коштів в розмірі 20000 грн. та правові підстави для нарахування процентів у розмірі 23492,03 грн. Разом з тим, щодо стягнення з відповідача [PERSON] , неустойки у розмірі 9800грн. суд виходить з наступного. Відповідно до частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пунктом 15 укладеного між сторонами кредитного договору (заявки) №22.05.2025-100002144 від 22.05.2025року передбачено, що неустойка: 200 грн. нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року №2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 18, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється, зокрема, від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на всій території України введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який безперервно триває по теперішній час. Відповідно до позиції Верховного Суду, що викладена в постановах від 31січня 2024 року у справі № 183/7850/22 та від 28 листопада 2024 року у справі №756/8788/22, тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки, зокрема договір позики, кредитний договір, у тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З огляду на це, в частині стягнення неустойки в розмірі 9800 грн., слід відмовити. Щодо вимог про стягнення комісії за надання кредиту в сумі 1492.03 грн., то суд виходить з наступного. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.До цих засад віднесено свободу договору (пункт 3), справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6). Відповідно до статті 18 Закону №1023-ХІІ «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно з частинами першою, другою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Свобода договору не є абсолютною (необмеженою): вона існує в рамках норм чинного законодавства, а дії сторін договору мають ґрунтуватися на засадах розумності, добросовісності та справедливості, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору. Норми чинного законодавства також закріплюють презумпцію правомірності правочину, яка означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована. Умовами кредитного договору можуть визначатися додаткові (акцесорні) зобов`язання сторін. При цьому правові та організаційні засади споживчого кредитування встановлюють право споживача на справедливі умови кредитного договору. Закон України №1734-VІІІ «Про споживче кредитування» визначає право кредитодавця отримувати винагороду за супутні з наданням кредиту послуги, зокрема комісію за обслуговування кредиту, у разі якщо такі послуги дійсно були надані банком позичальнику. Водночас, банкам забороняється встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь, або за дії, які споживач здійснює на користь банку. Також на позивача не може бути покладений обов`язок сплачувати платежі, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Загальною підставою визнання правочину недійсним є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог закону щодо його дійсності, які встановлені статтею 203 ЦК України. Нікчемним є правочин, недійсність якого прямо встановлена законом. Умови договору про надання споживчого кредиту, що передбачають здійснення платежів за дії, які не є послугою, або здійснення платежів, які заборонені законом, є нікчемними. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 9 грудня 2019 року у справі №524/5152/15-ц. Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 6 листопада 2023 року у справі №204/224/21 зазначив, що якщо в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), та не узгоджено їх зі споживачем, то такі умови є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Із матеріалів справи слідує, що умовами договору надання грошових коштів у кредит №22.05.2025-100002144від 22.05.2025 року встановлено зобов`язання [PERSON] сплатити кредитодавцю комісію за надання кредиту 15% від суми кредиту у розмірі 3000 грн. Однак, у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, що пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, за які встановлена комісія. Відтак умова кредитного договору про сплату відповідачем на користь кредитодавця комісії є нікчемною, внаслідок чого сума нарахованої комісії у розмірі 1492.03 грн не може бути стягнута з відповідача на користь позивача ТзОВ «Споживчий Центр». Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.10.2024 у справі № 582/202/22. Враховуючи вищевикладене з [PERSON] , на користь ТзОВ «Споживчий центр» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №22.05.2025-100002144 від 22.05.2025рокув розмірі 43492.03 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 20000 грн., заборгованості по процентам в розмірі 23492,03 грн.за період з 22.05.2025 року по 08.10.2025 року. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Представником позивача ТзОВ «Споживчий центр» сплачено судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №СЦ00053073 від 13.11.2025 р. Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1864,95 грн. (2422,40 грн * 43492,03/ 56492.03). На підставі викладеного,

Outcome: partial