Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

У червні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить зняти арешт, накладений на нерухоме майно, зареєстрований 06 вересня 2004 року за № 1281396, підстава обтяження: постанова Державної виконавчої служби Броварського району від 28 листопада 2001 року, вх. № 2177. В обґрунтування вимог зазначається, що у 2006 році позивачці стало відомо про існування у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження щодо її майна, запис про обтяження № 1281396, внесеного на підставі постанови б/н від 28 листопада 2001 року Державною виконавчою службою Броварського району. З відповіді Державної виконавчої служби у місті Бровари та Броварському районі № 24951 від 22 червня 2006 року встановлено, що арешт згідно з постановою від 28 листопада 2001 року накладався на майно [PERSON] , 1928 року народження, яка проживала у [ADDRESS] . На майно [PERSON] , 1951 року народження, яка проживає у [ADDRESS] , арешт не накладався. З питань зняття існуючих обтяжень позивач зверталася до відділу ДВС та отримала роз`яснення, що виконавче провадження у межах якого накладено обтяження знищено, для вирішення спірного питання необхідно звернутися до суду. Існування арешту перешкоджає позивачці у здійсненні права власності. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, у позовній заяві просила суд розглянути дану справу у її відсутність. Відповідач Броварський відділ державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у судове засідання представника не направив, подав клопотання про розгляд справи без участі представника відділу та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 8020123 від 22 червня 2006 року за параметрами власник [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] значиться два записи про обтяження: запис 1 арешт (архівний запис) зареєстрований 06 вересня 2004 року, за № 1281390, реєстратором: Броварська районна державна нотаріальна контора, підстава: постанова б/н 28 листопада 2001 року, Державна виконавча служба Броварського району, вх .№ 2177, об`єкт обтяження: состав, ціле, состояніє добудоване, статус жиле, [ADDRESS] , власник: [PERSON] , додаткові відомості: № реєстра: 121522-2194; запис 2: арешт (архівний запис) 06 вересня 2004 року за № 1281396, реєстратором: Броварська районна державна нотаріальна контора. З листа Державної виконавчої служби у місті Бровари та Броварському районі № 24951 від 22 червня 2006 року вбачається, що арешт згідно з постановою від 28 листопада 2001 року накладався на майно [PERSON] , 1928 року народження, яка проживала у [ADDRESS] . На майно [PERSON] , 1951 року народження, яка проживає у [ADDRESS] , арешт не накладався. Відповідно до паспортних даних позивачка [PERSON] , [INFO] . Листом № 39023 від 03 квітня 2025 року Броварський відділ державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України повідомив, що виконавчі провадження де боржником є [PERSON] на примусовому виконанні у Відділі станом на 03 квітня 2025 року не перебувають. Виконавче провадження, що перебувало на виконанні згідно із записом про обтяження № 1281396 з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено на підставі постанови від 28.11.2001 Державна виконавча служба Броварського району вх. № 2177, знищено у зв`язку із закінченням терміну зберігання виконавчих документів, строк зберігання яких становить три роки. Підстави для зняття обтяження № 1281396 станом на 03 квітня 2025 року відсутні. Згідно з частиною першою статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 317 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. За змістом частин першої та другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Також, відповідно до статті 41 Конституції України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Згідно із частиною першою статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Оцінюючи в сукупності всі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість даного позову, так як арешт на майно позивачки накладений помилково, про що свідчать матеріали справи. Відповідно до статті 4 ЦПК України, та статей 15, 16 ЦК України особа має право для звернення до суду для захисту своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у спосіб визначений законом. У даному випадку позивач довів суду, що існує порушення її прав та відповідно є підстави для їх поновлення.

Outcome: approved