Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника. [PERSON] звернулась до суду із зазначеною заявою, в якій просить встановити юридичний факт, а саме: належності їй, [PERSON] , [INFO] , трудової книжки [NUMBER] , заповненої 22 серпня 1987 року, у якій ім?я зазначено російською мовою як « [PERSON] » та виправлено на « [PERSON] » без належного оформлення, що стосується однієї і тієї ж особи заявника. В обґрунтування заяви посилається на те, що 08.12.2025 вона звернулася до відділу обслуговування громадян №5 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області з метою оцифрування трудової книжки, що відповідно до чинного законодавства має бути здійснено до липня 2026 року. Під час перевірки її трудової книжки [NUMBER] , заповненої 22 серпня 1987 року, працівниками відділу обслуговування громадян N?5 (сервісний центр) було виявлено описку в написанні її імені російською мовою. Зокрема, у трудовій книжці первинно ім?я зазначено як « [PERSON] », після чого було виправлено на « [PERSON] » російською мовою. Зазначене виправлення внесено без підпису уповноваженої посадової особи, без відбитка печатки, без зазначення дати та підстави внесення виправлення, у зв?язку з чим органи Пенсійного фонду України не мають можливості прийняти трудову книжку для оцифрування та врахування трудового стажу, про що її проінформовано та видано відповідну довідку. Крім того, згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, організація, якою було внесено відповідний запис та виправлення до трудової книжки, припинила діяльність, в результаті ліквідації, дані (відомості) про правонаступників відсутні, у зв?язку з цим внести виправлення або підтвердити належність трудової книжки є неможливим. Трудова книжка фактично належить заявниці, всі записи в ній стосуються її трудової діяльності, а встановлення факту її належності є необхідним для реалізації її права на врахування трудового стажу та подальше пенсійне забезпечення. Заінтересованою особою відзив не подано. Заявниця в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи в судовому засіданні повідомлений належним чином, до суду було скеровано клопотання про розгляд справи за відсутності представника Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 16.01.2026 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження на 10.02.2026 на 11:00 годину. Безпосередньо дослідивши наявні у справі та здобуті судом докази, всебічно, повно та об`єктивно оцінивши кожний доказ окремо та в цілому, з`ясувавши всі фактичні обставини, що обґрунтовують вимоги заявника, суд доходить висновку, що заява підлягає до задоволення повністю, виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. До матеріалів справи долучено копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане 06.06.1970 року, « [PERSON] » народилась [INFO] в с. Кам`янка Середино-Будського району Сумської області, актовий запис №5 від 06.06.1970 року. Згідно копії атестату про середню освіту серії [NUMBER] , виданого 29.06.1987 року, [PERSON] у 1987 році закінчила повний курс Пигарівської середньої школи Середино-Будського району Сумської області. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого виконкомом Кам`янської сільської ради Середино-Будського району Сумської області 13.11.1993 року, « [PERSON] », [INFO] та « [PERSON] », [INFO] , уклали шлюб, прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] », актовий запис №5 від 13.11.1993 рок . Згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Середино-Будським РВ УМВС України в Сумській області 16.05.1996 року, прізвище, ім`я та по батькові власника паспорта зазначено українською мовою - « [PERSON] », а російською мовою - « [PERSON] », дата народження « [INFO] ». Згідно копії картки платника податків (номер бланка картки [NUMBER] від 10.01.2019), прізвище, ім`я та по батькові власника картки платника податків зазначено українською мовою « [PERSON] », дата народження « [INFO] », РНОКПП « [NUMBER] ». Згідно з копії Витягу з реєстру територіальної громади №2025/016611549 від 10.11.2025, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії трудової книжки серії [NUMBER] , прізвище, ім`я та по батькові власника трудової книжки зазначено - « [PERSON] », дата народження « [INFO] », проте в трудовій книжці внесено виправлення в імені власника трудової книжки з « [PERSON] » на « [PERSON] », зазначене виправлення внесено без підпису уповноваженої посадової особи, без відбитка печатки, без зазначення дати та підстави внесення виправлення. Згідно з довідки відділу обслуговування громадян N?5 (сервісний центр) Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області №9326 від 08.12.2025, при зверненні на особистий прийом [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , щодо перевірки документів виявлено виправлення «ім`я» в трудовій книжці. Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, станом на 08.12.2025 організація, якою було внесено відповідний запис та виправлення до трудової книжки (ВІДДІЛ ОСВІТИ СЕРЕДИНО-БУДСЬКОЇ РАЙОННОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ, ідентифікаційни код: 02147823, місцезнаходження: Україна, 41000, Сумська область, Середино-Будський район, м. Середина-Буда, вул. Сівер`янівська, буд.5) припинила діяльність в результаті ліквідації, дані (відомості) про правонаступників відсутні. Тобто, трудова книжка фактично належить заявниці, всі записи в ній стосуються її трудової діяльності, а встановлення факту її належності є необхідним для реалізації її права на врахування трудового стажу та подальше пенсійне забезпечення. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст.4 ЦПК України та ст.20 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Частиною 7 ст.19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом IV ЦПК України. Відповідно до п. 1, 6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; Частиною 2 ст.315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, що респондується з відповідною позицією Верховного Суду України, викладеною у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де вказано, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, а встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.3). У ч.7 ст.294 ЦПК України зазначено, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення заяви. Суд погоджується з аргументами заявника, вважає такі належним чином обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми. Так, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що трудова книжка серії [NUMBER] , яка була видана 22.08.1987 на ім`я « [PERSON] » належить [PERSON] , [INFO] , всі записи в ній стосуються її трудової діяльності. Даний факт підтверджений дослідженими у справі письмовими доказами і не заперечується заінтересованою особою. Встановлення факту належності вищезазначеної трудової книжки потрібно заявниці для реалізації її права на врахування трудового стажу та подальше пенсійне забезпечення, тобто має наслідком виникнення та підтвердження існування відповідних правовідносин. В іншому порядку встановити факт належності трудової книжки заявниця немає можливості. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що заяву слід задовольнити повністю.

Outcome: approved