Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира із вказаною позовною заявою, відповідно до змісту якої просить: - стягнути з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , дата народження: [INFO] ) заборгованість за кредитним договором №36780-08/2024 від 30.08.2024 в розмірі 13 440,00 грн на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»; - стягнути з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , дата народження: [INFO] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» сплачений судовий збір у сумі 2 422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 30 серпня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Стар Файненс Груп" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 36780-08/2024, відповідно до умов якого [PERSON] отримала грошові кошти в розмірі 4 000 грн та зобов`язалась їх повернути і сплатити проценти за користування коштами. Також вказує, що 23.12.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Стар Файненс Груп" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу №23122024, відповідно до умов якого та реєстру боржників до нього, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло право вимоги за кредитним договором № 36780-08/2024. Оскільки відповідачка не повернула грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, у неї виникла заборгованість, яка становить 13 440,00 грн та складається з наступного: 4 000,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 4 640,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 4 800,00 грн сума заборгованості за неустойкою. Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачка [PERSON] відзиву на позовну заяву не подавала. Ухвала про відкриття провадження у справі отримана нею в електронному кабінеті 22.11.2025. Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 30 серпня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Стар Файненс Груп" (Товариство) та [PERSON] (Клієнт) укладено договір про надання фінансового кредиту № 36780-08/2024, який підписано відповідачкою електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора «W3194». Відповідно до п. 1.1. розділу 1 кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 4000,00 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Згідно з п.1.2 розділу 1 договору, мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта, не пов`язані з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 30.08.2024. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування. Дата погашення кредиту 27.12.2024. Відповідно до п.1.4 розділу 1 договору, за користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована. Денна процентна ставка становить 1,00% та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2 цього договору (п.п.1.4.1 п.1.4 розділу 1 договору). Згідно з п.1.6 розділу 1 договору, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення застави. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту за вказаними реквізитами. У випадку прострочення клієнтом сплати платежів відповідно до термінів, встановлених в графіку платежів, товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу в розмірі 100% від суми простроченої заборгованості - на наступний день після терміну сплати, встановленого в графіку платежу, за відповідний розрахунковий (платіжний) період, та до дати погашення заборгованості, з урахуванням обмежень, встановлених чинним законодавством України (п.5.3 договору). Пунктом 7.1 розділу 1 договору визначено, що договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє протягом строку вказаного в п.1.2 цього договору. У відповідності до наявного в матеріалах справи додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту № 36780-08/2024, Товариство з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та [PERSON] погодили графік платежів, відповідно до якого позичальник в строк до 27.12.2024 повинна була повернути кредит у загальному розмірі 8 080 грн, що складається з суми кредиту 4 000,00 грн, суми процентів за користування кредитом 4 080,00 грн. З листа ТОВ "Універсальні платіжні рішення" вих.№3426_250328153859 від 28.03.2025 вбачається, що відповідно до умов договору на переказ коштів ФК-П-2022/02-3 від 22.02.2022, останнім було успішно прийнято платежі на користь ТОВ "Стар Файненс Груп": 30.08.2024 на суму 4 000 грн маска картки № [NUMBER] . Факт належності [PERSON] картки з номером № [NUMBER] , переказ на цю картку кредитних коштів в сумі 4 000 грн та використання позичальником цих коштів підтверджується відповіддю АТ «Універсал Банк» №БТ-Е-19274 від 28.11.2025 та рухом коштів по рахунку відповідачки. Згідно з наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості, у [PERSON] наявна заборгованість за кредитним договором № 36780-08/2024 від 30.08.2024, що утворилась за період з 30.08.2024 по 23.12.2024 в розмірі 13 440 грн, в тому числі: 4 000 грн - заборгованість за кредитом; 1 040 грн - проценти; 3 600 грн - прострочені проценти; 4 800 грн - штрафи. 23.12.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Стар Файненс Груп" (далі - Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі Фактор) було укладено договір факторингу №23122024, відповідно до умов п.1.1 розділу 1 якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна договору) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Згідно п.7.1 договору, сума фінансування за цим договором складає 3 418 567,77 грн. 23.12.2024 сторони підписали акт приймання-передачі реєстру боржників за договором факторингу №23122024 в кількості відступлених прав грошової вимоги 5 539 на загальну суму заборгованості 65 330 483,22 грн. Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №23122024 від 23.12.2024, Товариство з обмеженою відповідальністю "Стар Файненс Груп" відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» право вимоги до [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту № 36780-08/2024 в загальному розмірі 13 440 грн: 4 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4 640,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 4 800,00 грн - неустойка. За відступлення прав вимоги по договору факторингу №23122024 від 23.12.2024 ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" на користь ТОВ "Стар Файненс Груп" сплатило ціну відступлення в сумі 3 418 567,77 грн (платіжна інструкція № 9471 від 23.12.2024). Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Положеннями частин 1, 3 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (ч.1 ст.633 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст.599 ЦК України). Відповідно до п.4 ч.2 ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно п.6 ч.1 ст.3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону). Згідно ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч.8 ст.11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Правовий висновок щодо правомірності укладення кредитного договору шляхом підписання електронним цифровим підписом викладений у постанові Верховного Суду від 12.01.2021, справа №524/5556/19 (провадження №61-16243св20). До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18 (провадження №61-8449св19) та від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження №61-7203св20). Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що договір про надання фінансового кредиту № 36780-08/2024 від 30.08.2024 був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Стар Файненс Груп" та [PERSON] з дотриманням вимог законодавства, підписаний відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора, та при його укладенні погоджено всі істотні умови кредитування. При цьому, факт отримання [PERSON] кредитних коштів підтверджується листом ТОВ "Універсальні платіжні рішення" вих.№3426_250328153859 від 28.03.2025 та відповіддю АТ «Універсал Банк» №БТ-Е-19274 від 28.11.2025 з інформацією про рух коштів. Відомості щодо погашення відповідачкою заборгованості в матеріалах справи відсутні. Дослідженими матеріалами справи підтверджено відступлення права вимоги за договором про надання фінансового кредиту № 36780-08/2024 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Кредит - Капітал". Враховуючи вищевикладене, оскільки отримані за договором про надання фінансового кредиту № 36780-08/2024 від 30.08.2024 кошти в добровільному порядку відповідачкою не повернуті, а також беручи до уваги те, що заборгованість по тілу кредиту та відсотках за користування кредитними коштами нараховані в межах строку дії договору до відступлення прав вимоги, тому суд погоджується, що позивач, якому відступлено право вимоги, вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, що становить 8 640 грн, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в цій частині. Щодо вимоги про стягнення з відповідача неустойки (штрафу), суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Положення п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України визначають, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). На підставі викладеного відсутні підстави для стягнення з відповідачки 4 800,00 грн штрафу, оскільки такий нараховано позивачем у період дії в Україні воєнного стану, у зв`язку з чим позов не підлягає задоволенню в цій частині. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 557,25 грн (8 640 грн/13 440 грн * 2 422,40 грн) підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачки.

Outcome: partial