Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Зміст позовних вимог. Представник позивача Усенко М.І. звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал»заборгованість за кредитним договором №6643011 від 30.12.2022 у розмірі 18697 грн 00 коп., також стягнути з відповідача судові витрати , які складаються з судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн 00 коп. Позов обґрунтовано тим, що 30.12.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] був укладений кредитний договір №6643011, у електронному виді, відповідно до умов якого відповідач отримав кошти у сумі 5000 грн 00 коп., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, надавши відповідачу кредит, в порядку передбаченому умовами кредитного договору. Відповідач не виконувала належним чином взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість. 29.05.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит -Капітал» уклали договір відступлення прав вимоги №97-МЛ, відповідно до умов якого відбулося відступлення прав вимоги, в тому числі і за кредитним договором №6643011від 30.12.2022, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Заборгованість відповідача, яка була відступлена новому кредитору за Договором №97-МЛ від 29.05.2023, відповідно до витягу з реєстру боржників, становить 18697 грн 00 коп., з яких : прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 4250 грн 00 коп.; прострочена заборгованість за сумою відсотків становить 13497 грн 00 коп., прострочена заборгованість за комісією становить 950 грн 00 коп. Відповідачу надіслано письмову претензію про погашення кредитної заборгованості вих. № 22737598/1085 від 04.11.2025, але у запропонований кредитором строк, заборгованість відповідачем погашена не була. Рух справи в суді та постановлені процесуальні рішення у справі. 09.01.2026 ухвалою Переяславського міськрайонного суду Київської області, після виконання вимог ч.ч. 6, 7 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження в даній справі та з урахуванням наявності у прохальній частині позовної заяви пункту про витребування інформації, а також відсутності клопотання (згоди) позивача про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання у справі призначене на 09:00 год. 27.01.2026. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. У встановлений судом строк відповідачем, який належним чином повідомлений про розгляд справи, не надано відзиву на позов без поважних причин. Клопотань та заяв від [PERSON] до суду не надходило. Учасники справи не прибули в підготовче судове засідання. В ході підготовчого судового засідання судом було вирішено питання витребування інформації, про яке заявлене позивачем у позовній заяві. Клопотання про витребування доказів (інформації) залишене без розгляду згідно із ч. 4 ст. 183 ЦПК України, з підстав не дотримання положення ч. 1 ст. 183 ЦПК України при зверненні з даним клопотанням, про що 27.01.2026 була постановлена ухвала. Також, ухвалою суду від 27.01.2026 було закрите підготовче провадження у справі та справа призначена до судового розгляду по суті на 08 год. 00 хв. 19 лютого 2026 року. 19.02.2026 учасники справи до суду не прибули. З урахуванням того, що учасники провадження повідомлені про дату і час судового засідання належним чином, відповідач не з`явився в судове засідання, не навів причин неявки, які були б визнані судом поважними, не подав відзив на позов, а з боку представника позивача наявна заява про розгляд справи за його відсутності, та відсутні заперечення про заочний розгляд справи, судом вирішено проводити заочний розгляд справи в порядку ст. ст. 280-284 ЦПК України. Фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Судом встановлено наступне. На підтвердження факту отримання відповідачем кредитних коштів у спосіб та в обсязі, зазначених в позовній заяві представник позивач надав суду копію договору про споживчий кредит №6643011 від 30.12.2022 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] на суму 5000 грн 00 коп., строк договору 105 днів з 30 грудня 2022, термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 14.04.2023. Відповідно до п.1.5. Договору Загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тілі) кредиту) складають 2450 грн 00 коп. в грошовому виразі та 1109,00 відсотків річних у процентному значенні. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 20950 грн 00 коп. Пунктом 1.5.1. Договору передбачена комісія за надання кредиту в розмірі 950,00 грн. Відповідно до п.1.5.2. проценти за користування кредитом пільгового періоду визначеного у п. 1.4 Договору (до 14.01.2023) в розмірі 1500 грн 00 коп., які нараховуються за ставкою 2,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Пунктом 1.5.3. Договору визначено, що проценти за користування кредитом протягом поточного періоду визначеного у п. 1.4 Договору (до 14.04.2023) в розмірі 13500 грн 00 коп., які нараховуються за ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Договір не містить електронного підпису відповідача. Додаток №1 до договору про споживчий кредит №6646011 від 30 грудня 2022 року- Графік платежів, містить дату видачі кредиту 30.12.2022, його розмір 5000,00 грн; дату платежу 14.04.2023, його розмір 20950,00 грн., а також відомості про загальну вартість кредиту 20950,00 грн., реальну річну процентну ставку 1109,00%, а також комісію з надання кредиту 950 грн. Додаток №1 до договору про споживчий кредит №6646011 від 30 грудня 2022 року- Графік платежів, також не містить електронного підпису відповідача. Також, представником позивача до позовної заяви додано Додаток №2 до договору про споживчий кредит №6646011 від 30 грудня 2022 року - Паспорт споживчого кредиту №6643011, який також не містить електронного підпису відповідача; Позивачем додано до позовної заяви Довідку б/н від 10.09.2025, про те, що позичальник [PERSON] ідентифікована ТОВ «МІЛОАН». Довідка містить одноразовий ідентифікатор, дату і час його відправлення позичальнику та номер мобільного телефону на який він був відправлений. До позовної заяви додано копію анкети-заяви на кредит №6643011 від 30.12.2022 за підписом Генерального директора ТОВ «МІЛОАН». Також, до позовної зави додано платіжне доручення 90247458 датоване 30.12.2022 завірене печаткою ТОВ «МІЛОАН», та підписом особи, без зазначення реквізитів підписанта, де містяться дані про здійснення платежу за призначенням: кошти згідно договору 6643011 в сумі 5000,00 гривень; платником вказано ТОВ «МІЛОАН», отримувачем [PERSON] . Банк платника вказано : ТОВ ФК Контрактовий Дім; дані про Банк отримувача не вказані. Платіжне доручення не засвідчене з боку банка-еквайра. Також суду надано копію відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №6643011 від 30.12.2022; документ, який позивач ідентифікує як виписку з особового рахунку за кредитним договором №6643011 від 30.12.2022 На підтвердження позовних вимог у контексті відступлення права вимоги, представник позивача надав копію договору відступлення прав вимоги №97-МЛ укладеного 29 травня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», згідно з умовами якого ТОВ «МІЛОАН» відступив ТОВ «ФК «КРЕДИТ- КАПІТАЛ» права грошової вимоги відповідно до акту приймання-передачі реєстру боржників від 29 травня 2023 року, який є Додатком №1 до договору відступлення прав вимоги №97-МЛ. В той же час, у наданому представником позивача витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимог №97-МЛ від 29 травня 2023 року не вказані, а ні номери кредитного договору, а ні дані боржників, не вказані суми боргу та не вказано, станом на яку дату нараховано заборгованість, залишок заборгованості на початок та кінець кожного періоду, всі суми коштів, що сплачені відповідачем в рахунок погашення заборгованості, напрямки та підстави їх нарахування. Норми права, які підлягають застосуванню. Відповідно до вимог статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до статті 12 ЦПК України. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення усіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно з вимогами статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положеннями статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами статті 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Висновки суду. Щодо підтвердження укладення Договору. Зі змісту статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до частини 1 статті 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. У другому абзаці частини другої статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Разом з тим, з дослідженого судом договору про споживчий кредит №6643011 від 30.12.2022, який міститься в матеріалах справи, вбачається, що у ньому відсутні відомості про підписання вказаного договору [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Також відсутні відомості про підписання[PERSON] і додатків до Договору №6643011 від 30.12.2022, Додаток №1 - Графік платежів та Додатку №2 - Паспорта споживчого кредиту №6643011, які є невід`ємними частинами кредитного Договору. Зважаючи на на відсутність у кредитному договорі та додатках до нього відомостей про підписання вказаного договору [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором, з урахуванням приписів ст.ст. 76, 81 ,89 ЦПК України, докази, надані позивачем на підтвердження укладення договору про споживчий кредит №6643011 від 30.12.2022 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] , суд вважає неналежними. Щодо підтвердження передання позичальнику кредитних коштів за кредитним Договором№6643011 від 30.12.2022. В якості підтвердження передачі кредитних коштів відповідачу, суду надане платіжне доручення 90247458 датоване 30.12.2022 та завірене печаткою ТОВ «МІЛОАН» і підписом особи, без зазначення реквізитів підписанта, де містяться дані про здійснення платежу за призначенням: кошти згідно договору 6643011 в сумі 5000,00 гривень; платником вказано ТОВ «МІЛОАН», отримувачем [PERSON] . Банк платника вказано : ТОВ ФК Контрактовий Дім; дані про Банк отримувача не вказані. Оцінюючи даний доказ, суд зазначає наступне. Відповідно до п.10 Постанови Правління НБУ «Про затвердження Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит)» від 03 листопада 2021 року №113, передбачено, що договори, умови яких передбачають безготівкове перерахування кредитодавцем коштів у рахунок кредиту на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача, з урахуванням вимог пункту 9 розділу II цього Положення повинні містити номер такого рахунку споживача за стандартом IBAN, сформований відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України з питань запровадження міжнародного номера рахунку, та/або номер такого особистого електронного платіжного засобу споживача у форматі номер 4 (перші шість знаків і останні чотири знаки номера електронного платіжного засобу). Суд звертає увагу на те, що ні в анкеті-заяві на кредит №6643011 від 30 грудня 2022 року, ні в самому договорі про споживчий кредит №6643011 від 30 грудня 2022 не зазначено повний номер банківської картки [PERSON] для перерахунку коштів. Станом на дату вчинення правочину, здійснення безготівкових розрахунків регулювалось відповідно до Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою правління Національного банку України від 21 січня 2004 року №22 (далі Інструкція). Відповідно до пункту 1.4 Інструкції платіжне доручення - розрахунковий документ, що містить письмове доручення платника обслуговуючому банку про списання зі свого рахунку зазначеної суми коштів та її перерахування на рахунок отримувача. Згідно додатку 3 до Інструкції , платіжне доручення містить обов`язкові реквізити про дату одержання платіжного доручення банком та дату проведення, з підписом банку. З Додатку 9 до Інструкції слідує, що датою одержання є відмітка, де зазначаються число, місяці, рік отримання банком платника розрахункового документа, які засвідчуються підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку. Датою виконання є відмітка, де зазначаються число, місяці, рік списання коштів з рахунку платника, які засвідчуються підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку. З зазначеного слідує, що платіжне доручення без відміток банку про дату отримання та виконання не є документом, що підтверджує здійснення платіжної операції. З платіжного доручення 48350830 від 09 червня 2021 року, що міститься в матеріалах справи, вбачається, що відмітки про дату отримання та виконання банком платіжного доручення ТОВ «МІЛОАН» відсутні. Таким чином, платіжне доручення 90247458 від 30.12.2022 року не можна вважати належним доказом надання грошових коштів з боку ТОВ «МІЛОАН» у розмірі 5 000 грн [PERSON] (позичальнику) на картковий рахунок згідно договору про споживчий кредит №6643011 від 30 грудня 2022 року. Отже, позивачем не надано доказу передання коштів відповідачу, оскільки за нормами пункту 2 частини 1 статті 1046, частини 2 статті 1054 ЦК України кредитний договір є укладений з моменту передання грошей, а надані позивачем платіжне доручення 90247458 від 30.12.2022 року, яке мало б підтверджувати ці обставини, не є первинним фінансовим документом, оскільки не містить інформації про проведення господарської операції відсутня відмітка надавача послуг (банку) про дату проведення фінансової операції. У такий спосіб, платіжне доручення 90247458 від 30.12.2022 року не є достовірним та достатнім доказом у розумінні статті 79, 80 ЦПК України. Щодо додатку до позовної заяви, яка містить назву «виписка з особового рахунку за Кредитним договором №6643011 від 30 грудня 2022 року», та врахування його, як доказу підтвердження передання коштів відповідачу, суд зазначає наступне. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до п. п. 5, 30, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04 липня 2018 року № 75, бухгалтерський облік ведеться безперервно з часу реєстрації банку до його ліквідації. Банк самостійно визначає систему організації операційної діяльності залежно від його структури, обсягів та видів банківських операцій, кількості працюючих, розвитку інформаційних технологій. Банк самостійно розробляє технології здійснення банківських операцій. Оброблення інформації про операції та її зберігання мають виконуватися на серверах та/або іншій комп`ютерній техніці, які/яка повинні/а фізично розташовуватися на території України, за винятком збереження резервних копій, захищених із використанням відповідних засобів технічного та/або криптографічного захисту, а виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. У постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16 зазначено, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Водночас, надана представником позивача виписка з особового рахунку за Кредитним договором №6643011 від 30 грудня 2022 року не містить таких обов`язкових реквізитів, які передбачені Положенням про організацію бухгалтерського обліку в банках України №75 від 04.07.2018, а саме: пунктом 62 - номер документа, пунктом 63 - дату складання, зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку. Отже, відповідно до цього ж пункту 63 Положення, така виписка з особового рахунку не може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта. Отже, будь-яких належних доказів на підтвердження безготівкового перерахування коштів на платіжну банківську картку позичальника первісним кредитором, представником позивача не надано. Аналізуючи обставини даного спору та надані суду докази, суд дійшов висновку, що представником позивача не надано доказів укладення договору про надання споживчого кредиту з первісним кредитором, а саме: доказів підписання Договору з боку позичальника та доказів передання кредитних коштів відповідачу, що суперечить положенням статті 1046 ЦК України, відповідно до якої договір позики є укладеним з моменту передання грошей. У такий спосіб, суд дійшов висновку про недоведеність порушення прав позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду і відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп., сплачений позивачем при подачі позову до суду, в силу статті 141 ЦПК України в разі відмови в позові, відшкодуванню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed