Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 14 лютого 2017 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 82; після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище [PERSON] ; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з відповідачем перебуває у шлюбі. Спільне життя сторін не склалось. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, примирення між сторонами неможливе. Подружжя має спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачем, при цьому відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 14.01.2026 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, до суду викликався належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відзив на позов не надав. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали цивільної справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 14 лютого 2017 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 82. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 14.02.2017 р. Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Подружжя має спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 07 березня 2017 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, примирення не можливе. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Частиною другою статті 114 СК України визначено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що шлюбно-сімейні стосунки між подружжям припинені, вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, оскільки суперечить інтересам сторін та інтересам їх неповнолітньої дитини. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню з причини неможливості подальшого сумісного життя подружжя і збереження сім`ї. Вирішуючи питання за вимогою про стягнення аліментів, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Сторони мають неповнолітню дитину, яка проживає із позивачкою. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Відповідно до вимог ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог ст.182 СК України визначено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. При цьому, цей розмір має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позовна заява подана до суду 10.12.2025 року, тому аліменти на утримання дитини присуджуються з 10.12.2025 року. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 211, 20 грн., оскільки позивач при подачі позову про стягнення аліментів на утримання дитини звільнена від його сплати. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 211 грн. за позовну вимогу про розірвання шлюбу.

Outcome: approved