Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінпром Маркет» звернулось до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначили, що 01.01.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики №3374697, за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 3 000,00 грн. строк позики - 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день. 21.06.2021 року ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали договір факторингу №2106, відповідно до умов якого ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінансова компанія управління активами» право грошової вимоги до позичальників. 03.04.2023 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром маркет» уклали договір факторингу №030423-ФК, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило ТОВ «Фінпром маркет» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики до відповідача. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, заборгованість за договором становить 10 114,00 грн., що складається із заборгованості за основною сумою боргу 3 000,00 грн., заборгованість за відсотками у сумі 7 114,00 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03.11.2025 року визначено головуючим суддею суддю Хараджу Н.В. 05.11.2025 року ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін та задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів з АТ «Державний ощадний банк України». 22.12.2025 року надійшла інформація щодо витребування доказів з АТ «Державний ощадний банк України» 06.01.2026 року ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області повторно витребувано в АТ «Державний ощадний банк України» виписки за поточним рахунками клієнта [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період з 01.01.2021 р. по 04.01.2021 р. 16.02.2026 року надійшла інформація щодо витребування доказів з АТ «Державний ощадний банк України» про те, що на ім`я [PERSON] відкрито банківський рахунок № [NUMBER] (980), який обслуговується за допомогою банківської платіжної картки № [NUMBER] . В судове засідання представник позивача не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. До суду надійшла його заява, в якій він просить розглянути справу в його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Заяв про поважність неявки в судове засідання, відзиву, заперечень на позовну заяву не надав. Крім того, відповідач повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, про що свідчить скріншот наявний в матеріалах справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, зважаючи на те, що позивач не висловив своїх заперечень проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.01.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики №3374697. Згідно з п.п. 2.1. договору, сума (загальний розмір) позики становить 3000,00 грн. Відповідно до п.п. 2.2. договору, позика надається строком на 30 днів. Згідно з п.п. 2.3 договору, стандартна (базова) процентна ставка за користування позикою становить 1.99 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 21.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» було укладено договір факторингу №2106, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінансова компанія управління активами» право грошової вимоги до боржників за договорами позики в тому числі за договором № 3374697 від 01.01.2021 року. 03.04.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром маркет» було укладено договір факторингу №030423-ФК, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило на користь ТОВ «Фінпром маркет» права грошової вимоги за договором № 3374697 від 01.01.2021 року, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] . Відповідно до розрахунку заборгованості, у відповідача наявний борг у розмірі 10 114,00 грн., який складається з: заборгованості за основною сумою боргу 3 000,00 грн.; заборгованості за відсотками 7 114,00 грн. Відповідач [PERSON] не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за договором позики, внаслідок чого утворилась заборгованість. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути змінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Доказів належного виконання зобов`язань відповідач на час розгляду справи суду не надав. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню, а з відповідача на користь ТОВ «Фінпром маркет» підлягає стягненню заборгованість за договором позики №3374697 від 01.01.2021 року в розмірі 10 114,00 гривень. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2 422,40 грн. При зверненні з позовом у позовній заяві ТОВ «Фінпром маркет» було зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4 500 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Фінпром маркет» та адвокатом Ткаченко Ю.О. укладено договір про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП від 25.08.2025, та рахунок на оплату замовлення, на підставі яких вартість надання правової допомоги склала 4 500 грн. Враховуючи висновки щодо застосування норм права, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, а також, що справа є незначної складності, в такій категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, відповідач не надав своїх заперечень стосовно співмірності понесених позивачем витрат на правничу допомогу, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 500 грн.

Outcome: approved