Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Цикл Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] просить винести рішення яким стягнути на його користь: заборгованість за кредитним договором №22032000122715 від 22.04.2019 в загальній сумі 28968,38 грн (яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 18896,49 грн, заборгованості по відсотках 747,09 грн, заборгованості по комісії 9324,80 грн); інфляційні витрати в сумі 668,56 грн, 3% річних в сумі 108,72 грн; понесені судові витрати: сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтував наступним. 22.04.2019 між Акціонерним товариством (далі АТ) «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] , у письмовій формі у виді електронного документа, створеного та підписаного, шляхом використання одноразового ідентифікатора, згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»,укладено кредитний договір №22032000122715. За умовами вказаного кредитного договору, АТ «Банк Кредит Дніпро» зобов`язався надати [PERSON] грошові кошти у тимчасове платне користування, а [PERSON] зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити плату за кредит (проценти та комісії, а також належним чином виконати інші зобов`язання в порядку, встановленому договором. АТ «Банк Кредит Дніпро» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти у загальній сумі 24800 гривень, однак відповідач умови договору у повному обсязі не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка становить 28968,38 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 18896,49 грн, заборгованості по відсотках 747,09 грн, заборгованості по комісії 9324,80 грн. 15.12.2021 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та Товариством з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Цикл Фінанс» було укладено договір факторингу №15/12/21, відповідно до умов якого до ТОВ «Цикл Фінанс» перейшло, утому числі, право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №22032000122715 від 22.04.2019 в загальній сумі 28968,38 грн. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, у зв`язку із невиконанням [PERSON] умов кредитного договору, з останнього також підлягають стягненню інфляційні витрати в сумі 668,56 грн, 3% річних в сумі 108,72 грн, розрахунок яких проведено за період з 15.12.2021 до 23.02.2022. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав письмову заяву у якій просив розглянути справу за відсутності представника позивача, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність, а також відзив, не подав. Згідно з ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд встановив наступне. Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних бо оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Із змісту ст.12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 22.04.2019 між акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено кредитний договір № 22032000122715, відповідно до умов якого банк надає клієнту грошові кошти у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим договором, а також здійснити інші платежі. За цим договором банк надає клієнту грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 24800 гривень; строк кредитування 24 місяці; кінцева дата повернення 22.04.2021; щомісячна комісія за обслуговування кредиту 4,7%від суми кредиту; процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом у розмірі 0.01% річних; на прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 56%річних. Кредит надається шляхом зарахування коштів на поточний рахунок клієнта. Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором. Відповідно до виписки по особовому рахунку [PERSON] за період з 22.04.2019 по 15.12.2021 відкритому в АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» встановлено, що відповідач отримав грошові кошти в розмірі 2400 гривень на свій рахунок та користувався коштами. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором, заборгованість відповідача за вказаним договором складає 28968,38 грн (яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 18896,49 грн, заборгованості по відсотках 747,09 грн, заборгованості по комісії 9324,80 грн); інфляційні витрати в сумі 668,56 грн, 3% річних в сумі 108,72 грн. Як визначено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України регламентує, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом ч.1 та ч.2 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 15.12.2021 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та Товариством з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Цикл Фінанс» було укладено договір факторингу №15/12/21, відповідно до умов якого до ТОВ «Цикл Фінанс» перейшло, утому числі, право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №22032000122715 від 22.04.2019 в загальній сумі 28968,38 грн. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). У постанові Верховного суду України від 17 січня 2020 року, справа №916/2286/16, предметом договору факторингу може бути лише право грошової вимоги (як такої, строк платежу за якою настав, так і майбутньої грошової вимоги). Статтею 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, в разі прострочення виконання грошового зобов`язання, процентні ставки, які застосовуються при визначенні суми боргу, яку боржник зобов`язаний сплатити на вимогу кредитора, поділяються на встановлені законом (три проценти річних від простроченої суми) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). На період після прострочення виконання зобов`язання з повернення кредиту кредит боржнику не надається, боржник не може правомірно не повертати кредит, а тому кредитор вправі вимагати повернення боргу разом з процентами, нарахованими на час спливу строку кредитування. Тобто боржник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення кредитування, а тому й не повинен сплачувати за нього проценти відповідно до статті 1048 ЦК України; натомість настає відповідальність боржника - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором. Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач в порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого в нього утворилася заборгованість, чим порушені майнові права позивача, право вимоги до якого перейшло відповідно до договору факторингу, тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до частин 1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підтвердження витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, договір про надання правничої допомоги №43453613, укладений 02.01.2025 між позивачем ТОВ «Цикл Фінанс» та адвокатом Кеню Д.В., акт про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом від 25.08.2025, , детальний опис робіт, виконаних адвокатом від 25.08.2025, відповідно до яких вартість наданих правничих послуг за даним позовом складає 3000,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з подачею даного позову, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із урахуванням того, що позовні вимоги задоволено, на користь позивача із відповідача підлягає стягненню витрати на правову допомогу та судовий збір сплачений при поданні позову до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved