Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

1. Описова частина Стислий виклад позицій учасників справи Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (далі позивач), діючи через свого представника Полякова О.В., звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором №00-9560829 від 18 грудня 2023 року у розмірі 28 380 грн. 00 коп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до вказаного договору відповідач отримав від ТОВ «Макс Кредит» кредит у розмірі 8 000 грн. 00 коп. зі сплатою визначених договором процентів за користування кредитними коштами. У подальшому відповідачу було перераховано кошти на виконання вказаного договору. При цьому, 21 жовтня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та позивачем було укладено договір факторингу №21102024-МК/ЕЙС, до якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, у результаті чого виникла прострочена заборгованість у розмірі 28 380 грн. 00 коп., яка й підлягає стягненню на користь позивача. Після скасування заочного рішення, ухваленого у даній справі 08 жовтня 2025 року, представник позивача подав заяву про зменшення розміру позовних вимог та просив стягнути з відповідача за кредитним договором №00-9560829 від 18 грудня 2023 року заборгованість у розмірі 22 970 грн. 00 коп., з яких 6 500 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, та 16 470 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками, а також стягнути судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп. та на надання професійної правничої допомоги у розмірі 7 000 грн. 00 коп. Представник позивача, після скасування заочного рішення, будучи повідомленим про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився. При цьому в позовній заяві міститься його клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідач та його представник після скасування заочного рішення, у судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. При цьому в заяві про скасування заочного рішення представник відповідача висловив незгоду з розміром заборгованості за кредитним договором. Заяви та клопотання учасників справи Інших заяв та клопотань учасники справи до суду не подавали. Процесуальні дії у справі Ухвалою Коропського районного суду Чернігівської області від 30 травня 2025 року позовну заяву ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» передано за підсудністю до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області. Ухвалою суду від 25 червня 2025 року вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд даної справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін у справі та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов і заперечень, а позивачу строку для подання відповіді на відзив. Ухвалою суду від 19 серпня 2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Заочним рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 08 жовтня 2025 року позов ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» до [PERSON] було задоволено повністю. 10 листопада 2025 року представник відповідача подав заяву про перегляд заочного рішення від 08 жовтня 2025 року. Ухвалою суду від 24 листопада 2025 року заочне рішення від 08 жовтня 2025 року скасовано, а справу призначено до судового розгляду. У зв`язку з розглядом справи у порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, те, що сторони у справі, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, у судове засідання не з`явилися, при цьому подали заяви по суті справи, в яких висловили свої позиції щодо вирішення спору, суд ухвалив здійснити розгляд справи за наявними у матеріалах справи доказами. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється без участі сторін у справі, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи Як встановлено, 18 грудня 2023 року між ТОВ «Макс Кредит» та відповідачем було укладено договір кредитної лінії №00-9560829, відповідно до якого вказане товариство надало відповідачу на строк 360 днів кредит у розмірі 8 000 грн. 00 коп. на кредитну картку №5168-74ХХ-ХХХХ-7955 (а.с. 11-13). Вказаний договір був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису, шляхом використання одноразового пароля-ідентифікатора 24658 (а.с. 13) та шляхом обміну електронними повідомленнями, що передбачено положеннями статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», статтями 6, 7, 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також узгоджується з висновками Верховного Суду, які містяться у постанові, винесеній 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19. Сторонами кредитного договору було погоджено знижену процентну ставку за кредитом у розмірі 1,2% на день, яка застосовується протягом перших 20 днів користування кредитом, та стандартну процентну ставку в розмірі 2% на день, яка застосовується протягом наступного, після спливу перших 20 днів, строку користування кредитом (пункти 1.4.1 1.4.2) (а.с. 11). При цьому відповідач зобов`язався здійснити погашення заборгованості за кредитним договором та процентів за користування кредитом у строк до 07 січня 2024 року та кожні наступні 20 днів (пункт 1.3.1) (а.с. 27). 18 грудня 2023 року на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , видану АТ «ПриватБанк», було зараховано кредитні кошти на виконання вказаного вище кредитного договору, що підтверджується відомостями, витребуваними за клопотання позивача судом з АТ «ПриватБанк» та інформаційною довідкою (а.с. 18-19, 63-66). Згідно розрахунку представника позивача, незважаючи на визначені договором порядок та строки повернення кредиту відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього перед ТОВ «Макс Кредит» станом на 21 жовтня 2024 року, тобто дату продажу кредиту, виникла заборгованості за вказаним договором у розмірі 28 380 грн. 00 коп., з яких: 6 500 грн. 00 коп. заборгованість за основною сумою боргу та 21 880 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками(а.с. 24-26). Представником відповідача 14 листопада 2025 року подано заяву про зменшення позовних вимог до 22 970 грн. 00 коп., з яких 6 500 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, та 16 470 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками. Оцінюючи доводи представника позивача щодо розміру заборгованості за кредитним договором №00-9560829, а також заперечення з приводу даної заборгованості представника відповідача, суд враховує наступне. Так, частиною першою статті 16 Закону України №1734-VIII передбачено, що споживач має право в будь-який час повністю або частково достроково повернути споживчий кредит, у тому числі шляхом збільшення суми періодичних платежів. Договором про споживчий кредит може бути передбачено обов`язок повідомлення кредитодавця про намір дострокового повернення споживчого кредиту з оформленням відповідного документа. Якщо споживач скористався правом повернення споживчого кредиту шляхом збільшення суми періодичних платежів, кредитодавець зобов`язаний здійснити відповідне коригування зобов`язань споживача у бік їх зменшення та на вимогу споживача надати йому новий графік платежів. Договором про споживчий кредит може встановлюватися порядок дострокового повернення споживчого кредиту з урахуванням положень частини третьої цієї статті. Згідно статті 19 Закону України №1734-VIII у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості: 1) у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; 2) у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом; 3) у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору про споживчий кредит. Відповідач 18 грудня 2023 року отримав кредитні кошти на 360 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,2% на день протягом перших 20 днів та 2% на день після спливу вказаного періоду. При цьому, 24 грудня 2023 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-ІХ (далі Закон України №3498-ІХ), яким, серед іншого, внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування» №1734-VIII (далі Закон України №1734-VIII). Так, частиною п`ятою статті 8 Закону України №1734-VIII, яка визначає реальну річну процентну ставку, денну процентну ставку та загальну вартість кредиту для споживача, передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Водночас, пунктом 17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №1734-VIII було передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5%. Отже, за період з 18 грудня 2023 року по 06 січня 2024 року відповідачу мали нараховуватися відсотки за 20 календарних днів виходячи з розміру відсоткової ставки 1,2% на день, З 06 січня 2024 року по 21 квітня 2024 року включно, розмір денної процентної ставки мав становити 2% на день, з 22 квітня 2024 року до 19 серпня 2024 року включно розмір денної процентної ставки не міг перевищувати 1,5%, а з 20 серпня 2024 року розмір денної процентної ставки не міг перевищувати 1%. Відповідно з 18 грудня 2023 року по 06 січня 2024 року за перші 20 календарних днів відповідачу мали бути нараховані відсотки у розмірі 24% на суму заборгованості у розмірі 8 000 грн. 00 коп., що становить 1 920 грн. 00 коп. (8 000 грн. 00 коп. х 24%). З 07 січня 2024 року по 17 січня 2024 року, тобто за 11 днів відповідачу мали бути нараховані відсотки за ставкою 2% на день, на суму 8 000 грн. 00 коп. у розмірі 22%, що становить 1 760 грн. 00 коп. (8 000 грн. 00 коп. х 22%). 17 січня 2024 року відповідач погасив частину заборгованості на суму 2 000 грн. 00 коп. Відповідно за 18 січня 2024 року відповідачу мали бути нараховані відсотки на суму заборгованості 6 000 грн. 00 коп. за ставкою 2% на день, що становить 120 грн. 00 коп. (6 000 грн. 00 коп. х 2%), 18 січня 2024 року відповідач погасив заборгованість за кредитом на суму 2 340 грн. 00 коп., тому за період з 19 січня по 08 лютого 2024 року, тобто за 21 день, відповідачу мали бути нараховані відсотки на суму 3 660 грн. 00 коп. (6 000 грн. 00 коп. 2 340 грн. 00 коп.) за ставкою 2% на день, що становить 1 537 грн. 20 коп. (3 660 грн. 00 коп. х 42%). 08 лютого 2024 року відповідач погасив заборгованість за кредитом на суму 3 200 грн. 00 коп., тому за період з 09 лютого 2024 року по 21 квітня 2024 року, тобто за 73 дні, відповідачу мали бути нараховані відсотки на суму 460 грн. 00 коп. (3 660 грн. 00 коп. - 3 200 грн. 00 коп.) за ставкою 2% на день, що становить 671 грн. 60 коп. (460 грн. 00 коп. х 146%). З 22 квітня 2024 року по 19 серпня 2024 року, тобто за 120 днів, відповідачу мали нараховуватися відсотки за ставкою 1,5% на день на суму 460 грн. 00 коп., що становить 828 грн. 00 коп. (460 грн. 00 коп. х 180%). З 20 серпня 2024 року по 11 грудня 2024 року, тобто по останній день строку дії кредитної лінії, протягом 114 днів відповідачу мали нараховуватися відсотки за ставкою 1% на день на суму 460 грн. 00 коп., що становить 524 грн. 40 коп. (460 грн. 00 коп. х 114%). Отже, за період строку дії кредитної лінії, визначеного договором №00-9560829, укладеним між ТОВ «Макс Кредит» та відповідачем, тривалістю 360 днів, з урахування сплачених відповідачем коштів на погашення заборгованості, у останнього перед ТОВ «Макс Кредит» виникла заборгованості у розмірі 7 821 грн. 20 коп., з яких: 460 грн. 00 коп. за тілом кредиту та 7 361 грн. 20 коп. (1 920 грн. 00 коп. + 1 760 грн. 00 коп. + 120 грн. 00 коп. + 1 537 грн. 20 коп. + 671 грн. 60 коп. + 828 грн. 00 коп. + 524 грн. 40 коп.) за нарахованими відсотками. 21 жовтня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит»та позивачембуло укладено договір факторингу №21102024-МК/Ейс, згідно якого та реєстру боржників до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №00-9560829 (а.с. 27-32). Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належний йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною першою статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом статті 516 ЦПК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до частини другої статті 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки в ході судового розгляду встановлено, що у відповідача за кредитним договором №00-9560829 від 18 грудня 2023 року виникла заборгованість у розмірі 7 821 грн. 20 коп., при цьому право вимоги за вказаним договором на час розгляду справи належить позивачу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Судові витрати Позивачем здійснено судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп. та заявлено витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. 00 коп., при цьому відповідачем здійснено судові витрати на сплату судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення у розмірі 493 грн. 20 коп. Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України, позивача має право на стягнення з відповідача витрат на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, у розмірі 824 грн. 82 коп. (7 821 грн. 20 коп. х 2 422 грн. 40 коп. / 22 970 грн. 00 коп.). При цьому відповідач має право на стягнення з позивача судових витрат пропорційної тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких судом відмовлено, у розмірі 167 грн. 93 коп. (493 грн. 20 коп. х 7 821 грн. 20 коп. / 22 970 грн. 00 коп.). На підставі частини десятої статті 141 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача обов`язок сплатити в якості відшкодування судових витрат на сплату судового збору різницю між сумою судових витрат, право на які має відповідача та сумою судових витрат, право на які має позивач, у розмірі 656 грн. 89 коп. (824 грн. 82 коп. - 167 грн. 93 коп.). З приводу доводів представника позивача про здійснення витрат на надання професійної правничої допомоги у розмірі 7 000 грн. 00 коп., суд враховує, що пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як вбачається, представник позивача у позовній заяві зазначено про здійснення судових витрат у розмірі 7 000 грн. 00 на надання правничої допомоги, на підтвердження чого надано копії договору з додатковою угодою, на підставі якого така допомога надавалася, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Тараненка А.І., довіреності та акту прийому-передачі послуг від 15 травня 2025 року. Водночас, в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджували б оплату позивачем професійної правничої допомоги на суму 7 000 грн. 00 коп., у зв`язку з чим підстави для стягнення вказаної суми коштів з відповідача на користь позивача в якості компенсації витрат на професійну правничу допомогу відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: partial