Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

18.12.2025[PERSON] звернувся до Підгаєцького районного суду Тернопільської області із заявою, поданою в його інтересах адвокаткою Луцишин Ганною Михайлівною (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ТР №000553 від 28 червня 2024 року, ордер на надання правничої допомоги серії ВО №1126377 від 17.12.2025), в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме: що договір купівлі-продажу, посвідчений 14 березня 1986 року державним нотаріусом Бережанської державної нотаріальної контори Хрущ Д.С., виданий на ім`я « [PERSON] », належав [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування поданої заяви [PERSON] вказує, що є спадкоємцем по заповіту [PERSON] , яка померла [INFO] . За життя [PERSON]. склала заповіт, згідно з яким все своє майно заповіла йому, [PERSON] . Звернувшись до Підгаєцької державної нотаріальної контори з проханням про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, [PERSON] було повідомлено, що у документах, які належали померлій виявлено розбіжність, а саме у Договорі купівлі-продажу, посвідченому Хрущ Д.С., державним нотаріусом Бережанської державної нотаріальної контори 14 березня 1986 року, прізвище, ім`я, по батькові спадкодавиці зазначено як « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданому Підгаєцьким районним відділом ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 17 лютого 2021 року прізвище, ім`я, по батькові спадкодавиці вказано « [PERSON] », що унеможливлює встановити належність померлій спадкового майна. Враховуючи зазначене, заявник змушений звертатися до суду із заявою про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу особі з метою оформлення права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавиці. Ухвалою від 23.12.2025 суд прийняв заяву до розгляду та відкрив провадження у справі в порядку окремого провадження. Судовий розгляд призначено на 20 січня 2026 року на 14 год. 30 хв. 20.01.2026 у судове засідання з`явилася представниця заявника, адвокатка Луцишин Г.М. Представник заінтересованої особи Підгаєцької міської ради в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Заслухавши думку сторони заявника, суд вважав за можливе розглядати справу без участі представника заінтересованої особи. Представниця заявника клопотала про витребування інформації щодо вчиненої державним нотаріусом Бережанської державної нотаріальної контори Хрущ Д.С. 14 березня 1986 року нотаріальної дії, а саме посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку та сарая (продавець [PERSON] , покупець [PERSON] ) з Державного нотаріального архіву Тернопільської області. Оскільки такі відомості становлять нотаріальну таємницю, звертатися з адвокатським запитом і отримати їх самостійно представниця заявника не може. Ухвалою суду від 20.01.2026 клопотання представниці заявника [PERSON] , адвокатки Луцишин Г.М. про витребування доказів, - задоволено, витребувано у Державного нотаріального архіву Тернопільської області копії документів, на підставі яких 14 березня 1986 року державним нотаріусом Бережанської державної нотаріальної контори Хрущ Д.С. було вчинено нотаріальну дію, а саме посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку та сарая (продавець [PERSON] , покупець [PERSON] ). Відкладено судове засідання на 19.02.2026 року о 10 год. 00 хв. 03.02.2026 з Державного нотаріального архіву Тернопільської області до суду надійшла копія договору купівлі-продажу, посвідченого Бережанською державною нотаріальною конторою 14 березня 1986 року за реєстровим № 640 між [PERSON] та [PERSON] (вих.№ 34/01-21 від 29.01.2026). 19.02.2026 в судове засідання з`явилася представниця заявника. Інші учасники судового розгляду не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання. Заслухавши думку представниці позивачки, суд ухвалив продовжити судове засідання у відсутності осіб, які не з`явилися. У судовому засіданні представниця заявника заяву підтримала. Просила встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме: що договір купівлі-продажу, посвідчений 14 березня 1986 року державним нотаріусом Бережанської державної нотаріальної контори Хрущ Д.С., виданий на ім`я « [PERSON] », належав [PERSON] , яка померла [INFO] . Заслухавши пояснення представниці заявника, дослідивши докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. Суд встановив, щозаявник [PERSON] , народився [INFO] в селі Носів Бережанського (на даний час Тернопільського) району Тернопільської області, про що свідчить копія паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 14.05.2002 Надвірнянським РВ УМВС України в Івано-Франківській області (арк.спр.3). Як стверджує заявник, він є спадкоємцем після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим Підгаєцьким районним відділом ДРАЦС Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 17 лютого 2021 року (арк.спр.4зв.). За життя [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Носівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області Моравською В.М., 10 лютого 2015 року за реєстровим №09, згідно з яким [PERSON] , яка народилася [INFO] в селі Носів Підгаєцького (на даний час Тернопільського) району Тернопільської області, заповіла все своє майно [PERSON] (арк.спр.5). Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №65125152 від 10.06.2021 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , Підгаєцькою державною нотаріальною конторою зареєстровано спадкову справу. Номер у спадковому реєстрі 67800447, номер у нотаріуса 132 (арк.спр.6) 20 грудня 2022 року державним нотаріусом Підгаєцької державної нотаріальної контори [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, що належала [PERSON] , 1937 року народження, яка померла [INFO] (арк.спр.5 зв.) На звернення про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом до Підгаєцької державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо житлового будинку з надвірними будівлями в с.Носів, заявник отримав відповідь за підписом [PERSON] від 26.11.2025 за №738/01-16 про те, що у документах, які належали померлій виявлено розбіжність, а саме у Договорі купівлі-продажу, посвідченому 14 березня 1986 року державним нотаріусом Бережанської державної нотаріальної контори Хрущ Д.С., зазначено прізвище, ім`я, по батькові спадкодавця « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданому Підгаєцьким районним відділом ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 17 лютого 2021 року прізвище, ім`я, по батькові спадкодавиці вказано « [PERSON] », що унеможливлює встановлення належності померлій спадкового майна. Враховуючи ці розбіжності, видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом неможливо, тому нотаріусом запропоновано встановити факт належності спадкодавиці правовстановлюючого документа на житловий будинок у судовому порядку (арк.спр.9). За умовами договору купівлі-продажу, який був посвідчений 14 березня 1986 року державним нотаріусом Бережанської державної нотаріальної контори Хрущ Д.С. за реєстровим номером 640, [PERSON] продала належний їй жилий будинок площею 20 кв.м. та сарай, який знаходиться в с. Носів Бережанського району Тернопільської області [PERSON] , яка проживає в с. Носів Бережанського району (арк.спр.7зв.-8зв., 26). Стандартизована форма (бланк) договору заповнений машинописним способом, тобто інформація вдрукована друкарською машинкою, однак в графах, де сторони (продавець і покупець) залишили свої підписи, чітко видно, що покупець підписалася «Цетнарська». Державний нотаріальний архів Тернопільської області крім копії самого договору надіслало також копію довідки про право власності колгоспного двору (арк.спр.27), в якій набувачем будинку також зазначена [PERSON] . Згідно з довідкою, виданою за вих.№130 від 24.11.2025 старостою Носівськогостаростинського округу, інших осіб із прізвищем ім`ям по батькові [PERSON] чи [PERSON] чи [PERSON] чи [PERSON] , окрім [PERSON] , [INFO] , яка проживала в [ADDRESS] та померла [INFO] , не проживало і не проживає (арк.спр.10). Згідно з архівним витягом (вих.№15-14/724 від 21.11.2025) в погосподарській книзі с. Носів Підгаєцького району Тернопільської області за 1996-2000 роки, головою сім`ї записана [PERSON] , [INFO] . Разом з тим зазначено, що в особистому користуванні господарства перебувала земельна ділянка площею 0,37 га. Відомості про жилий будинок в особистій власності господарства не зазначено. За довідкою №2 від 22.01.2026, виданою старостою Носівського старостинського округу Іваном Панашій, житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS] належав [PERSON] , яка померла [INFO] . Будинковолодіння складається з житлового будинку 1940 року побудови, сарай - 1959 року побудови (арк. спр. 30). Відповідно до довідки з КП Підгаєцького районного БТІ №11 від 28.01.2026, виданої заявнику [PERSON] , житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS] належить від повідно до договору купівлі-продажу [PERSON] , яка померла [INFO] , а відповідно до довідки №2 від 22.01.2026 - [PERSON] (арк.спр.29). В свідоцтві про народження серії [NUMBER] , яке було видане 20.02.1991, прізвище ім`я по батькові спадкодавиці зазначено [PERSON] (арк.спр.4). Відповідно до ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України) суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5 із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до роз`яснення п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Факт належності спадкодавиці договору купівлі-продажу підтверджується збігом імені, даними про її фактичне місце проживання, а саме с. Носів (на той час Бережанського/Підгаєцького) району Тернопільської області, яке збігається із зазначеним місцем проживання у заповіті, місцем народження та смерті у свідоцтві про смерть, а також візуальною схожістю проставлених у заповіті та договорі купівлі продажу прописом підписів спадкодавиці. Очевидною є та обставина, що при заповненні договору купівлі-продажу державним нотаріусом Бережанської державної нотаріальної контори Хрущ Д.С. були допущені помилки в написанні прізвища та по батькові покупця « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] » та « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] », цілком ймовірно через людський фактор. Проставлений прописом підпис « [PERSON] » в графі покупець, підкреслює допущену нотаріусом помилку та підтверджує належність правовстановлюючого документа. Встановлення цього факту породжує для заявника юридичні наслідки, цей факт ніким не оспорюється і не спростовується, вказані ним обставини знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи судом, а тому суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Підстав для відмови в задоволенні заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документа суд не виявив.

Outcome: approved