Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом і просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття. В якості обґрунтування позовних вимог зазначено, що від фактичних шлюбних відносин у сторін народилася донька, відповідач є батьком дитини, проте належної допомоги на її утримання не надає, а тому донька перебуває на утриманні позивача. Позивач у судове засідання не з`явилась, проте від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без сторони позивача (а.с.19). Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час і місце судового засідання в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подавав. Оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання не з`явився в судове засідання без поважних причин і не подав відзив, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд згідно вимог ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно ст.180 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідно ст.ст.181, 191 СК України позивач, як мати дитини, має право на отримання від відповідача, як батька дитини, аліментів на утримання дитини у частці від його заробітку (доходу) від дня пред`явлення позову. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане 02.06.2023 року Малинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №92, де батьками зазначені [PERSON] і [PERSON] (а.с.4). Акт про фактичне місце проживання дитини, складений 15.07.2025 року, підписаний [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , справжність підписів яких засвідчено секретарем Аджамської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області Крикуненко Л.Ф., свідчить, що [PERSON] , [INFO] , проживає без реєстрації за місцем фактичного проживання та реєстрації своєї матері [PERSON] (а.с.7). Відповідач є батьком дитини, проте належної допомоги на її утримання не надає, а тому донька перебуває на утриманні матері. Таким чином, зваживши у сукупності докази по справі, суд приходить до висновку, що позивач самостійно забезпечити належне утримання дитини не може та потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, який є батьком дитини та повинен її надати, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, що не суперечить охоронюваним законом інтересам сторін і дитини, а також відповідає вимогам Сімейного кодексу України. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд вважає, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1331,20 грн., що відповідає вимогам ст.141 ЦПК України. Відповідно ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в стягненні аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved