Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

03 вересня 2024 року до Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, у якій заявник з урахуванням заяви про уточнення вимог, просить суд обмежити [PERSON] , [INFO] цивільної дієздатності, та призначити [PERSON] піклувальником над братом [PERSON] . Заяву мотивує тим, що його рідний брат, [PERSON] проживає разом із ним в одній двокімнатній квартирі квартирі. З ними також проживають їх батьки: мати, [PERSON] , [INFO] та батько, [PERSON] , [INFO] . Також в квартирі із ними живе його дружина, [PERSON] , [INFO] та їх семирічний син та десятирічна донька. Він з сім`єю живе в одній кімнаті, а його брат з батьками в іншій. Згідно з Довідкою до акта огляду МСЕК №746121, Мар`ян має III групу інвалідності з дитинства. Його брат має психічний розлад з дитинства. Відповідно до Висновка судово-психіатричного експерта №1006, при дослідженні поданих на експертизу об`єктів, що стосується психічного стану особи було з`ясовано, зокрема, що в зв`язку з розумовою відсталістю з емоційно-вольовою нестійкістю лікувався в КЗ ЛОКПЛ з 14.12.2006 по 08.02 2006 тa з 02.10.2006 пo 25.12.2006; з 26.09.2007 по 25.10.2007; з 02.04.2008 по 05.05.2008. З`ясовано, що мав захворювання: легка розумова відсталість, психопатоподібна поведінка, порушення соціальної адаптації. Навчався в спеціалізованій школі-інтернаті №3. Відповідно до Епікризу виписного медичної карти стаціонарного хворого №6563/2024, [PERSON] в дитинстві неодноразово лікувався в КНП ЛОР ЛОКПЛ з приводу емоційно-вольових розладів. Попередня виписка була в 2009 році. Проте протягом останніх 6 місяців його стан значно погіршився: [PERSON] почав вживати алкогольні напої та поводити себе неадекватно. Протягом дня безцільно ходить по місту, ввечері приходить додому та конфліктує з рідними. З квітня 2011 перебуває на обліку у Львівському обласному клінічному психоневрологічному диспансері. Також він неодноразово звертався до працівників поліції про неадекватні дії його брата про те, що він дебоширить, погрожує, вчиняє домашнє насильство відносно матері, а також побив його. Відповідно до Висновку судово-психіатричного експерта №1006, в період заподіяння тілесних ушкоджень [PERSON] о 30:00 30.06.2024, тобто в період ймовірного вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, [PERSON] не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час [PERSON] виявляє розумову відсталість в ступені помірно вираженої дебільності із значними емоційно-вольовими розладами та поведінковими порушеннями. До того ж його брат укладав договори ломбардного кредиту та застави, де предметом застави було майно, яке без їх відома взяв з дому. Всі ці обставини змушують його звернутись до суду з заявою про визнання його брата, [PERSON] недієздатним, та зважаючи на висновок судово-психіатричної експертизи №1251 від 04.08.2025, просить суд обмежити [PERSON] , [INFO] цивільної дієздатності, та призначити [PERSON] піклувальником над братом [PERSON] . В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник [PERSON] уточнену заяву підтримали у повному обсязі, просили таку задовольнити з підстав наведених у ній. У судовому засіданні представник заінтересованої особи [PERSON] підтримав уточнену заяву про визнання обмеження цивільної дієздатності [PERSON] . Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради Равойт-Верес Х.М. у судовому засіданні при вирішенні даної уточненої заяви поклалася на розсуду суду. Заслухавши учасників справи, дослідивши зібрані у справі письмові докази, суд вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Частиною 1 статті 30 ЦК України визначено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Відповідно до вимог ст. 36 ЦК України, суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона зловживає спиртними напоями, наркотичними засобами, токсичними речовинами, азартними іграми тощо і тим ставить себе чи свою сім`ю, а також інших осіб, яких вона за законом зобов`язана утримувати, у скрутне матеріальне становище. Цивільна дієздатність фізичної особи є обмеженою з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 296 ЦПК України, заяву про обмеження цивільної дієздатності може бути подано членами її сім`ї, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] є рідним братом [PERSON] , що не заперечувалося учасниками справи, який відповідно до довідки МСЕК №746121 є інвалідом ІІІ групи з дитинства. Згідно з наданими виписок-епікризу, [PERSON] хворіє на розумову відсталість легкого ступеня значне порушення поведінки, що вимагає догляду і лікування. Частиною третьою статті 297 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про стійкий психічний розлад, внаслідок якого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. У виняткових випадках, коли особа, щодо якої відкрито провадження у справі про обмеження її у цивільній дієздатності чи визнання її недієздатною, явно ухиляється від проходження експертизи, суд у судовому засіданні за участю лікаря-психіатра може постановити ухвалу про примусове направлення фізичної особи на судово-психіатричну експертизу (стаття 298 ЦПК України). У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» від 28 березня 1972 року роз`яснено, що даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров`я, виписка з історії хвороби й інші документи, видані лікувально-профілактичними закладами. Діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (частина перша статті 7 Закону України «Про психіатричну допомогу»). Для визначення психічного стану [PERSON] , судом 04.10.2024 призначено по справі судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставлено такі запитання: - чи хворіє [PERSON] , [INFO] психічним захворюванням? Якщо так, то яким? - чи здатний [PERSON] , [INFO] , усвідомлювати значення своїх дій та чи може керувати ними? Проведення даної експертизи доручено експертам Львівської філії судових експертиз державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» (м. Львів, вул. Кульпарківська, 95), попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України. Експертом-лікарем Львівської філії судових експертиз державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» проведено вищезазначену експертизу, що підтверджується висновком №1251 від 04.08.2025, з якого вбачається, що на даний час [PERSON] хронічним стійким психічним розладом не страждає, виявляє легку розумову відсталість в ступені помірно вираженої дебільності з емоційно-вольовими розладами, який істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Суд, врахувавши всі наявні в матеріалах справи медичні виписки щодо стану здоров`я [PERSON] , зважаючи на висновок судово-психіатричної експертизи №1251 від 04.08.2025, у якому зазначено, що [PERSON] хронічним стійким психічним розладом не страждає, приходить до висновку про недоведеність заявлених уточнених вимог. Суд відхиляє доводи заявника, що [PERSON] втратив повну чи частково цивільну дієздатність, оскільки це є його судженням та припущенням, а питання встановлення діагнозу психічного розладу відноситься виключно до компетенції лікарів-психіатрів, які в даному випадку свідчать про протилежне, а також враховуючи той факт, що останній на жодних обліках в психоневрологічному диспансері не перебував, захворювань, які б могли свідчити про обмеження дієздатності, не мав, та матеріалами справи не підтверджено. Оскільки вимога про призначення [PERSON] піклувальником над братом [PERSON] є похідною щодо вимоги про визнання обмеження цивільної дієздатності, тому у такій слід відмовити. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заяву [PERSON] слід залишити без задоволення. Згідно ч.2 ст. 299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною, відносяться на рахунок держави.

Outcome: dismissed