Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

Представник Акціонерного товариства «АКЦЕНТ - БАНК» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 21.03.2023 року [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банк з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку. Цього ж дня відповідач підписав Заяву щодо встановлення кредитного ліміту (або Заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком), на підставі якої йому відкрито поточний рахунок, встановлено відповідний кредитний ліміт та видано платіжну картку як засіб доступу до рахунку. Зазначені документи містять усі істотні умови кредитування, зокрема строк користування кредитом, розмір процентної ставки та максимальний розмір кредиту. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, а також видано платіжну картку. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором станом на 15.12.2025 за відповідачем обліковується заборгованість у розмірі 15081,08 грн, яка складається з: 10423,66 грн заборгованість за кредитом; 4657,42 грн заборгованість за відсотками. Представник позивача просив стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Ухвалою суду від 19.12.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідач правом на подання відзиву у встановлений законом строк не скористався. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, всі обставини, на які сторона посилалась як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.03.2023 [PERSON] підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. Відповідно до вказаної заяви відповідач своїм підписом підтвердив, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування та умовами обслуговування і кредитування, становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг. Окрім того, відповідач з підписанням вказаної анкети-заяви підтвердив факт ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг у А-Банку. Також, 21.03.2023 [PERSON] підписав Заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості у відповідача станом на 15.12.2025 виникла заборгованість у розмірі 15081,08 грн, що складається з наступного: 10423,66 грн - заборгованість за кредитом (тілом кредиту), 4657,42 грн - заборгованість за відсотками. Між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 13 та ст. 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Наданий позивачем розрахунок наявної заборгованості за договором відповідачем не оспорювався, жодних доказів, які б спростовували суму заборгованості відповідачем суду не надано, свій розрахунок не наведений, судово-економічна експертиза у справі за клопотанням відповідача не призначалась. Тобто, відповідач не спростував докази, надані банком щодо цього факту. [PERSON] користувався кредитними коштами та виконував свої зобов`язання за кредитом неналежним чином, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. У зв`язку із тим, що відповідач отримав кредитні кошти і у нього виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначені в договорі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог щодо стягнення із [PERSON] заборгованості. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме: сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: approved