Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

15.12.2025 представник позивача адвокат Горбовий В.А. звернувся до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони з 03.01.2015 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 09.02.2023. Від даного шлюбу у сторін є дитина [PERSON] , [INFO] , яка є дитиною з інвалідністю, що потребує великих витрат на її утримання та лікування. Дочка сторін проживає з позивачем та перебуває на її повному утриманні. Відповідач участі в утриманні дитини не приймає, між сторонами не досягнута згода щодо матеріального забезпечення дитини. Відповідач має можливість утримувати дитину, оскільки працевлаштований, інших утриманців не має. За таких підстав просить суд стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку від усіх видів доходу відповідача щомісячно до досягнення дитиною сторін повноліття. Також просить стягнути витрати позивача на правову допомогу у розмірі 20000,00 грн. Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 24.12.2025 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, направлено відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами. Позивач та її представник, належним чином повідомлені про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавали. Відповідач та його представник, належним чином повідомлені про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не подавав. 15.01.2026 від представника відповідача адвоката Грабара С.А. надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник вказує на часткове визнання позову. Вказує, що відповідач погоджується сплачувати аліменти у розмірі, про який просить позивач, проте зазначає, що будь-які переговори між сторонами щодо добровільного врегулювання спору не проводились, відповідач не ухилявся та не ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо утримання дитини. Відповідач неодноразово намагався зв`язатись з позивачем по телефону, проте остання на дзвінки не відповідає, виїхала з дитиною за кордон, що фактично і унеможливило добровільне виконання відповідачем свого обов`язку по утриманню дочки. Також представник заперечив щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, вказавши на його неспівмірність зі складністю справи. Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України вказане дає суду підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 03 січня 2015 року сторони зареєстрували шлюб, який було розірвано заочним рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 09.02.2023, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] та копією вказаного заочного рішення суду. У даному шлюбі у сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов`язок є рівним для обох батьків і покладається на них, не зважаючи на те, з ким із батьків проживає дитина. Проте, як стверджує представник позивача у позовній заяві, останній в добровільному порядку не надає позивачу матеріальну допомогу на утримання їх спільної дитини у розмірі, достатньому для забезпечення її потреб. За таких обставин позивачу важко самій створити умови для належного утримання дитини, її фізичного та духовного розвитку. Вказане дає суду підстави вважати, що відповідач зобов`язаний сплачувати на користь позивача аліменти на утримання спільної дитини. При визначенні розміру аліментів, суд виходить з такого. Мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку встановлений на законодавчому рівні. Частина 2 ст. 182 СК України визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 3 ст. 181 СК визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючи розмір аліментів, відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини сторін та відповідача, відсутність доказів наявності на утриманні відповідача інших осіб, працездатний вік відповідача та, зважаючи на рівний обов`язок батьків утримувати дітей, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір у сумі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь Державної судової адміністрації України. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України). Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. До матеріалів справи позивачем не додано докази на підтвердження її витрат на правничу допомогу, такі докази не подані суду протягом розгляду справи, про що вказував у позовній заяві представник позивача, а тому відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України є підстави для залишення заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу без розгляду.

Outcome: approved