Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 30.09.2025 та 10.10.2025 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Виконкому Тернівської районної у місті Кривому Розі ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності, в якій просить встановити факт свого постійного проживання на час відкриття спадщини з матір`ю [PERSON] , померлою [INFO] та просить визнати за собою право власності на 1/2 частку квартири в [ADDRESS] , у зв`язку з прийняттям спадщини після матері [PERSON] , померлої [INFO] , як за спадкоємцем першої черги за законом. 06.11.2025 через канцелярію суду позивач подала змінену позовну про збільшення позовних вимог та залучення в якості співвідповідача [PERSON] , в якій просить встановити факт свого постійного проживання на час відкриття спадщини з матір`ю [PERSON] , померлою [INFO] , просить визнати за собою право власності на 1/2 частку квартири в [ADDRESS] , у зв`язку з прийняттям спадщини після матері [PERSON] , померлої [INFO] , як за спадкоємцем першої черги за законом, просить встановити факт свого постійного проживання на час відкриття спадщини з бабою [PERSON] , померлою [INFO] та визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] , у зв`язку з прийняттям спадщини після баби [PERSON] , померлої [INFO] , як за спадкоємцем за правом представлення. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] після її смерті відкрилась спадщина на належну їй, згідно свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 22.06.1994, частку квартири [ADDRESS] . Позивач вказує, що вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON] , інших спадкоємців немає. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини постановою державного нотаріуса Шостої криворізької державної нотаріальної контори у Дніпропетровській області від 26.09.2025 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду. Позивач зазначає, що оскільки її мати тривалий час тяжко хворіла, [PERSON] на час її смерті постійно проживала з нею та доглядала її, а тому вважається такою, що прийняла спадщину на частку квартири. Крім того вказує, що її бабі [PERSON] та діду [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] від 20.02.1996. [INFO] дід позивача [PERSON] помер та після його смерті відкрилась спадщина на частку квартири [ADDRESS] , яку прийняла його жінка (баба позивача) [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 03.03.2023. Також, [PERSON] належить квартира [ADDRESS] . [PERSON] зазначає, що [INFO] померла її баба [PERSON] та після її смерті відкрилася спадщина на належну їй квартиру [ADDRESS] . Ще за життя [PERSON] був складений заповіт, посвідчений 04.02.2022 приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Бурлаком Р.О., зареєстрований за №169, яким вона заповіла належну їй квартиру [ADDRESS] відповідачу [PERSON] , яка є її онукою та яка прийняла спадщину на дану квартиру. Позивач вважає, що оскільки її матір [PERSON] була дочкою [PERSON] та померла ще [INFO] , позивач є спадкоємцем за правом представлення на квартиру [ADDRESS] . Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини на квартиру [ADDRESS] позивачу 25.09.2025 постановою приватного нотаріусу Криворізького нотаріального округу Дніпропетровської області Кноль О.А, було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини, а також відсутності документу на підтвердження факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та рекомендовано звернутись до суду. Водночас позивач вказує, що її бабуся була людиною похилого віку, мала серйозні проблеми зі здоров`ям, потребувала постійного догляду, у зв`язку з чим позивач на момент смерті постійно проживала з нею, а тому вважається такою що прийняла спадщину на квартиру [ADDRESS] . Заяви, клопотання учасників справи. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала заяву в якій наполягає на задоволенні позову та просить проводити розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача Кушнір С. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду повідомлена належним чином. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 12-30 год. 26.11.2025, за правилами загального позовного провадження. 06.11.2025 ухвалою суду прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог, залучено в якості співвідповідача [PERSON] та відкладено розгляд справи на 08-45 год. 26.11.2025. Ухвалою суду від 14.01.2026 у справі закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 09-00 год. 30.01.2026. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.07.1980, у відомостях про батьків вказано: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 16), яка 24.06.2000 зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 24.06.2000 (а.с. 17), який 13.05.2005 розірвала, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 13.05.2005 (а.с. 18). Також, 03.07.2015 позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 03.07.2015 (а.с. 19) та 17.03.2016 року розірвала шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 17.03.2016 (а.с. 20), а в подальшому, 22.10.2022 зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22.10.2022 (а.с. 21). Згідно свідоцтва № [NUMBER] на право власності на житло від 22.07.1994 виданого Північного ДГЗК Міністерства промисловості України, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08.10.2019 (а.с. 13). Постановою від 26.09.2025, державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори, Деркач Я.В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] , у зв`язку з тим, що було пропущено 6-місячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини та у зв`язку з відсутністю доказів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, запропоновано звернутися до суду (а.с. 14). Згідно доданого акту від 24.09.2025, який підписано мешканцями будинку [ADDRESS] , та посвідченого майстром ТОВ «УЮТ-2011», [PERSON] проживала однією сім`єю з [PERSON] та вели домашнє господарство по [ADDRESS] (а.с. 15). [INFO] народився батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.01.1960, у відомостях про батьків вказано: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 43). Згідно свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло від 20.02.1996 виданого органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів, квартира за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] , що також підтверджується технічним паспортом на квартиру (а.с. 41, 42). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24.05.2023 (а.с. 46). [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.01.2024 (а.с. 45). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.03.2023 виданого приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Петруш О.С. спадкоємцем [PERSON] , який помер [INFO] є його дружина [PERSON] , спадщина на яку видане свідоцтво, складається з: частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 47). Також, згідно доданого акту від 17.09.2025, підписаного мешканцями будинку [ADDRESS] , та посвідченого майстром ТОВ «УЮТ-2011», [PERSON] проживала однією сім`єю з [PERSON] та вели домашнє господарство (а.с. 90). Постановою від 26.09.2025, приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кноль О.А. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , у зв`язку з тим, що [PERSON] постійно не проживала із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, не надала належних та беззаперечних доказів постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та у встановлений законом строк не звернулася із заявою про прийняття спадщини (а.с. 48-50). На запит суду, державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори Деркач Я. 03.11.2025 надано Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), відповідно до яких після смерті [PERSON] , померлої [INFO] з заявами про прийняття або відмову від спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалося, заповіт не посвідчувався (а.с. 32-34). Також, на запит суду, приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кноль О.А. 15.12.2025 надано Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), відповідно до яких, 13.12.2023 була заведена спадкова справа №153/2023 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , на підставі заяви [PERSON] за життя [PERSON] склала заповіт, яким померла на випадок своєї смерті заповіла [PERSON] належну їй квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . 13.02.2025 нотаріусом було видане [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Також, 25.09.2025 до приватного нотаріусу звернулася онука померлої, батько якої [PERSON] помер, [PERSON] як спадкоємець померлої із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємці за законом, які б прийняли спадщину відсутні (а.с. 66-68). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Суд вважає можливим, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, розглянути справу за відсутності учасників справи, які надали заяви про розгляд справи за їх відсутності та на підставі наявних у суду матеріалів. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає необхідним позовну заяву задовольнити. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина сьома статті 19 ЦПК України). Частиною першою статті 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору. Згідно із частиною першою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України). Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 17 червня 2024 року у справі № 753/21178/21 та від 11 вересня 2024 року № 335/4669/23. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», в судовому засіданні необхідно дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08.10.2019 (а.с. 13). [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24.05.2023 (а.с. 46). [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.01.2024 (а.с. 45). Також, на підтвердження того факту, що позивач [PERSON] постійно проживала разом із [PERSON] , померлою [INFO] та з [PERSON] , померлою [INFO] , на час відкриття спадщини надано акти. Згідно до вимог чч.1,3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. За змістом п. 3.22 розділу 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого 22 лютого 2012 року за № 282/20595, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті проживав разом із спадкодавцем. Оскільки факт проживання за життя [PERSON] , померлою [INFO] та [PERSON] , померлою [INFO] , разом із [PERSON] , [INFO] , підтверджуються належними і допустимими доказами доданими до матеріалів справи, від встановлення факту постійного проживання із спадкодавцями, залежить виникнення у позивача права на прийняття спадщини, тому суд вважає необхідним встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , із спадкодавцем [PERSON] , померлою [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] та спадкодавцем [PERSON] , померлою [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Щодо визнання права власності суд зазначає наступне. Згідно правової позиції ВС, висловленої у Постанові від 25.03.2020 по справі № 305/235/17 - під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплаті податків та інших платежів тощо Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, що передбачено ч.1 ст. 1221 ЦК України. Відповідно до ч. 2-3 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Стаття 1297 ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва № [NUMBER] на право власності на житло від 22.07.1994 виданого Північного ДГЗК Міністерства промисловості України, матері позивача [PERSON] на праві приватної власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Також, згідно свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло від 20.02.1996 виданого органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів, квартира за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності належить діду позивача [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] , яка є бабусею позивача, що також підтверджується технічним паспортом на квартиру (а.с. 41, 42). При цьому, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.03.2023 виданого приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Петруш О.С. спадкоємцем [PERSON] , який помер [INFO] є його дружина [PERSON] , спадщина на яку видане свідоцтво, складається з: частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 47). Згідно положень Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Постановою від 26.09.2025, державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори, Деркач Я.В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] , у зв`язку з тим, що було пропущено 6-місячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини та у зв`язку з відсутністю доказів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, запропоновано звернутися до суду (а.с. 14). Також, постановою від 26.09.2025, приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кноль О.А. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , у зв`язку з тим, що [PERSON] відсутні відомості щодо постійного проживання із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини та у встановлений законом строк не звернулася із заявою про прийняття спадщини (а.с. 48-50). Згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Оскільки позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] та спадкоємцем за правом представлення після смерті бабусі [PERSON] , померлої [INFO] , існують перешкоди для оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку, тому суд вважає, що існують правові підстави для задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved