Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Зміст позовних вимог Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення солідарно заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в розмірі 19392,73 грн, інфляційної складової боргу в розмірі 7051,38 грн, трьох відсотків річних в сумі 1817,85 грн, судового збору у сумі 3028,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі ордеру № 69977 серії Б від 03.11.1967 в квартиру [ADDRESS] , боржникам було надано право на вселення. Відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади міста Києва станом на 02.10.2025 усі відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Позивач вказує, що свої обов`язки, визначені нормативно-правовими актами, як організація, яка надає послугу з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, він виконує належним чином, тобто своєчасно та якісно. Проте відповідачі, всупереч чинному законодавству України, протягом тривалого часу, ухиляються від виконання своїх обов`язків зі сплати коштів, за послугу, яку надає КП «Керуюча компанія», у зв`язку з чим станом на 01.03.2025 за особовим рахунком вказаної квартири перед виконавцем послуг, а саме: КП «Керуюча компанія», виникла заборгованість щодо оплати послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій. Повідомлення учасників про розгляд справи Позивач повідомлявся про розгляд справи шляхом надсилання копії ухвали до електронного кабінету, що підтверджується відповідними довідками. Відповідачі повідомлялися про розгляд справи належним чином, а саме шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви з додатками на адресу їх зареєстрованого місця проживання ( [ADDRESS] ) Поштові відправлення повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». У силу положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що поштові відправлення вручені відповідачам та вони є повідомленими про розгляд справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом Згідно з рішенням Київської міської ради «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» № 270/270 від 09.10.2014 було створено КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» (надалі - КП «Керуюча компанія») з метою надання у Деснянському районі м. Києва послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території. Відповідно до п. 2.1. Статуту підприємство створене з метою забезпечення ефективного управління, належного утримання житлового та нежитлового фонду, утримання прибудинкових територій, об`єктів благоустрою та отримання прибутку. На підставі розпорядження Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 30.01.2015 № 48 майно, що віднесене до сфери управління Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, закріплено на праві господарського відання за КП «Керуюча компанія», в т.ч. майно за спірною адресою. КП «Керуюча компанія» розроблено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який є договором приєднання. Вказаний договір було опубліковано в офіційному друкованому засобі масової інформації Київської міської ради газеті «Хрещатик» № 99 (4695) від 14.07.2015. Згідно з пунктами 3.1, 3.2, 3.3 Договору, опублікованого в газеті «Хрещатик», розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячно системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше ніж до 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Послуги оплачуються в безготівковій формі. Тарифи та структура тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій затверджені розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Про встановлення тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій» № 668 від 06.06.2017. На підставі п. 3-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та зважаючи на те, що співвласники багатоквартирного будинку за спірною адресою, не визначилися з формою управління КП «Керуюча компанія» продовжує надавати послугу з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за ціною, яка тотожна тарифу, затвердженому розпорядженням Київської міської державної адміністрації № 668. На підставі ордеру № 69977 серії Б від 03.11.1967 в квартиру [ADDRESS] , відповідачам було надано право на вселення. Відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади міста Києва [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , а отже, є споживачами послуг, які надає позивач. Норми права та мотиви суду Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач. Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Згідно з розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Про встановлення тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій» № 668 від 06.06.2017 послуга з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій включає в себе, зокрема: -прибирання прибудинкової території; -прибирання сходових кліток; -вивезення побутових відходів; -прибирання підвалу, технічних поверхів та покрівлі; -технічне обслуговування ліфтів тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, з яким також погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18). Питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування у справі та має істотне значення для правильного її вирішення (постанови Верховного Суду від 28 жовтня 2019 року у справі № 727/9295/16-ц, від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц (провадження № 61-11107св18)). За приписами статей 526, 525, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З матеріалів справи вбачається, що станом 01.03.2025 за особовим рахунком № [NUMBER] квартири [ADDRESS] перед виконавцем послуг наявна заборгованість з оплати послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 01 вересня 2020 року по 01 березня 2025 року в розмірі 19392,73 грн. Доказів сплати вказаної заборгованості відповідачами не надано. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини у справі, зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період 01 вересня 2020 року по 01 березня 2025 року в розмірі 19392,73 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом № 2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та діє на час ухвалення рішення. Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05 березня 2022 р. № 206 установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Ця постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року. Однак постановою Кабінету Міністрів України № 1405 від 29.12.2023, яка набрала чинності 30.12.2023, внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206, відповідно до яких установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих російською федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 квітня 2015 р. № 285). Постановою Кабінету Міністрів України № 1405 від 29.12.2023 не встановлено ретроактивності закону, тобто зворотної дії в часі положень вказаної постанови. Отже, з 24 лютого 2022 року по 29 грудня 2023 року нарахування та стягнення судом інфляційних втрат, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням було заборонено на всій території України. Однак позивачем заявлено до стягнення з відповідача за період з 01 вересня 2020 року по 01 серпня 2025 року інфляційні втрати в розмірі 7051,38 грн та 3 % річних в розмірі 1817,85 грн. Із спірного періоду слід виключити нарахування інфляційних втрат, трьох процентів річних за період 24 лютого 2022 року по 29 грудня 2023 року, та здійснити нарахування за період з 01 вересня 2020 року по 23 лютого 2022 року, та з 30 грудня 2023 року по 01 серпня 2025 року, як наслідок, інфляційні втрати за цей період становлять 4236,42 грн, а 3 % річних - 1161,74 грн. Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період 01 вересня 2020 року по 01 березня 2025 року в розмірі 19392,73 грн, та інфляційних втрат за період з 01 вересня 2020 року по 23 лютого 2022 року, та з 30 грудня 2023 року по 01 серпня 2025 року в розмірі 4236,42 грн, 3 % річних за період з 01 вересня 2020 року по 23 лютого 2022 року, та з 30 грудня 2023 року по 01 серпня 2025 року в розмірі 1161,74 грн. Щодо судового збору Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. З огляду на те, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідачів (невиконання обов`язку зі сплати боргу за послугу з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій протягом тривалого часу), тому судові витрати покладаються на відповідачів у повному обсязі. Оскільки солідарного стягнення суми судових витрат законом не передбачено, тому з кожного відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір по 1514,00 грн (3028,00 грн/2).

Outcome: partial