Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

05 серпня 2024 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про поділ земельної ділянки площею 0,0227 га кадастровий номер: 5110137600:70:007:0051 за адресою: [ADDRESS] , виходячи з висновку експерта [PERSON] №23/24 від 05.08.2024 року, шляхом виділу [PERSON] земельної ділянки площею 16,75 кв.м, позначеної у висновку зеленим кольором, [PERSON] земельної ділянки площею 16,75 кв.м, позначеної у висновку експерта синім кольором; а земельну ділянку кадастровий номер: 5110137600:70:007:0051 під будинком та прилеглу праворуч до нього земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] загальною площею 193,5 кв.м залишити в загальному користуванні співвласників. Свої позовні вимоги він обґрунтовував тим, що вказана земельна ділянка належить сторонам на праві спільної часткової власності по 1/2 частині за кожним. На вказаній земельній ділянці розташований житловий будинок [ADDRESS] , 1/2 частина якого належить позивачеві, інша 1/2 частина, після виділу як 1/1 частка, - відповідачеві. Ця частка становить перший поверх будинку, в якій розміщена аптека. Позивач користується і володіє другим поверхом. Спільною земельною ділянкою користуються також сторонні особи: продаці аптеки, покупці, без погодження з ним встановлюють на ній генератор, корзини для сміття, у зв`язку з чим між сторонами виникають постійні суперечки, а врегулювати мирним шляхом питання користування спільною ділянкою вони не можуть. Згідно з висновком експерта № 23/24 судової будівельно-технічної експертизи від 05 серпня 2024 року існує один технічно можливий варіант поділу спільної земельної ділянки: надати кожному із співвласників вільні від забудови земельні ділянки, площею 16,75 кв.м відповідно до часток у праві власності по 1/2, а земельну ділянку під будинком та прилеглу праворуч до нього земельну ділянку, загальною площею 193,5 кв.м залишити в загальному користуванні сторін. Позивач вважає, що запропонований варіант поділу земельної ділянки може бути використаний судом. 07 серпня 2024 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження. 11 листопада 2024 року відповідач, в інтересах якого діє його представниця адвокат Щелакова К.В., надав суду додаткові пояснення, в яких зазначив, що 18 травня 2018 року на підставі договорів купівлі-продажу відповідач набув у [PERSON] 1/2 частку земельної ділянки та житлового будинку, на підставі яких до покупця у власність перейшов весь перший поверх будинку із підсобними приміщеннями. Купівля-продаж здійснювалася за згодою позивача, який був чоловіком продавця [PERSON] . Згідно з наданим висновку експерта від 05 серпня 2024 року пропонується земельну ділянку під двором розділити між сторонами по 16,75 кв.м кожному. Проте такий поділ порушуватиме право відповідача на вільний доступ до вікон та стіни будинку, які розташовані на 1-у поверсі та є у його власності, у висновку взагалі не врахований сталий порядок користування подвір`ям, яке потрібно позивачеві виключно для проходу на 2 поверх будинку. Відповідач вважає, що поділ земельної ділянки відповідно до ідеальних часток в натурі неможливий. Запропонований позивачем варіант поділу земельної ділянки призведе до втрати для відповідача функціонального значення земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування будинку, також при поділі ділянки будуть порушені санітарно-будівельні норми, перекритий вільний доступ по периметру до вікон та стін будинку. У зв`язку з чим сторона відповідача просили відмовити у задоволенні позову. 18 грудня 2024 року у справі за клопотаннями учасників справи було призначено судову будівельно -технічну експертизу, її проведення доручено ОНДІСЕ, провадження у справі зупинено. 11 вересня 2025 року судом поновлено провадження після отримання висновку експертизи. 27 жовтня 2025 року закінчено підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивач та його представниця адвокат Вдовіченко Г.М. позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили поділити земельну ділянку відповідно до висновку ОНДІСЕ. Представниця відповідача адвокат Щелакова К.В. позовні вимоги не визнала, вказавши, що наданий судовим експертом варіант поділу земельної ділянки не забезпечить вирішення спору між співвласниками. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що земельна ділянка площею 0,0227 га, кадастровий номер: 5110137600:70:007:0051 за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності по 1/2 частині кожному: - [PERSON] на підставі договору про спільну часткову власність на земельну ділянку, серія та номер: 523, виданий 03 квітня 2018 року, видавник: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Алєксєєва О.О.; - [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 785, виданий 18 травня 2018 року, видавник: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Алєксєєва О.О. На вказаній земельній ділянці розташований житловий будинок під [ADDRESS] загальною площею 298,5 кв.м, житловою площею 110,1 кв.м. 1/2 частка вказаного будинку належить позивачеві на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 1559, виданий 11 вересня 2015 року, видавник: приватний нотаріус Алєксєєва О.О.; декларації про готовність до експлуатації об`єкта, серія та номер: ОД 142170661081, виданої 07 березня 2017, видавник Управління ДАБК Одеської міської ради. Інша 1/2 частка будинку належить відповідачу [PERSON] , яка була виділена як 1/1 частка нежитлового приміщення аптеки № 1 площею 147,7 кв.м на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 782, виданого 18 травня 2018 року, видавник: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Алєксєєва О.О.; висновку, серія та номер: № 5830119 та технічного паспорту, виданих 01 серпня 2019 року ТОВ «АБТІ». Таким чином, у власності відповідача перебуває ціла частка нежитлового приміщення площею 147,7 кв.м, що становить перший поверх будинку і знаходиться у володінні та користуванні відповідача, в якій розміщена аптека. Позивач користується другим поверхом будівлі. 17 липня 2025 року судовий експерт ОНДІСЕ за ухвалою суду надав висновок № 197-34-25 щодо вирішення спору між сторонами. Судовим експертом запропоновано один найдоцільніший варіант поділу земельної ділянки, яка вільна від забудови, за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5110137600:70:007:0051, за яким співвласнику [PERSON] пропонується виділити земельну ділянку площею 16,75 кв.м (позначено червоним штрихуванням), вхід на яку пропонується здійснювати зі сторони [ADDRESS] , а співвласнику Гоел Ануджу - земельну ділянку площею 16,75 кв.м (позначену зеленим штрихуванням), вхід на яку пропонується здійснювати зі сторони [ADDRESS] . Що стосується встановлення земельного сервітуту на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] за кадастровим номером 5110137600:70:007:0051, експерт пропонує накласти земельний сервітут площею 8 кв.м на частину земельної ділянки площею 16,75 кв.м, яка за варіантом розподілу запропонована для співвласника [PERSON] , на право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд на користь співвласника [PERSON] . Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15ЦК України). Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України). За нормами ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з положеннями статті 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Проте, реалізуючи свої права, власник зобов`язаний не порушувати права, свободи, гідність та охоронювані законом інтереси громадян, суспільства, не завдавати шкоди навколишньому середовищу, не погіршувати природну якість землі, води, інших об`єктів природи. Під час здійснення своїх прав і виконання обов`язків власник зобов`язаний додержуватись моральних засад суспільства. Частиною першою статті 355 ЦК України визначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (частина перша статті 356 ЦК України). Згідно з частинами першою - третьою статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (ч.ч.1,3 ст.364 ЦК України). Відповідно до вимог ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За нормами ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Як визначено ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи встановлені обставини та вказані норми, суд дійшов висновку, що вимога про поділ земельної ділянки підлягає задоволенню, оскільки належним доказом, а саме висновком судового експерта ОНДІСЕ № 197-34-25 від 17 липня 2025 року, підтверджується можливість поділу ділянки між співвласниками. Доводи представника відповідача пр те, що надана експертиза не забезпечує вирішення спору, суд розцінює критично, оскільки належним доказом у вирішенню даного спору є саме експертний висновок, отриманий на виконання ухвали суду постановленої на вирішення заявлених сторонами клопотань. Згідно з ч.1, п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Нормами ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України закріплено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Під час звернення до суду позивачем за подання позову сплачено судовий збір у розмірі 1485 грн, а в процесі розгляду справи ним оплачено частину вартості експертизи у розмірі 10177 грн., що підтверджується наявними у справі квитанціями. Отже, враховуючи вказані норми та задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у сумі 11662 грн.

Outcome: approved