Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно особового рахунку № [NUMBER] відкритого на КП «Прилукитепловодопостачання» Прилуцької міської ради Чернігівської області на ім`я [PERSON] , остання являється споживачем комунальних послуг, які надаються КП «Прилукитепловодопостачання» в житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] . Внаслідок несвоєчасної та неповної оплати відповідачем за спожиті житлово-комунальні послуги за нею утворилася заборгованість, яка станом на 01 липня 2025 року становить 31 292,38 грн. Тому позивач звернувся з відповідним позовом до суду. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 серпня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання, яке відкладено до 12 січня 2025 року. У судове засідання представник позивача не з`явився, але надав заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу без участі представника позивача. Проти прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Своїм правом на надання пояснень у судовому засіданні не скористався, про причини неявки не повідомляв. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У зв`язку з цим суд на підставі ст.280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази та вивчивши всі матеріали справи, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав. Згідно довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області від 29 серпня 2025 року [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За загальним правилом, передбаченим ч.1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Згідно ч.1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або його основної частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою. Зі змісту позовної заяви про стягнення заборгованості вбачається, що КП «Прилукитепловодопостачання» заявлено вимогу про стягнення з [PERSON] заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, які надаються за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17 Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду зазначив, що житлово-комунальні послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна, а тому позови про стягнення заборгованості з їх оплати повинні пред`являтися за місцем знаходження цього майна за правилами виключної підсудності. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 липня 2020 року у справі №910/10647/18 вказала на те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У постанові від 16 лютого 2021 року у справі №911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми про виключну підсудність. Наведене свідчить, що до вимоги про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг повинні розглядатись за правилами виключної підсудності за місцезнаходженням цього майна. Згідно нарахування за надані послуги за грудень 2021 липень 2025 по особовому рахунку № [NUMBER] , [ADDRESS] , відкритого КП «Прилукитепловодопостачання» на ім`я [PERSON] , станом на 01 липня 2025 року, заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги становить 31 292 грн. 38 коп. (а.с.4-22). Згідно відповіді Центру надання адміністративних послуг м. Прилуки від 29.08.2025 за №01-16/338 вбачається, що у зв`язку із відсутністю актуальних даних в Реєстрі територіальної громади за адресою: [ADDRESS] , інформація щодо зареєстрованих осіб відсутня. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 07.10.2025 за №446596950, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано на праві приватної спільної часткової власності за [PERSON] (1/2 частина) та [PERSON] (1/2 частина). Згідно копії актового запису про смерть №787 від 23 жовтня 2015 року, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в селі Ольшана Ічнянського району Чернігівської області. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначено Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Зокрема, відповідно до п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний, в тому числі, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ст. 162 Житлового кодексу України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Крім цього, слід врахувати позицію Верховного Суду України, яка висловлена постанові під час розгляду справи № 6-59цс13 від 30.10.2013 року, згідно з якою, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, і відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному обсязі. Відсутність укладеного договору з КП «Прилукитепловодопостачання» Прилуцької міської ради не звільняє відповідача від обов`язку оплачувати надані їй послуги (Постанова Верховного Суду від 26 вересня 2018 року за №750/12850/16-ц). Відповідно до ст. 526-527 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За таких обставин, оскільки судом встановлено, що [PERSON] будучи співвласником квартири [ADDRESS] , не виконує свої зобов`язання щодо своєчасного внесення коштів за оплату наданих житлово-комунальних послуг, в результаті чого станом на 01 липня 2025 року, за нею утворилася заборгованість в розмірі 31 292 грн. 38 коп. та враховуючи, що відповідачем не надано суду будь-яких доказів щодо здійснення ним платежів в рахунок виконання зобов`язань за вказаним особовим рахунком, як і не надано докази, що не отримує житлово-комунальні послуги, тому позовні вимоги про стягнення заборгованості на користь КП «Прилукитепловодопостачання» беззаперечно підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 3 028,00 грн. в рахунок відшкодування витрат, понесених на сплату судового збору при подачі позовної заяви до суду. На підставі наведеного та ст.526, 527, 611, 612, ЦК України, ст.162 Житлового кодексу України, ст.1, 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: approved