Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

[PERSON] (далі [PERSON] , позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі [PERSON] , відповідач ), в якому просила суд: розірвати договір за індивідуальним замовленням № 505, укладений 05.05.2024 між [PERSON] та [PERSON] . Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] отримані внаслідок невиконання [PERSON] договору за індивідуальним замовленням № 505 від 05.05.2024 збитки, що складаються із сплаченої попередньої оплати в сумі 50 000 грн. 00 коп., пені за невиконання умов Договору на суму 2 400 грн. 00 коп., інфляційних втрат в сумі 7 174 грн.25 коп. та 3% річних за користування чужими коштами в сумі 1 461 грн. 29 коп., понесених збитків в сумі 26 000 грн. 00 коп., завданої моральної шкоди в сумі 12 000 грн. 00 коп., а всього, на загальну суму 99 035 грн. 54 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] , 05.05.2024 уклала із [PERSON] , Договір за індивідуальним замовленням № 505, який є договором купівлі-продажу кухонних меблів. У відповідності до п. 8 Договору [PERSON] є «Продавець», а [PERSON] - «Покупець». На підставі п. 1.1. Договору Продавець зобов`язується поставити меблеву продукцію (далі - «Товар»), а Покупець - прийняти та оплатити Товар в порядку та у строки, які зазначені в даному договорі. [PERSON] мав за Договором виготовити, поставити та встановити кухонні меблі. За п. 1.2. Договору кількість, характеристики і вартість Товару викладені у Специфікації, узгодженій обома сторонами, яка є невід`ємною частиною цього Договору (додаток, ескіз, проект). Позивач вказує на те, що у ході переписки між нею за телефонним номером [NUMBER] та Відповідачем за телефонним номером [NUMBER] у безкоштовному месенджері для обміну повідомленнями, здійснення дзвінків та відеодзвінків через Інтернет, а також для створення групових чатів та спільнот Viber, було обрано та погоджено ескіз, проект та орієнтовну вартість меблевої продукції, тобто кухні, яку зобов`язався поставити їй [PERSON] . Погоджена вартість кухні склала 80 000 грн. 00 коп. Переписка між [PERSON] та [PERSON] тривала з квітня по серпень 2024 року. Погодження та уточнення ескізу кухонних меблів тривало в переписці ще до укладення Договору (починаючи з квітня 2024 року), а остаточне погодження ескізу відбулось у переписці 08.06.2024. Таким чином, викладені Відповідачем ескізи та розрахунки і погоджені Позивачем у зазначеній переписці у Viber, є додатками (специфікаціями) до укладеного між сторонами Договору. У відповідності до п. 6.4. Договору, у разі внесення змін у Договорі та специфікації (розмір, колір, наповнення, фурнітура, тканина і т. д.) виготовлення Товару призупиняється і датою укладення Договору вважається дата внесення змін. За п. 2.2. Договору Покупець вносить передплату 50 000,00 грн. За п. 3.2.1. Договору Продавець зобов`язується під час підписання Договору внести предоплату в розмірі, зазначеному у п. 2.2. На виконання та за умовами Договору, [PERSON] , в день укладення Договору, тобто, 05.05.2024, сплатила [PERSON] 50 000 грн. 00 коп. у якості передоплати, як то вимагали п. п. 2.2., 3.2.1. Договору. На підтвердження отримання зазначеної суми [PERSON] здійснив рукописну відмітку про отримання передплати та поставив свій підпис, що підтверджує отримання ним коштів. Контрольні заміри були здійснені у день підписання Договору, а всі погодження 08.06.2024. Остаточною датою погодження проекту була дата 08.06.2024, коли [PERSON] надіслав [PERSON] у месенджері Viber кінцевий варіант узгодженого проекту кухні, що є додатками до Договору. За п. 3.1.1. Договору Продавець зобов`язується поставити товар протягом 21-37 робочих днів з моменту внесення суми предоплати, зазначеної в п. 2.1. [PERSON] прийняв 50 000,00 грн. від [PERSON] та зобов`язався поставити кухонні меблі у строк, передбачений п. 3.1.1. Договору, проте так їх і не поставив. Таким чином, [PERSON] свої зобов`язання не виконав та уникає зустрічі та телефонного спілкування, що підтверджується перепискою Позивача та Відповідача в месенжері Viber, також Відповідач в телефонних розмовах повідомив [PERSON] , що кошти, які він отримав як передоплата, вже витрачені і повернути останній їх не має можливості. За п. 6.1. Договору, у разі, якщо Продавець порушує строк поставки товару з виготовлення меблів більше ніж на один місяць, Продавець зобов`язується сплатити Покупцеві пеню в розмірі 0,1 % від вартості Товару за кожен робочий день прострочення, але не більше 30 робочих днів, після чого Покупець має право розірвати даний договір з поверненням внесених Продавцю коштів. У зв`язку з невиконанням [PERSON] умов за Договором, останньому 06.01.2025 була надіслана претензія (повідомлення-вимога) про відмову від прийняття меблевої продукції та повернення коштів, сплачених у якості попередньої оплати вартості меблів за Договором, та нараховано пеню і проценти за користування грошовими коштами. Сума нарахованої пені склала 2 400,00 грн., сума процентів за користування грошовими коштами - 6 500,00 грн. Претензія надіслана [PERSON] на чотири відомі Позивачу адреси, де він міг перебувати, а саме: [ADDRESS] ; [ADDRESS] ; [ADDRESS] ; [ADDRESS] . За даними офіційного Веб-сайту АТ «УКРПОШТА» поштове відправлення № 0800100048899 (претензія, яка відправлялась на адресу: 08001, Київська обл., с-ще Макарів. вул. Василя Стуса, 32-а) вручена [PERSON] 14.01.2025. Проте, ніякої реакції щодо претензії з боку Відповідача так і не надійшло. Разом з цим, надіслання претензії Відповідачу перед зверненням позивача до суду, тобто, вжиття заходів із досудового врегулювання спору не є обов`язковою умовою звернення до суду із цим позовом про стягнення заборгованості за договором про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення заборгованості, про що детально буде обґрунтовано нижче. В даному випадку має значення реагування [PERSON] на претензію, тобто, відсутність реакції, що свідчить про небажання якось компенсувати [PERSON] завдану мені шкоду добровільно. Окрім власноруч зазначеної [PERSON] сплаченої Позивачем суми 50 000,00 грн. в Договорі та підписання Договору, факт сплати [PERSON] 50 000,00 грн. попередньої оплати за Договором підтверджується і іншими доказами. Так, після тривалого невиконання зобов`язання за Договором зі сторони Відповідача, [PERSON] було подано до відділення поліції № 3 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області заяву про внесення відомостей до ЄДРДР відносно [PERSON] , який, вчинив шахрайство з приводу заволодіння коштами в сумі 50 000,00 грн. На підставі заяви [PERSON] відділенням поліції № 3 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області розпочато кримінальне провадження № 12024116210000098, внесене до ЄРДР 03.09.2024 відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 190 КК України. В ході проведення досудового розслідування [PERSON] дав у поліції пояснення, що дійсно 05.05.2024 отримав від [PERSON] 50 000,00 грн. у якості попередньої оплати за кухонні меблі, і він обіцяв зробити та поставити [PERSON] , про що був укладений Договір за індивідуальним замовленням № 505. Однак, вчасно виготовити меблі не зміг, а кошти протратив. Повернути [PERSON] кошти не має можливості. У зв`язку з невиконанням [PERSON] . Договору, [PERSON] була вимушена замовити кухонні меблі у іншого постачальника, що у кінцевому випадку стало їй дорожче. Крім того, у зв`язку з невиконанням [PERSON] . Договору, [PERSON] , зазнала моральної шкоди яка полягала в душевних стражданнях, соціальному приниженні, відчуттях неповноцінності серед їх знайомих, викликаних необхідністю протягом півроку разом з дітьми та чоловіком орендувати інше житло, харчуватись в погано пристосованих умовах, вживаючи неповноцінну їжу, яку можна було приготувати на підручних предметах, створюючи собі незручності неможливістю належним чином використовувати свою власність (будинок), відчуттям неналежного створення сімейного благополуччя, тобто, матері та дружини, що не може забезпечити сімейний затишок, подальшим зверненням до правоохоронних органів та в суд, щоб довести порушення своїх прав протягом тривалого часу. Розмір моральної шкоди, завданої Відповідачем, Позивач оцінює у 12 000,00 грн. Таким чином, у зв`язку з невиконанням [PERSON] . Договору, [PERSON] зазнала збитків які складаються з сплаченої попередньої оплати в сумі 50 000 грн. 00 коп., пені за невиконання умов Договору на суму 2 400 грн. 00 коп., інфляційних втрат в сумі 7 174 грн.25 коп. та 3 % річних за користування чужими коштами в сумі 1 461 грн. 29 коп., понесених збитків в сумі 26 000 грн. 00 коп., завданої моральної шкоди в сумі 12 000 грн.00 коп., а всього, на загальну суму 99 035 грн. 54 коп., що і стало підставою для звернення до суду. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.07.2025 року справу №370/2136/25 та передано на розгляд судді Косенко А.В. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 30.07.2025 року даний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копія ухвали від 30.07.2025 року та позовна заява з додатками направлялась [PERSON] за останньою відомою адресою проживання, а саме: [ADDRESS] , проте поштове повідомлення за № 0610280858385, повернулось до суду з відміткою «одержувач відсутній за вказаною адресою». У зв`язку з чим [PERSON] додатково, було повідомлено про розгляд справи у відповідності до вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України на офіційному веб порталі судової влади України. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Суд, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали даної справи приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З змісту наданих документів було встановлено, що 05.05.2024 [PERSON] уклала із [PERSON] , Договір за індивідуальним замовленням № 505, який є договором купівлі-продажу кухонних меблів (а.с.17-18). У відповідності до п. 8 Договору [PERSON] є «Продавець», а [PERSON] - «Покупець». На підставі п. 1.1. Договору Продавець зобов`язується поставити меблеву продукцію (далі - «Товар»), а Покупець - прийняти та оплатити Товар в порядку та у строки, які зазначені в даному договорі. За п. 1.2. Договору кількість, характеристики і вартість Товару викладені у Специфікації, узгодженій обома сторонами, яка є невід`ємною частиною цього Договору (додаток, ескіз, проект). Відповідно до скріншотів переписки, вбачається, що між Позивачем за телефонним номером [NUMBER] та Відповідачем за телефонним номером [NUMBER] у безкоштовному месенджері для обміну повідомленнями, здійснення дзвінків та відеодзвінків через Інтернет, а також для створення групових чатів та спільнот Viber, було обрано та погоджено ескіз, проект та орієнтовну вартість меблевої продукції «кухні», яку зобов`язався поставити [PERSON] . Погоджена вартість кухні склала 80 000 грн. 00 коп. Переписка між [PERSON] та [PERSON] тривала з квітня по серпень 2024 року. Погодження та уточнення ескізу кухонних меблів тривало в переписці ще до укладення Договору (починаючи з квітня 2024 року), а остаточне погодження ескізу відбулось у переписці 08.06.2024 (а.с.19-44). На виконання та за умовами Договору, [PERSON] , в день укладення Договору, тобто, 05.05.2024, сплатила [PERSON] 50 000 грн. 00 коп. у якості передоплати, як то вимагали п. п. 2.2., 3.2.1. Договору. На підтвердження отримання зазначеної суми [PERSON] здійснив рукописну відмітку про отримання передплати та поставив свій підпис, що підтверджує отримання ним коштів. Остаточною датою погодження проекту була дата 08.06.2024, коли [PERSON] надіслав [PERSON] у месенджері Viber кінцевий варіант узгодженого проекту кухні, що є додатками до Договору. За п. 3.1.1. Договору Продавець зобов`язується поставити товар протягом 21-37 робочих днів з моменту внесення суми предоплати, зазначеної в п. 2.1. [PERSON] прийняв 50 000,00 грн. від [PERSON] та зобов`язався поставити кухонні меблі у строк, передбачений п. 3.1.1. Договору, проте так їх і не поставив. Таким чином, [PERSON] свої зобов`язання не виконав та уникає зустрічі та телефонного спілкування, що підтверджується перепискою Позивача та Відповідача в месенжері Viber, також Відповідач в телефонних розмовах повідомив [PERSON] , що кошти, які він отримав як передоплата, вже витрачені і повернути останній їх не має можливості. За п. 6.1. Договору, у разі, якщо Продавець порушує строк поставки товару з виготовлення меблів більше ніж на один місяць, Продавець зобов`язується сплатити Покупцеві пеню в розмірі 0,1 % від вартості Товару за кожен робочий день прострочення, але не більше 30 робочих днів, після чого Покупець має право розірвати даний договір з поверненням внесених Продавцю коштів. У зв`язку з невиконанням [PERSON] умов за Договором, останньому 06.01.2025 була надіслана претензія (повідомлення-вимога) про відмову від прийняття меблевої продукції та повернення коштів, сплачених у якості попередньої оплати вартості меблів за Договором, та нараховано пеню і проценти за користування грошовими коштами. Сума нарахованої пені склала 2 400,00 грн., сума процентів за користування грошовими коштами - 6 500,00 грн. Позивач надіслала [PERSON] претензію на чотири відомі Позивачу адреси, де він міг перебувати, а саме: [ADDRESS] ; [ADDRESS] ; [ADDRESS] ; [ADDRESS] .(а.с.45-57). За даними офіційного Веб-сайту АТ «УКРПОШТА» поштове відправлення № 0800100048899 (претензія, яка відправлялась на адресу: 08001, Київська обл., с-ще Макарів. вул. Василя Стуса, 32-а) вручена [PERSON] 14.01.2025. Проте, ніякої реакції щодо претензії з боку Відповідача так і не надійшло. Крім того, встановлено, що [PERSON] було подано до відділення поліції № 3 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області заяву про внесення відомостей до ЄДРДР відносно [PERSON] , який, вчинив шахрайство з приводу заволодіння коштами в сумі 50 000,00 грн. (а.с.58). На підставі заяви [PERSON] відділенням поліції № 3 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області розпочато кримінальне провадження № 12024116210000098, внесене до ЄРДР 03.09.2024 відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 190 КК України (а.с.59-61 ). В ході проведення досудового розслідування [PERSON] дав у поліції пояснення, що дійсно 05.05.2024 отримав від [PERSON] 50 000,00 грн. у якості попередньої оплати за кухонні меблі, і він обіцяв зробити та поставити [PERSON] , про що був укладений Договір за індивідуальним замовленням № 505. Однак, вчасно виготовити меблі не зміг, а кошти протратив. Повернути [PERSON] кошти не має можливості.(а.с.62-63). У зв`язку з невиконанням [PERSON] . Договору, [PERSON] була вимушена замовити кухонні меблі у іншого постачальника, що підтверджується Договором купівлі продажу від 11.09.2024 року, Актом прийому передачі виконаних робіт відповідно до договору купівлі продажу від 11.09.2024, фотокопіями зібраної кухні (а.с.73-75). Відповідно до розрахунків які надала [PERSON] та які не спростовані [PERSON] вбачається, що у зв`язку з невиконанням [PERSON] . Договору, [PERSON] зазнала збитків які складаються з сплаченої попередньої оплати в сумі 50 000 грн. 00 коп., пені за невиконання умов Договору на суму 2 400 грн. 00 коп., інфляційних втрат в сумі 7 174 грн.25 коп. та 3 % річних за користування чужими коштами в сумі 1 461 грн. 29 коп., понесених збитків в сумі 26 000 грн. 00 коп., завданої моральної шкоди в сумі 12 000 грн.00 коп., а всього, на загальну суму 99 035 грн. 54 коп., що і стало підставою для звернення до суду. Крім того, позивач вказує на те, що у зв`язку з невиконанням [PERSON] . Договору, [PERSON] , зазнала моральної шкоди яка полягала в душевних стражданнях, соціальному приниженні, відчуттях неповноцінності серед їх знайомих, викликаних необхідністю протягом півроку разом з дітьми та чоловіком орендувати інше житло, харчуватись в погано пристосованих умовах, вживаючи неповноцінну їжу, яку можна було приготувати на підручних предметах, створюючи собі незручності неможливістю належним чином використовувати свою власність (будинок), відчуттям неналежного створення сімейного благополуччя, тобто, матері та дружини, що не може забезпечити сімейний затишок, подальшим зверненням до правоохоронних органів та в суд, щоб довести порушення своїх прав протягом тривалого часу. Розмір моральної шкоди, завданої Відповідачем, Позивач оцінює у 12 000,00 грн. Частиною 2 ст. 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. Відповідно до абз. 2 п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Отже, згадані вище способи захисту мають універсальний характер, вони можуть застосовуватись до всіх чи більшості відповідних суб`єктивних прав. Разом з тим, перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів, передбачений ст. 16 ЦК України не є вичерпним. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Договір набирає чинності з моменту його укладення (ч. 2 ст. 631 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами (ч.ч.1, 2, 3 ст.639 ЦК України). Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору (ст.902 ЦК України). Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.903 ЦК України). Строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами (ст.905 ЦК України). Збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.906 ЦК України). Відповідно до ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Статтею 651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору. За наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України визначена можливість зміни або розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін договору у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору Частиною 3 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди (ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»). Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода за порушення цивільно-правового договору як спосіб захисту суб`єктивного цивільного права може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі ст.ст.16, 23 ЦК України та ст.ст.4, 22 Закону «Про захист прав споживачів» навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі №216/3521/16-ц (провадження №14-714цс19). Згідно з практикою ЄСПЛ, порушення прав людини вже саме по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (справа «Науменко проти України»). З досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого порушеного відповідачем права, а саме захисту права споживача, шляхом розірвання укладеного з відповідачем договору про виготовлення та купівлю продаж кухонних меблів та стягнення з відповідача завданих збитків, відшкодування відповідачем завданої моральної шкоди. Як вбачається, позивач мала намір, співпрацюючи з відповідачем за оскаржуваним договором, отримати від [PERSON] послуги по виготовленню та встановленню кухні для подальшого використання її для особистих потреб. У свою чергу, відповідач за оскаржуваним договором був зобов`язаний надати послуги із виготовлення, поставлення та встановлення кухонних меблів. Враховуючи те, що відповідачем не були виконані взяті на себе зобов`язання щодо виготовлення, поставки та встановлення кухонної мебелі, за що відповідачем були отримані грошові кошти у розмірі 50 000 грн. 00 коп., що є істотним порушенням умов договору, а також те, що позивачем були понесені реальні збитки, у тому числі у загальному розмірі 87 035 грн. 54 коп. за невиконання умов договору, суд доходить висновку про те, що відповідачем було завдано позивачу збитків внаслідок невиконання взятих на себе зобов`язань, а тому з відповідача підлягають стягненню вищевказані грошові кошти. Водночас, оскільки судом встановлено порушення прав позивача, відтак, суд вважає обґрунтованими доводи позивача щодо завдання їй моральної шкоди у зв`язку із неправомірними діями відповідача, які полягали в ухиленні ним від виконання вказаного договору та неповерненні сплачених позивачем грошових коштів. Отже, суд доходить висновку про наявність підстав для відшкодування моральної, шкоди спричиненої позивачці, яку, з урахуванням обставин її заподіяння та виходячи із засад розумності, виваженості, співмірності та справедливості, суд оцінює у 12 000 грн. та які підлягають стягненню з відповідача. Таким чином, перевіривши позовну заяву та додані до неї документи, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими вищевказані обставини та відповідні їм правовідносини, внаслідок чого позовна заява підлягає задоволенню у зв`язку її обґрунтованістю. При подачі позовної заяви позивачем судовий збір не сплачувався на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Заяв про розподіл судових витрат від інших сторін заявлено не було. Суд установив, що ціна вказаного позову становить: завдані збитки (87 035 грн. 54 коп.) та 12000 грн моральної шкоди = завдані збитки 99 035 грн. 54 коп. З огляду на вказаний розрахунок, 1% від ціни позову 99 035 грн. 54 коп. за вказаною позовною заявою становить 990 грн. 35 коп., але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1211 грн. 20 коп. судового збору за позовні вимоги майнового характеру, а за позовну вимогу немайнового характеру судовий збір складає 1211 грн. 20 коп. Загалом судовий збір, що підлягає сплаті відповідачем на підставі ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України на користь держави, становить 2422 грн. 40 коп. (1211 грн. 20 коп. + 1211 грн. 20 коп. = 2422 грн. 40 коп). На підставі викладеного вище,

Outcome: approved