Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що 27 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 77826818. Згідно п. 1 Договору позики, за цим Договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти у розмірі 13 000,00 гривень, на погоджений умовами Договору строк, а саме на 30 днів до 26 листопада 2021 року, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Відповідно до п. 20 Договору позики, цей Договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразового ідентифікатора згідно Закону України «Про електронну комерцію». 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Згідно реєстру боржників № 11 від 27 жовтня 2023 року до Договору Факторингу № 14/06/21 від 14 липня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 43 623,61 гривень з яких: 13 000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 30 623,61 гривень сума заборгованості за відсотками; 0 гривень сума заборгованості за пенею. Враховуючи вищевикладене, представник позивача просила суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 43 623,61 гривень та понесені судові витрати. Не погоджуючи з обставинами викладеними у позовній заяві відповідачем [PERSON] було подано відзив на позовну заяву, позовні вимоги відповідач вважає безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, відповідач у відзиві просив суд звернути увагу, що відповідно до додаткової угоди № 2 від 28 липня 2021 року до Договору факторингу наданого представником Позивача як доказ, пункт 1.3. договору було викладено сторонами у наступній редакції «1.3. Клієнт зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за Договором позики Фактору, повідомити Боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних Фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про Фактора, у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства.» У той же час, порядок повідомлення боржника про відступлення права грошової вимоги регламентовано статтею 20 ЗУ «Про факторинг», відповідно до вимог якої Після реєстрації відступлення права грошової вимоги в Реєстрі фактор протягом трьох робочих днів направляє боржнику повідомлення про відступлення клієнтом права грошової вимоги фактору (далі в цьому розділі - повідомлення) із зазначенням вичерпного переліку відомостей передбачених зазначеною статтею. Повідомлення направляється в письмовій формі (у паперовій формі або у формі електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"). Жодного повідомлення про відступлення права грошової вимоги від будь якої із сторін договору факторингу не отримувалося відповідачем та відсутні у матеріалах справи. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Як вбачається із наданих позивачем у якості доказів, договір позики № 77826818 був укладений між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та відповідачем було укладено 27 жовтня 2021 року, натомість договір факторингу № 14/06/21, за яким ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" відступило право вимоги ТОВ "ФК "ЄАПБ" був укладений 14 червня 2021 року, тобто, на момент укладення договору факторингу зобов`язання між первісним кредитором та відповідачем не виникло, відтак у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ОВ "ФК "ЄАПБ" на підставі договору факторингу від 14 червня 2021 року. Не надано доказів виникнення цього права і на підставі додаткового угоди № 12 від 27 жовтня 2023 року, оскільки доказів оплати фактором за додатковим договором не подано, рівно як і реєстру боржників, а наданий витяг з цього реєстру не підписаний представниками фактора та клієнта, а сформований представником позивача [PERSON] . Враховуючи зазначений факт, відповідач вважає, що позивач не довів переходу права вимоги за договорами факторингу: № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, що було його процесуальним обов`язком відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України. Щодо договору позики № 77826818 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 27.10.2021 року (далі Кредитний договір) який ніби то укладений між о Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] (як зазначено в преамбулі Договору). Відповідно до пункту 1 кредитного договору «За цим Договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики». Будь-яких належних доказів на підтвердження безготівкового перерахування коштів згідно договору про надання позики № 77826818 від 27 жовтня 2021 року на платіжну банківську картку [NUMBER] як зазначено у договорі, представником позивача не надано, як не надано доказів належності цієї картки відповідачу. Відповідно до пункту 12 Кредитного договору «Цей Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.» Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію" (далі - Закон). Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа (доказів отримання Відповідачем не надано ), яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції (докази реєстрації Відповідача в ІКС ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» не надані), що надав таку пропозицію. За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, (відомості про наявність у власності ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відповідної ІКС - відсутні ) для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. З наведеного вбачається, що укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Разом з тим, із наданих позивачем доказів не вбачається, що відповідач вчинив певну сукупність дій, спрямовану на отримання Кредиту за Кредитним договором , а саме: - зареєструвався в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції кредитодавця, що надав таку пропозицію; - отримав повідомлення від суб`єкта електронної комерції із одноразовим ідентифікатором; - прийняв пропозицію (оферту) кредитодавця шляхом використання (підписання) надісланого їй кредитодавцем одноразового ідентифікатора. Враховуючи викладене, відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики № 77826818 в розмірі в сумі 43 623,61 гривень. Представником позивача Костюшок П.М. було надано відповідь на відзив. Так, представник позивача щодо підписання договору позики № 77826818 від 27 жовтня 2021 року укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] який було укладено в електронній формі, зазначив наступне. Відповідно до Реєстру боржників № 11 від 27 жовтня 2023 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 липня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 43 623,61 гривень. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Із наведених у відповіді на відзив правових норм вбачається, що укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З матеріалів справи вбачається, що між сторонами укладено договір в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому, відповідач через особистий кабінет на веб-сайті первісного кредитора подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого первісний кредитор надіслав позичальнику за допомогою засобів зв`язку, на зазначений ним номер телефону, одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду (одноразовий ідентифікатор - дані в електронній формі у вигляді алфавітноцифрової послідовності), який відповідач використав для підтвердження підписання кредитного договору. Так, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Таким чином, Законом України «Про електрону комерцію» визначено, що саме Договором оферти визначається технологію (порядок) укладення договору, порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору, спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту), технічні засоби ідентифікації сторони. Саме у Договорі оферти первісним кредитором було чітко визначено, що всі документи щодо надання кредиту підписуються Клієнтом з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Саме відповідач ініціював укладення такого договору, оформивши заявку на сайті первісного кредитора, підписавши договір з використанням одноразового ідентифікатора. Договір позики містить основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі та строк його повернення, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник погодився на укладення договору саме такого змісту. Наведене вище, у свою чергу свідчить про належне укладення кредитних договорів, шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін. У відповідності до умов Договору позики, його підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договору в електронній формі, на погоджених умовах шляхом підписання Договору позики за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісними кредиторами (позикодавцями) не було б укладено. Зауважую, що для укладення Договору позики в електронному вигляді дані вносились шляхом заповнення відповідних форм на сайті товариства ПОЗИЧАЛЬНИКОМ ВЛАСНОРУЧ! Таким чином, Договір позики підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, а тому укладання між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не були би укладені. Доказів протилежного відзив на позовну заяву не містить. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню». З чого слідує, що не спростування відповідачем презумпції правомірності Договору позики - всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення Договору позики, підлягають виконанню. Відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань та які б спростовували суму заборгованості, оскільки вказаний договір є дійсним та ніким не оспореним. Укладення кредитних договорів онлайн знаходиться в рамках правового поля України. Сторони електронних правочинів відповідають за невиконання своїх зобов`язань у порядку визначеному законодавством України або укладеним договором. Повернення кредиту за електронним договором є обов`язковим. Отже, позивачем доведено факт укладання відповідачем Договору позики в електронній формі та підписання договору з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», тому позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань. Щодо перерахування кредитних коштів та розрахунку заборгованості представник зазначив, що відповідно до умов кредитного договору, кошти надано клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом при реєстрації на сайті первісного кредитора. Інформація про проведення успішних транзакцій зберігається безпосередньо у Кредитодавця, у зв`язку з чим, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів, в тому числі які підтверджують факт перерахування кредитних коштів на рахунок Позичальника, оскільки такі документи є банківською таємницею, та відповідно до п.35 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», формуються, складаються та зберігаються в установі банку який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку. Тому, позивач не має змоги надати суду виписку з особового рахунку, оскільки Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затверджене постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 встановлює основні вимоги щодо організації бухгалтерського обліку в банках України, а позивач не є банком України, отже на нього дія Положення не розповсюджується, виписки по особовим рахункам клієнтів не формуються (Постанова Київського апеляційного суду по справі № 381/1311/23 від 25.06.2024) Відповідач у відзиві на позовну заяву вказує, що наведена позивачем теза про отримання відповідачем грошових коштів за умовами кредитних договорів стороною захисту не доведена, при цьому сам відповідач не визнає і одночасно не заперечує факт отримання грошових коштів, виносячи свою версію подій відносно отримання коштів «за дужки». Тобто, фактично сторона захисту не заперечує факт, але намагається показати, що позивач не довів його належним чином. Однак, звертаю увагу, що суд при розгляді справи оцінює сукупно як матеріали справи надані сторонами, так і процесуальну поведінку сторін. Відповідач, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування/ отримання кредитних коштів. Також, учасник справи мав право подати до суду власний розрахунок або, згідно ч. 1 ст. 106 ЦПК України, висновок експерта, складений на його замовлення. Тобто, якщо Відповідач не згоден з розрахунками заборгованості, наданими позивачем чи ставить під сумнів правильність доданого до матеріалів справи розрахунку заборгованості, він мав право замовити спеціальну експертизу для отримання відповідного висновку з метою подальшої подачі його на розгляд суду, але скористалися даним правом. Відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ», а саме того, що відповідні кошти не були зараховані на картковий рахунок позичальника, вказаний у договорі, або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, відповідач не позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких. Позивачем було надано до суду всі наявні документи за кредитним договором, які були передані первісним кредитором до ТОВ «ФК ЄАПБ» в рамках укладеного Договору факторингу. У відповідності до умов Договору факторингу, передача документації, а саме: платіжних доручень або іншого документального підтвердження перерахування коштів на рахунок, вказаний боржником, та детальних розрахунків заборгованості по кредитному договору, по кожному платіжному періоду та підставу їх нарахування, в період з дня укладення кредитного договору по дату відступлення права вимоги - надаються клієнтом за окремим запитом фактора. З метою надання вичерпної інформації по справі позивач звернувся до первісного кредитора з відповідним запитом щодо надання додаткових доказів, а саме детальних розрахунків заборгованості та доказів, що підтверджують надання (перерахування) коштів Позичальнику за укладеним договором. Станом на 23 вересня 2025 року позивачем не отримано відповідь на запит від первісного кредитора. Слід зазначити, що перерахування коштів на платіжні карти відповідача за укладеним договором було безпосередньо здійснено оператором онлайн-послуг платіжної інфраструктури, який не здійснює операцій з готівковими грошима, а перекази коштів здійснюються виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. Також умовами угод з банками-екваєрами, від яких фактично надходять на картки клієнтів кошти до переказу, передбачено надходження від Компанії загальних сум поповнення карток за визначений період, а не сум окремих транзакцій, в зв`язку з цим виділення транзакції як окремого платежу із зазначенням призначення у банківській виписці не є можливим. З метою забезпечення найвищого рівня безпеки проведення платежів PCI DSS, технологія карткових рахунків побудована таким чином, що в платіжних системах міститься лише перші шість та останні чотири цифри номеру карти. Інформацію про повний номер платіжної карти мають банки-емітенти платіжних карток (з параметрами: Номер картки). Для цього необхідно надати відомості про транзакції, які містяться в інформаційній довідці/листі/квитанції наданого платіжним сервісом. За наданими параметрами Банк-емітент платіжної картки зможе повністю ідентифікувати отримувача. Враховуючи, що кредит було видано на платіжну картку позичальника, всі правовідносини між позичальником, кредитором та банком-еквайром регулюються Постановою НБУ №164 від 29.07.2022 «Про затвердження Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів». Також Відповідач вносив платежі на рахунок первісного кредитора, які зараховано на погашення заборгованості, відповідно до умов Договору позики. Сплати відповідачем коштів в рахунок погашення кредитної заборгованості на рахунок первісного кредитора, є беззаперечним підтвердженням укладення договору, погодження з його умовами та отримання коштів. Внесення грошових коштів на рахунок кредитодавця є визнання ним боргу, що, у свою чергу, фактично прирівнюється до підтвердження волевиявлення учасника справи на укладення договору та погодження всіх умов договору. Адже, без волевиявлення не існувало б потреби сплачувати заборгованість. З огляду на викладене, волевиявлення позичальника може підтверджуватись як підписанням договору, так і його діями (заповнення формуляра (заявки) на отримання кредиту, часткова або повна сплата заборгованості тощо). Щодо повідомлення про відступлення прав вимоги представник позивача зазначив, що в законодавстві України не передбачено обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження відправлення чи отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги. Зокрема відповідно п.1.3. Договорів факторингу передбачено, що попередній кредитор зобов`язаний повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних новому кредитору. Слід зазначити, що дані листи ніяким чином не змінюють умов кредитних договорів, а носять лише інформаційний характер. При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті заборгованості на рахунки первісного позикодавця, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Зокрема, згідно п. 1.3. Договору факторингу, зазначено, що фактор протягом 30 (тридцяти) робочих днів з дня підписання Акту прийому передачі відповідного Реєстру боржників зобов`язуються направити, простою кореспонденцією через відділення УКРПОШТИ або за допомогою інших компаній, які займаються адресною доставкою кореспонденції, підготовлені за формою згідно Додатку № З до цього Договору, письмові повідомлення Боржникам про відступлення Клієнтом Прав Вимоги Заборгованості Фактору. Фактор протягом 20 (двадцяти) робочих днів з моменту Переходу до Фактора Права Вимоги готує письмові повідомлення Боржникам про відступлення Клієнтом Прав Вимоги Заборгованості Фактору та передає їх Клієнту. Клієнт, після отримання від Фактору письмових повідомлень забезпечує їх підписання повноважними представниками Клієнта, скріплює печаткою Клієнта та повертає такі повідомлення Фактору не пізніше п`ятого робочого дня з дня їх отримання від Фактора, для забезпечення їх подальшого направлення (вручення) Боржникам. Фактор зобов`язується забезпечити надіслання від імені Клієнта письмових повідомлень Боржникам про відступлення Клієнтом Прав Вимоги Заборгованості Фактору. Разом із повідомленням, отриманим від Клієнта, Фактор має право направити Боржнику будь-яке повідомлення, претензію, вимогу тощо адресовані від свого імені. Таким чином, в разі сплати Відповідачем коштів на погашення заборгованості на рахунки Первісного Кредитора, вони були б перераховані на рахунки Позивача та зараховані на погашення відповідної кредитної заборгованості. Так, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. Щодо переходу прав вимоги представник вказав, що 14 червня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 14/06/21 (далі Договір факторингу), у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно п.1.1. Договору факторингу, згідно умов цього Договору Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (Позики), плату за Позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах Боржників, які формуються згідно Додатку №1 є невід`ємною частиною Договору. Згідно п.1.2 Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до Реєстру боржників №11 від 27.10.2023 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 43623,61 грн. Підписанням Реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу Права вимоги до Боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги. Пунктом 2 Додаткової угоди передбачено, що ця Додаткова угода до Договору вступає в дію з дати її підписання Сторонами і є невід`ємною частиною Договору. Тобто Дія Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 продовжена, а тому перехід прав вимоги за Договорами позики, відбувся відповідно до діючого Договору факторингу №14/06/21, є правомірним і відповідає чинному законодавству. Крім того, слід наголосити на тому, що договори укладені між первісними кредиторами та відповідачем, договори факторингу, укладені між первісними кредиторами та ТОВ «ФК «ЄАПБ» у встановленому порядку також недійсними не визнані, тобто в силу ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину. Тобто, не надання суду окремо визначеного додатку до договорів факторингу не може слугувати підставою для відмови в задоволені позивних вимог в повному обсязі. У даній справі договір факторингу у встановленому законом порядку Відповідачем не визнавався недійсним. Враховуючи вищевикладене представник позивача позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсязі. Відповідачем були надані письмові заперечення на відповідь на відзив, в яких останні зазначив, що він вважає що викладені позивачем у відповіді на відзив обставини не відповідають дійсності, у зв`язку з чим надаю додаткові пояснення та міркування з приводу інформації викладеної позивачем. Щодо підписання договору позики № 77826818 вважав, що жодного допустимого доказу укладення 27 жовтня 2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] будь якого договору позики позивачем не надано. Сам факт існування електронного договору наданого позивачем у якості доказу наявності первинного зобов`язання не є достатнім доказом. Походження наданого договору невідоме. Механізм дії одноразового ідентифікатора (One-Time Identifier, OTP) ґрунтується на автоматичному створенні унікального алфавітно-цифрового коду електронною системою, який використовується для підтвердження особи чи здійснення конкретної транзакції або дії. Такий код має обмежений строк дії, генерується лише один раз для певної дії наприклад, підписання договору, реєстрації чи титрування платежу. Користувач повинен отримати одноразовий ідентифікатор через персональний канал зв`язку SMS-повідомлення, електронний лист чи push-сповіщення в мобільному застосунку. Отриманий код він вводить у спеціальне поле на сайті чи в додатку. Після підтвердження система повинна фіксувати акт волевиявлення у цифровій формі, зберігаючи цей слід для можливого юридичного чи технічного аналізу у разі спору. (доказів чого Позивачем не надано) За загальним правилом Сторона, яка посилається на електронний договір підписаний одноразовим ідентифікатором має довести: факт реєстрації особи у відповідній системі; факт отримання саме нею одноразового ідентифікатора (смс-коду чи пароля); технічну можливість системи ідентифікувати користувача; факт виконання умов договору (кредитування). Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні. Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є, саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні. При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Позивачем доказів підписання відповідачем зазначеного договору позики, укладеного в електронній формі, не надано, як і доказів перерахування кредитодавцем коштів за договорами позики. Матеріали справи (доступні відповідачу) не містять та позивачем не надано суду доказів на підтвердження дійсного зарахування кредитних коштів на банківські рахунки відповідача за договором позики, який ніби то був укладений в електронній формі між ТОВ 1 Безпечне агентство необхідних кредитів та [PERSON] . Розрахунки заборгованості та витяги з Реєстрів боржників за договором факторингу по договорам позики не є первинними документами, які б підтверджували отримання кредиту, користування Відповідачем, укладення договору на умовах, які вказані в позовній заяві, а, отже, не є належним доказом наявності заборгованості. Зазначені розрахунки з зазначенням конкретного розміру заборгованості, є документом, що складений самим позивачем, а, відтак, інформація зазначена в них, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких розрахунки були складені, не може бути доказом наявності заборгованості за договорами, на якій наполягає позивач. Щодо переходу права вимоги за договором факторингу № 14/06/21 укладеного 14 червня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ». Договір факторингу може стосуватися лише вже існуючої або майбутньої грошової вимоги. На момент укладення договору факторингу (14 червня 2021 року) такого права вимоги ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до [PERSON] не існувало, оскільки договір позики № 77826818 з відповідачем, на суб`єктивну, необґрунтовану думку позивача, був укладений лише 27 жовтня 2021 року. Отже тільки з цієї дати могли виникнути правовідносини щодо грошової вимоги і відповідно можливість правонаступництва. Враховуючи викладене, вимоги позивача є необґрунтованими, оскільки на момент укладення договору факторингу № 14/06/21 до ТОВ «ЄАПБ» не могло перейти жодного права вимоги до будь якого боржника за договором позики, який був укладений пізніше. Враховуючи викладене, відповідач просив суд в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики № 77826818 в розмірі в сумі 43 623,61 гривень - відмовити у повному обсязі. Ухвалою суду від 04 червня 2025 року було зобов`язано Міністерство соціальної політики надати відомості з Єдиної інформаційної бази про внутрішньо переміщених осіб про те, чи перебуває на обліку, як внутрішньо-переміщена особа [PERSON] . Ухвалою суду від 21 серпня 2025 року було відкрито провадження по даній справі та призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 21 жовтня 2025 року витребувано у Акціонерного товариства «Універсал банк» письмові докази, а саме: інформацію щодо належності [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) карткового рахунку [NUMBER] ; виписку по рахунку за номером картки [NUMBER] , що належить [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ); інформацію про надходження 27.10.2021 на картковий рахунок [NUMBER] , що належить [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) грошових коштів в сумі 13 000,00 грн. На виконання вимог ухвали суду від 21 жовтня 2025 року від Акціонерного товариства «Універсал банк» було надано повідомлення в якому надано відповіді на поставлені в ухвалі питання щодо банківської картки № [NUMBER] яка належить [PERSON] . Представники позивача [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, однак в прохальних частинах позовної заяви, відповіді на відзив зазначили, що просять проводити розгляд справи за їх відсутності та позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак від останнього до суду надходив відзив на позовну заяву та письмові заперечення на відповідь на відзив в яких він виклав свою позицію, просив відмовити в повному обсязі у задоволені позовних вимог позивача та розглядати справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 жовтня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 77826818, на підставі якого, відповідач отримав кредит у розмірі 13 000 гривень, строком на 30 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,99 % (фіксована) на день. Знижена процентна ставка/день (застосовується у відповідності до умов Програми лояльності) та становить 0,597 %. Процентна ставка за понадстрокове користування позикою становить 2,70 % на день. Пеня %,день (не застосовується в період карантину) 2,70 %. Орієнтовна реальна річна процентна ставка % - 642,22 %. Орієнтовна загальна вартість позики 15 328,30 гривень. Дата повернення позики (останній день) 26 листопада 2021 року (а.с. 5). Згідно з п. 1 Договору позики, за цим Договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджених умовах договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити позикодавцю плату від суми позики. Даний Договір підписано [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора 6h0drxff7S, також у реквізитах позичальника останнім було зазначено банківський рахунок № [NUMBER] на який після укладення Договору та на його виконання банку необхідно зарахувати кредитні кошти у розмірі 13 000,00 гривень. Підписанням цього договору позики відповідач підтвердив, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п. 5.1 Договору). Відповідач також погодився, що до моменту підписання договору позики вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення в кінці строку позики), що розміщені на сайті htttps://mycredit.ua/ua/documents-license/ (надалі Правила), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладання цього Договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення Позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування авто пролонгації, йому зрозумілі (п. 5.2 Договору). Позичальник розуміє та погоджується, що у випадку неналежного виконання зобов`язань за Договором позикодавець має право залучити колекторську компанію до врегулювання простроченої заборгованості, відступити право вимоги за Договором або звернутися до суду для примусового стягнення заборгованості (п. 5.5 Договору). Пунктом 9 Договору встановлено, що позичальник має право протягом 14 календарних днів з дня укладення Договору відмовитися від Договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Про намір відмовитися від Договору позичальник повідомляє у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) до закінчення строку, передбаченого для відмови від Договору. Протягом 7 календарних днів з дати подання письмового повідомлення про відмову від Договору, Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику, одержану згідно Договору, та сплатити проценти за період з дня одержання коштів до дня їх повернення (включно) за ставкою, що встановлена п. 2 Договору. Відповідно до п. 12 Договору, цей Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Пунктами 14-15 Договору встановлено, що зміна або припинення в односторонньому порядку договірних зобов`язань повністю або частково, а також одностороння відмова від їх виконання, не допускаються, окрім випадків, встановлених законом, Договором та/або Правилами. Сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства. Позичальник несе повну відповідальність перед Позикодавцем за повернення Позики, сплату процентів та неналежне виконання зобов`язань за цим Договором усім своїм майном. 27 жовтня 2021 року на виконання вимог договору позики № 77826818 від 27 жовтня 2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було перераховано на банківський рахунок № [NUMBER] кредитні кошти у розмірі 13 000,00 гривень, що підтверджується повідомленням АТ «Універсал банк» № БТ/Е-16629 від 29 жовтня 2025 року. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та «ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов договору ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 6-7). 28 липня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та «ТОВ «ФК «ЄАПБ» було підписано додаткову угоду № 2 до договору факторингу № 14/06/21від 14 червня 2021 року. Даною угодою сторони погодили внести зміни до п. 1.3 До8говору факторингу та викласти його в наступній редакції: «п. 1.3 Клієнт зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за Договором позики Фактору, повідомити Боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних Фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про Фактора, у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства». Решта положень Договору залишилася без змін та діє в частині, що не суперечить даній Додатковій угоді. Дана додаткова угода є невід`ємною частиною Договору факторингу (а.с. 8). 13 червня 2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та «ТОВ «ФК «ЄАПБ» було підписано додаткову угоду № 7 до договору факторингу № 14/06/21від 14 червня 2021 року. Даною угодою сторони погодили внести зміни до пункту 9.1 Договору, а саме викласти його в наступній редакції «п. 9.1 Даний Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення його печатками сторін. Договір дійсний протягом 12 місяців з дня набрання чинності, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. у випадку, якщо жодна із сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до строку закінчення дії договору, даний Договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік …». Ця Додаткова угода до Договору вступає в дію з дати її підписання сторонами і є невід`ємною частиною Договору. 27 жовтня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та «ТОВ «ФК «ЄАПБ» було підписано додаткову угоду № 12 до договору факторингу № 14/06/21від 14 червня 2021 року. Даною угодою сторони погодили наступне: 1) загальна сума прав вимоги, що відступається згідно реєстру боржників № 11 від 27 жовтня 2023 року становить гривню; 2) в якості ціни продажу згідно реєстру боржників № 11 від 27 жовтня 2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» сплачує ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» суму грошових коштів, яка становить 2,4 % від основної суми заборгованості (тіло кредиту), що становить гривня. Дана Угода є невід`ємною частиною Договору факторингу № 14/06/21від 14 червня 2021 року та її положення діють виключно щодо реєстру боржників № 11 від 27 жовтня 2023 року, і не змінюють порядок оплати інших реєстрів (а.с. 9). 27 жовтня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та «ТОВ «ФК «ЄАПБ» було підписано акт прийому-передачі Реєстру Боржників № 11 від 27 жовтня 2023 року за договором факторингу № 14/06/2021 від 14 червня 2021 року. Відповідно до даного акту ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв реєстр боржників № 11 у кількості 24 674, після чого, з урахуванням пункту 1.2 Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшли права вимоги заборгованості від боржників (зокрема до [PERSON] за договором позики № 77826818 від 27 жовтня 2021 року) і ТОВ «ФК «ЄАПБ» став кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с. 10). З розрахунку заборгованості до договору позики № 77826818 від 27 жовтня 2021 року встановлено, що станом на 27 жовтня 2023 року до передачі права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ» сума заборгованості відповідача складала 43 623,61 гривень, з яких: 13 000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 30 623,61 гривень сума заборгованості за відсотками. За період з 31 жовтня 2023 року по 31 березня 2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» жодних додаткових нарахувань до вказаної суми заборгованості не здійснював, а тому сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 43 623,61 гривень (а.с. 12). Відповідно до реєстру боржників №11 від 27 жовтня 2023 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року за договором позики № 77826818 від 27 жовтня 2021 року сума заборгованості [PERSON] склала 43 623,61 гривень, з яких: 13 000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 30 623,61 гривень сума заборгованості за відсотками (а.с. 11). Відповідно до положень статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Закону України «Про електронну комерцію», Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншими актами цивільного законодавства. Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Так, електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 23 березня 2020 року по справі № 404/502/18, відповідно до якого: будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Отже, кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Крім того, до звернення позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] , останнім до цього в судовому порядку не оскаржувався укладений 27 жовтня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] договір позики № 77826818, а тому зазначений договір в електронній формі є чинним. Слід зазначити, що особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі №234/7160/20(провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20(провадження № 61-2303св21). Згідно з статтю 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути ідентифікована; суб`єкт персональних даних - фізична особа, стосовно якої відповідно до закону здійснюється обробка її персональних даних; згода суб`єкта персональних даних - будь-яке документоване, зокрема, письмове, добровільне волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки. Частиною п`ятою статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» передбачено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до частини шостої статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. У частині першій статті 11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних. Положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частини 4 статті 263 ЦПК України). З матеріалів справи слідує, що наведений вище договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цього договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору, а тому доводи які були викладені у відзиві на позов відповідачем в цій частині є неприйнятними. Підписавши договір позики № 77826818 від 27 жовтня 2021 року, відповідач погодився з умовами договору та правилами надання споживчого кредиту від «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Зазначений договір є чинним та підлягає виконанню сторонами. Кредитодавець ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої обов`язки за кредитним договором виконало у повному обсязі. Факт отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів та непогашення простроченої заборгованості підтверджується змістом договору, повідомленням АТ «Універсал банк» № БТ/Е-16629 від 29 жовтня 2025 року, реєстром боржників № 11 від 27 жовтня 2023 року та розрахунком заборгованості за договором позики наданим ТОВ «ФК «ЄАПБ», у зв`язку з чим суд відхиляє доводи відповідача про те, що надані позивачем розрахунки суми боргу за кредитними договорами не підтверджені первинними обліковими бухгалтерськими документами. Згідно висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25.01.2023 у справі № 209/3103/21, банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Відповідач, в обґрунтування своїх заперечень та доводів щодо незгоди з позивачем, вказав на те, що позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів, однак, наголошуючи на відсутності доказів наявності заборгованості за отриманими ним коштами, які за умовами договору переховувались в безготівковій формі на платіжну банківську картку, враховуючи що суду не було надано виписки по зазначеному картковому рахунку за спірні періоди на підтвердження факту погашення відповідачем заборгованості у повному обсязі, враховуючи, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не є первісним кредитором та не є банківською установою. У постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 334/3056/15 зроблено висновок, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Отже, в даному випадку надано достатні докази на підтвердження порушення відповідачем умов кредитних договорів та наявності у відповідача відповідного розміру заборгованості, при цьому відповідачем доказів на спростування вказаних обставин не надано. Спірний договір позики та його умови в судовому порядку не оскаржувалися, не визнавалися недійсними, а тому є таким, що відповідає волевиявленню сторін та відповідно до статей 628, 629 ЦК України є обов`язковим для виконання. Доказів належного виконання кредитного зобов`язання [PERSON] на користь первісного кредитора матеріали справи не містять. За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України). Презумпція правомірності правочину означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та «ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права Вимоги, а ТОВ «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 11 від 27 жовтня 2023 року до Договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 77826818 від 27 жовтня 2021 року в сумі 43 623,61 гривень, з яких: 13 000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 30 623,61 гривень сума заборгованості за відсотками. Наявним в матеріалах справи договором факторингу, витягам з реєстру боржників і прав вимог, які належно засвідчені, підтверджується перехід права вимоги до позивача. Тобто, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача за наведеним вище договором, а тому доводи відповідача щодо порушення процедури переходу права вимоги до відповідача від первісного кредитора до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року не знайшли свого підтвердження. Слід зазначити, що згідно зі статтею 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Наслідками неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов`язання первинному кредитору належним. Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. З огляду на викладене, саме по собі неповідомлення позичальника про уступку права вимоги, на що посилається відповідач [PERSON] у своїх письмових запереченнях, не припиняє зобов`язань сторін за кредитним договором і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора. Тобто, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача за наведеним вище договором. При цьому, відповідачем належних та допустимих доказів виконання зобов`язань, ні перед первісними кредиторами, ні перед позивачем, не надано, а тому суд приходить до висновку, що відповідач умови договору позики не виконує, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість, яку позивач правомірно зазначає у позовній заяві. Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, крім заборгованості за основним боргом, просив стягнути заборгованість за процентами за користування кредитними коштами. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За положеннями статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, згідно приписів абзацу 2 частини першої ст. 1048 ЦК України щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Встановлено, що нарахування відсотків за наведеним вище договором здійснено в межах строку, узгодженого сторонами, відповідач наведенного не спростував. Доводи відповідача про те, що розмір відсотків за кредитом значно перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту та є несправедливим, суд до уваги не приймаються, оскільки відсотки нараховано у відповідності до умов вищезазначених Договорів, й доказів протилежного суду не надано. Посилання відповідача на пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, згідно якого період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, судом до уваги не приймаються, адже таких позовних вимог у даній справі не заявлено. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача вищезазначеної заборгованості за наведеним вище кредитним договором, розмір якої ним не спростовано. Письмові доводи, викладені стороною позивача та відповідача повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення. Враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] дотепер неналежно виконує свої обов`язки з повернення отриманого ним кредиту ні первісному кредитору, ні новому, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням її зобов`язань у розумінні норм ЦК України, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Також, згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved