Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до Південного міського суду Одеської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що з 21.04.1992 [PERSON] відповідно до ордеру на житлове приміщення було надано право на заняття житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON] та [PERSON] . Батько позивача [PERSON] помер [INFO] , мати [PERSON] померла [INFO] . Таким чином, із членів сім`ї залишилися діти [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Південного міського суду Одеської області від 08.04.2022 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , від якого вони маються спільну доньку, [PERSON] , [INFO] , було розірвано. У зазначеній квартирі зареєстровані: [PERSON] головний наймач, [PERSON] її донька, [PERSON] син, [PERSON] онука, [PERSON] синова дружина. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають у вищезазначеній квартирі з 2020 року. Будь-яких перешкод відповідачам у проживанні в зазначеній квартирі позивачка ніколи не чинила та не чине. Факт реєстрації відповідачів у квартирі перешкоджає позивачці як власнику квартири користуватися, володіти та розпоряджатися в повному обсязі своєю приватною власністю, адже змушує нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг та квартплати згідно законодавства. Ухвалою Південного міського суду Одеської області від 26.11.2025 відкрито провадження у справі за вищевказаною позовною заявою, ухвалено розгляд справи здійснити у порядку спрощеного провадженням з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Південного міського суду Одеської області від 12.01.2026 залучено [PERSON] , в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору у даній цивільній справі. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Належним чином повідомлені відповідач в судове засідання не з`явилися, із заявами та клопотаннями не зверталися. Третя особа [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності. За таких обставин, відповідно до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та відповідні їм правовідносини, перевіривши їх доказами, суд доходить наступного висновку. [PERSON] відповідно до ордеру на житлове приміщення, який було видано Виконавчим комітетом Суворовського району Ради народних депутатів надано право на заняття житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Згідно Довідки про зареєстрованих осіб від 08.09.2025 за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] головний наймач, [PERSON] її донька, [PERSON] син, [PERSON] онука, [PERSON] синова дружина (а.с.12). Відповідно до Свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] (а.с. 11). Рішенням Південного міського суду Одеської області від 08.04.2022 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. З вказаного рішення також вбачається, що [PERSON] фактично проживає у [ADDRESS] (а.с. 13). Відповідно до Довідки про фактичне місце проживання від 08.09.2025 та заяви сусідів від 13.11.2025 [PERSON] та [PERSON] зареєстровані, але фактично не проживають за вказаною адресою з 2020 року (а.с.14-17). Оскільки відповідач до теперішнього часу зареєстрований у зазначеній квартирі, позивач несе додаткові витрати, а саме на оплату комунальних платежів, тобто сплачує за особу, яка зареєстрована, але не проживає за вказаною адресою, що призводить до матеріальних витрат. Конституція України у ст.47 проголошує, що кожен має право на житло, як одного з природних і невід`ємних прав людини. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Частиною 1статті 321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно з вимогами статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до частини 1статті 163 Житлового кодексу України (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно з частиною 1 статті 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до статті 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до підпункту 2 пункту 50 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265 "Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад", зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 24 Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні", орган реєстрації вносить зміни до реєстру територіальної громади на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. За змістом вказаних норм, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас вимогу про позбавлення права користування житловим приміщенням. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин та враховуючи покази свідка [PERSON] суд дійшов до висновку, що позов представника [PERSON] адвоката Родіонова А.В. до [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, необхідно задовольнити.

Outcome: approved