Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 13 500,00 грн; стягнення щомісячно додаткових витрат на утримання малолітньої дитини у розмірі 4 750 грн, починаючи з грудня 2025 і до припинення дії договору про навчання. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що від спільного шлюбу з відповідачем, має трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , 2014 року народження, [PERSON] , 2017 року народження та [PERSON] , 2021 року народження. Діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач сплачує аліменти згідно судового наказу від 11.04.2023. Її доньки відвідують ліцей та дитячий садочок. Втім син [PERSON] з 2025 року почав навчатися у приватному ліцеї «Уніфкум», у зв`язку з тим, що його попередній навчальний заклад (ЗОШ №19) був переведений на дистанційну форму навчання. Приватний ліцей «Унікум» розташований неподалік від місця їх проживання, що дуже зручно не тільки для дитини, а і для неї, адже вона багато часу вимушена працювати. Вартість навчання становить 13 500 грн (9 500,00 грн навчання+4 000,00 грн - харчуваня). Тих коштів, які сплачує відповідач, недостатньо для утримання інших двох дітей, які займаються в різних секціях. ІІ. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників справи. Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 13.11.2025 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. До розгляду справи по суті від відповідача надійшов відзив (а.с.43-51) у якому він зазначив, що він займається утриманням та вихованням своїх дітей. Розмір витрат на їх утримання визначений між ним та позивачем відповідно до нотаріально посвідченого договору від 20.06.2025. Крім перерахованих аліментів він купує дітям іграшки, продукти харчування. Діти щотижня бувають у нього вдома. Сина відвозить на тренування з футболу. Старшій доньці він перераховує кишенькові кошти на банківську картку. Також вказав, що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки. Він сам має проблеми зі здоров`ям. Отже, оплачувати приватний заклад для навчання сина є непомірним тягарем. Крім того, наведені позивачем додаткові витрати не є такими з огляду на ті фактичні обставини, а також не є необхідними витратами, що викликані особливими обставинами, передбаченими ст.185 СК України. Доводи позивачки є надуманими і переведення сина до приватного закладу не зумовлено виключними особливими обставинами. Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 17.12.2025 відклав розгляд справи, у зв`язку з витребуванням доказів. Ухвалою суду від 12.01.2026 розгляд справи відкладено у зв`язку з витребуванням доказів. У судове засідання позивач не прибула, про день, час та місце судового засідання повідомлена, надіслала заяву про розгляд справи без її участі. Крім того, на виконання вимог ухвали від 12.01.2026 вказала, що питання щодо переведення [PERSON] до приватного закладу обговорювалося з відповідачем. Між нею та чоловіком велась переписка в якій вона роз`яснювала доцільність навчання дитини у приватному закладі. Але відповідач не надав жодних реальних пропозицій, які могли б вирішити забезпечення перебування дитини з дорослим під час зупинки навчального процесу або дистанційного навчання. Відповідач у судове засідання не прибув, про день, час та місце судового засідання повідомлений, надав заяву про розгляд справи без його участі, де вказав, що позовні вимоги не визнає та просить відмовити у його задоволенні. Доповнив, що питання щодо необхідності відвідування сином приватного навчального закладу між ним та позивачем не узгоджувалося та не обговорювалося. Згідно ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив проводити розгляд справи у відсутність сторін. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 17.07.2023 розірвано (а.с.25-26). Сторони мають трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.29-30). Новозаводський районний суд м. Чернігова 11.04.2023 видав судовий наказ, яким стягнув із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.04.2023 та до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.31). 20.06.2025 між подружжям укладено нотаріально посвідчений договір про проживання, участь батьків у вихованні та утриманні дітей (а.с.57-58). 28.07.2025 державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові відкрито провадження з примусового виконання судового наказу №751/2632/23 (а.с.6). Постановою державного виконавця від 05.08.2025 звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] (а.с.100-101). [PERSON] сплачував кошти на утримання дітей (а.с.106-116). Згідно довідки старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові у [PERSON] за період з 01.08.2025 до 13.11.2025 відсутня заборгованість по сплаті аліментів (а.с.102). У період з 01.09.2023 до 23.09.2025 [PERSON] навчався в Чернігівській ЗОШ І-ІІІ ст. №19. Згідно свідоцтва досягнень учня 1-В класі [PERSON] за 2023-2024 навчальний рік пройшов навчання з читання, математики, іноземної мови, природничих наук та ін. (а.с.95-96). Згідно наказу Чернігівської ЗОШ І-ІІІ ст №19 від №255 від 10.10.2025 у період з 13.10.2025 до 17.10.2025 навчання відбуватиметься в дистанційному форматі (а.с.28). З 23.09.2025 [PERSON] зарахований до приватного ліцею «Унікум» (а.с.5). Згідно Договору від 22.09.2025 про надання освітніх послуг, укладеного між ТОВ «Приватний ліцей «Унікум» м. Києва» та [PERSON] щодо навчання [PERSON] , вартість навчання за навчальний рік становить 9 500,00 грн (а.с.8-11). Згідно копій квитанцій від 26.09.2025, 12.10.2025, 01.11.2025 (а.с.16,18,21) [PERSON] сплатила за харчування [PERSON] 6 460,00 грн (2 000,00+2000,00+2460,00). 22.09.2025, 01.10.2025, 30.10.2025 та 16.10.2025 [PERSON] сплатила за [PERSON] плату за навчання в розмірі 33 000,00 грн (9500,00+9500,00+9500,00+4500,00) (а.с.17, 19, 20, 22). Згідно довідки від 01.09.2025 [PERSON] працює в представництві Норвезької ради у справах біженців в Україні, робочий час з 09.00 год до 17.00 год (а.с.7). Згідно відповіді з Державного реєстру фізичних осіб платників податків за період з 2-4 кварталу 2025 [PERSON] отримала дохід із представництва Норвезької ради у справах біженців в Україні та соціальні виплати з ГУ ПФУ в Чернігівській області, ДСП Чернігівської області, що становить 762 606,32 грн (а.с.126). [PERSON] є власником трикімнатної квартири [ADDRESS] та приміщення [ADDRESS] , що підтверджується відомостями з Єдиного реєстру речових прав (а.с.87-88). Крім того, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру транспортних засобів [PERSON] є власником транспортного засобу Nissan Juke н.з. [NUMBER] (а.с.127-129). Батьки [PERSON] [PERSON] та [PERSON] є пенсіонерами та перебувають на обліку в Чернігівському об`єднаному управлінні ПФУ в Чернігівській області (а.с.53-54). [PERSON] отримує пенсію в розмірі 4 264,64 грн (а.с.55), розмір пенсії [PERSON] становить 7 737,05 грн (а.с.56). Відповідач працює на посаді юриста з оцінки права власності за контрактом від 14.07.2025 в Благодійній організації «Благодійний фонд «Рокада» (а.с.59-63). За період з 01.08.2025 до 31.10.2025 його дохід склав 145 652,38 грн (а.с.64, 99). Згідно відповіді з Державного реєстру фізичних осіб платників податків за період з 2-4 кварталу 2025 [PERSON] отримав дохід із представництва датської ради у справах біженців в Україні, БО «БФ «Рокада», що становить 654 070,85 грн (а.с.125) У МВС України відсутні дані про зареєстровані за [PERSON] транспортних засобів (а.с.97). Згідно наданих консультативних висновків від 13.12.2023, 21.12.2023, 02.01.2024, 02.05.2025, 11.052025, 12.05.2025, 29.05.2025 та виписки із медичної карти стаціонарного хворого №4694, №1181, №0324, №0064 [PERSON] має проблеми зі здоров`ям (а.с.65-86). Відповідно переписки, позивач повідомляла відповідача про неможливість нормального та повноцінного навчання дитини у загальноосвітній школі № 19 (а.с.149). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно (ч.2 ст. 185 СК України). Аналіз відповідних приписів свідчить про те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Ці правила стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов. У постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 320/383/19 (провадження № 61-18284св19) Верховний Суд зауважив, що доказами, які підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які підтверджують, зокрема, витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватися відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Судом також враховано, що батьком дитини не надавалася згода на укладення договору про надання освітніх послуг з приватним навчальним закладом. Підпис батька дитини на зазначеному вище договорі відсутній. Доводи позивача, про те, що необхідність навчання дитини у приватному навчальному закладі зумовлена тією обставиною, що навчальні заклади, які фінансуються державою не можуть забезпечити освітній процес під час тривоги, є необґрунтованими, оскільки така обставина не може вважатися особливими обставинами в розумінні статті 185 СК України. Понесення таких витрат є добровільним волевиявленням одного із батьків. Позивачем не доведено погодження з відповідачем необхідності відвідування дитиною приватного навчального закладу. Окрім того, суд звертає увагу на ту обставину, що держава на належному рівні забезпечує освітній процес в Україні, незважаючи на введений в Україні режим воєнного стану. В закладах освіти обов`язковим є наявність укриття, де під час повітряної тривоги мають перебувати діти. Навчання дитини у приватному навчальному закладі - не зумовлені особливими обставинами, пов`язаними з розвитком певних здібностей дитини, тому такі витрати не можуть вважатися понесеними за особливих обставин, а відповідно є додатковими витратами у розумінні вимог ст.185 СК України. Згідно ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи всі фактичні обставини справи, які мають значення для правильного вирішення спору, суд дійшов висновку, про те, що позивач не довела наявності особливих обставин, які б свідчили про необхідність понесення таких витрат. Витрати, які позивач віднесла до додаткових витрат, пов`язаних з навчанням дитини у ТОВ «Приватний ліцей «Унікум» м. Києва» не підлягають відшкодуванню відповідачем, оскільки такі витрати не були викликані особливими обставинами, особливою схильністю дитини до навчання, а тому не є додатковими витратами у розумінні закону. З огляду на вищевикладене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити. VІ. Розподіл судових витрат. Згідно ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору. Ураховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, тому судовий збір у розмірі 3 028,00 грн слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed