Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

У липні 2025 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов зазначений позов, у якому позивач, просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором від 01.08.2007 року в розмірі 31 925,01 грн, яка складається з: 25 863,97 грн - заборгованість за тілом кредиту; 6 061,04 грн - заборгованість за простроченими відсотками; а також судові витрати у розмірі 2 422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що відповідачем не були виконані взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість у розмірі 31 925,01 грн. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 30.07.2025 року у справі відкрито провадження та вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. 18.08.2025 року від [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову з огляду на його необґрунтованість та безпідставність. 29.08.2025 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якому представник зазначає що вимоги позову обґрунтовані та доведені відповідними доказами, які наявні в матеріалах справи, з огляду на що просив позовні вимоги задовольнити повністю. На цю відповідь на відзив [PERSON] подано заперечення, в яких останній зазначає, що не погоджується з наведеними у позові та відповіді на відзив доводами позивача та просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 17.09.2025 року на заперечення [PERSON] представником позивача до суду подано пояснення, в яких ним зазначено, що матеріали справи мають докази, які підтверджують факт укладання відповідачем кредитного договору та наявність не виконаних ним кредитних зобов`язань. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. [PERSON] 18.09.2007 року підписав заяву на отримання банківських послуг від АТ КБ «ПриватБанк», у якій [PERSON] зазначив, що хоче отримати кредитну картку в гривнях строком на 4 роки з кредитним лімітом у 400,00 грн, базова процентна ставка по кредитному ліміту на момент підписання договору становить 3% в місяць з розрахунку 360 днів в році. У цій заяві також зазначено, що погашення заборгованості по кредитному ліміту може проводитися як шляхом внесення коштів на карту клієнтом, так і списанням банком коштів с платіжної картки. Одночасно з цим в заяві зазначено та підписано [PERSON] , що відповідач згоден з тим, що сторони прийшли до згоди, що документом підтверджуючим факт надання послуг (виконаних робіт) є звіт, складений банком, підписаний уповноваженим співробітником та скріплений печаткою банку. Цією заявою також визначено, що відповідач ознайомився та погоджується з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були представлені йому для ознайомлення у письмовій формі. Своїм підписом відповідач підтвердив факт отримання повної інформації об умовах кредитування в Приватбанку. Також виразив своє погодження з тим, що ця заява з «Пам`яткою клієнта», «Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також «Тарифами» складають між ним та банком про надання банківських послуг. АТ КБ «Приватбанк» видав відповідачу наступні кредитні картки: № [NUMBER] , видана 01.08.2007 року кінцевий строк дії якої 08/15 (Карта «Універсальна»), № [NUMBER] , видана 28.09.2010 року кінцевий строк дії якої 08/14 (Карта «Універсальна міні»), № [NUMBER] , видана 08.02.2012 року кінцевий строк дії якої 06/15 (Карта «Універсальна»), № [NUMBER] , видана 22.07.2014 року кінцевий строк дії якої 06/18 (PKMMU UNEMBOSSED CREDIT 1-4% FIRST PIN), № [NUMBER] , видана 08.10.2014 року кінцевий строк дії якої 04/18 (Карта «Універсальна Gold»), № [NUMBER] , видана 23.10.2014 року кінцевий строк дії якої 10/18 (Карта «Універсальна World»), № [NUMBER] , видана 01.02.2018 року кінцевий строк дії якої 12/21 (Карта «Універсальна Gold»), № [NUMBER] , видана 03.01.2020 року кінцевий строк дії якої 09/23 (Карта «Універсальна Gold»), № [NUMBER] , видана 13.03.2024 року кінцевий строк дії якої 03/28 (Виртуальна карта «Універсальна Gold Visa»). Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] , на кредитну картку № [NUMBER] було встановлено наступні кредитні ліміти. А саме: 08.10.2014 року у розмірі 14 000,00 грн; 26.05.2017 року у розмірі 19 000,00 грн; 05.12.2017 року у розмірі 25 000,00 грн; 19.08.2019 року у розмірі 27 000,00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості та виписки за договором, наявних у матеріалах справи, відповідач починаючи з 15.10.2007 року по 13.02.2025 року активно користувався кредитними коштами, здійснюючи операції щодо зняття кредитних коштів та погашення кредитної заборгованості (останні платежі з поповнення рахунка 23.03.2024 року у розмірі 1000,00 грн шляхом переказу зі своє картки 51**64 через додаток Приат24). Зазначене вище не оспорюється відповідачем, про що ним зазначено у запереченні, яке надійшло до суду 04.09.2025 року, а саме що у 2007 року з метою отримання банківських послуг він звернувся до АТ КБ «Приватбанк» та отримав банківську картку, яку періодично змінював після закінчення строку її дії. Відповідно до частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частина друга статті 207 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини другої статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частинами першою та другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ч. 1 статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем 18.09.2007 року було укладено договір про надання банківських послуг, відповідно до якого відповідачу видано кредитну картку з кредитним лімітом. Із наявних у матеріалах справи слідує, що АТ КБ «Приватбанк» виконав умови цього договору та надав відповідачу у користування кредитні кошти, а відповідач отримав у користування ці кошти, однак не виконав своїх зобов`язань щодо їх повернення, внаслідок чого утворилася заборгованість за поточним тілом кредиту у розмірі 25 863,97 грн та заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 25 863,97 грн. Враховуючи зазначене суд дійшов висновку про необхідність стягнення суми з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитом у розмірі 25 863,97 грн, яка складається з заборгованості за поточним тілом кредиту у розмірі 25 863,97 грн та заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 25 863,97 грн. Що стосується стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, суд зазначає таке. У позовній заяві позивач посилається на те, що у процесі користування кредитним рахунком клієнту були завжди доступні у вільному доступі на сайті банку та у додатку Приват24 умови обслуговування кредитних карток, які банк постійно пропонує клієнту для ознайомлення огляду кожного наступного разу, коли відбуваються навіть незначні зміни. Також, в зв`язку зі змінами у законодавстві - впровадженні нормами закону «Про споживче кредитування» паспорту споживчого кредиту - клієнт підписав паспорт споживчого кредиту від 26.04.2023 року, в якому також є інформація про відсоткові ставки по кредитування по картковим рахункам. Тобто, як зазначає позивач, [PERSON] був належним чином повідомлений про умови кредитування зокрема щодо сплати відсотків. Однак паспорт споживчого кредиту не містить підпису [PERSON] ані фізичного ані електронного цифрового, як то зазначає позивач, а має лише напис «Підпис споживача: 26/04/2023 [PERSON] , підписано 26.04.2023 13:33», що в свою чергу позбавляє суд перевірити ідентифікування особи споживача. Також у заяві, яку представником позивача надіслано до суду 29.08.2025 року, зазначено, що починаючи з 03.01.2020 року відсотки нараховувалися відповідно до підписаної відповідачем Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, яку додано до матеріалів справи. Однак як вбачається з матеріалів справи 03.01.2020 року [PERSON] підписав власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України» Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, в якій передбачено розмір відсотків, які застосовується у разі невиконання чи неналежного виконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором. [PERSON] користувався кредитними коштами, що підтверджено випискою про рух коштів, з якої вбачається, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт, а також факти використання відповідачем грошових коштів. Із виписки також вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, зокрема, здійснював операції через за стосунок «Приват 24» та поповнював рахунок свого мобільного телефону « [NUMBER] », який зазначав у заяві від 18.09.2007 року та у відзиві на позовну заяву від 18.08.2025 року, який ним подано через за стосунок «Електорнний суд» 15.08.2025 року. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завданні простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Із долученого до справи розрахунку заборгованості вбачається, що кредитні кошти відповідач за умовами договору належним чином не сплачує, в результаті чого станом на 23.06.2025 року має заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 6 061,04 грн. Твердження відповідача, про те що він не підписував анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг не знайшли свого відображення під час розгляду справи. Крім цього слід зазначити, що суд не бере до уваги посилання [PERSON] зазначені у його відзиві та запереченні на відповідь на відзив, про те, що в ході користування банківськими картками ним було у більшій мірі/розміру сплачено відповідні відсотки за користування послугами банку, оскільки останнім не долучено жодних належних та допустимих доказів на підтвердження цієї обставини. Відповідач під розгляду справи не був позбавлений можливості звернутися до суду із відповідною заявою/клопотанням про призначення судової економічної експертизи, на підтвердження своїх доводів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року, принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Отже, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками у розмірі 7 6 061,04 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повному обсязі. З відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» слід стягнути заборгованість урозмірі 31 925,01 грн, яка складається з: 25 863,97 грн - заборгованість за тілом кредиту; 6 061,04 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до змісту частин першої та другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у справі, що розглядається, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі, то з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» слід стягнути судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, тобто пропорційно до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved