Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

04.12.2025 року представник позивача АТ «КРИВОРІЗЬКАТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» Ющенко В.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , від імені якого діє законний представник [PERSON] про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії за період 01.10.2014 по 30.09.2025 у сумі 51 570,34 грн., що складається з : основного боргу 30 029,37 грн., інфляційних втрат 16848,39 грн., 3% річних 4 241,64 грн., плати за абонентське обслуговування 0,00 грн., пені 450,94 грн. , а також просить стягнути судовий збір . Позов обґрунтовує тим, що відповідач є споживачем послуг і йому надавались послуги з централізованого опалення, згідно затверджених у встановленому законом порядку тарифів, однак відповідач не вносить плату за надані послуги за адресою: [ADDRESS] , внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 01.02.2014 р. по 30.09.2025 рік в сумі 30029,37 грн. Крім того, представник позивача просить стягнути інфляційні витрати у розмірі у розмірі 16 848,39 грн., 3% річних у розмірі 4 241,64 грн., плату за абонентське обслуговування у розмірі 0,00 грн., пеню у розмірі 450,94 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн. Крім того, представник позивача зазначає, що [PERSON] малолітньою особою, [INFO] та є спадкоємцем квартири, набувши право власності в особі законного представника батька [PERSON] . У зв`язку з прийняттям спадщини ним було прийнято не лише майно, а й обов`язки, що нерозривно між собою пов`язані. Борг за житлово-комунальні послуги, який виник у 2014 оці, є похідним від користування та утримання спадкового майна, а відтак перейшов до спадкоємця разо із квартирою. Ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 15.12.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 19.01.2026 рік, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 19.01.2026 року справу відкладено на 13.02.2026 рік. 13.02.2026 року ухвалою суду призначено заочний розгляд даної цивільної справи. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду письмову заяву в який позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, відзиву до суду не подав., Положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Суд, сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів, встановив, що законний представник [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , згідно з відповіддюз Єдиного державного демографічного реєстру (а.с.34), а [PERSON] - малолітня особа, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.31) а [PERSON] батько малолітнього [PERSON] , є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією заяви [PERSON] згідно якої просив змінити власника квартири на [PERSON] , копією свідоцтва про право на спадщину за законом та витягом з Дердавного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 29, 30, зворот). Постачання теплової енергії у період з 01.12.2014 р. по 30.09.2025 р. за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актами (а.с.17-28). Згідно з розрахунку наданого позивачем заборгованість у відповідача за період 01.12.2014 р. по 30.09.2025 року становить за спожиту послугу з постачання теплової енергії у розмірі 30 029,37 грн, інфляційні витрати у розмірі у розмірі 16 848,39 грн, 3% річних у розмірі 4241,64 грн, плату за абонентське обслуговування у розмірі 0,00 грн, пеню у розмірі 450,94 грн, а також сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн. (а.с.6,14-16). Оцінка суду. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до положень статті 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке відповідно зі ст. 67, 68, 162 Житлового Кодексу України зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунка і встановлених тарифів. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року в справі №6-2951цс 15. Пунктом 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21липня 2005року № 630(із змінами) (надалі - Правила надання послуг) визначено, що централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання. Відповідно до ст.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлено ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 №2633-IV. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Статтею 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати Оскільки, власником квартири за адресою [ADDRESS] є неповнолітній [PERSON] , тож суд враховує, що згідно ч 1. ст. 34 ЦК України повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). Відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом. Крім того, згідно ч. 1 ст. 242 ЦК України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. А тому, у даному випадку, законним представником неповнолітнього є батько [PERSON] . Згідно п. 99.2 ст. 99 ПК України грошові зобов`язання малолітніх/неповнолітніх осіб виконуються їх батьками (усиновителями), опікунами (піклувальниками) до набуття малолітніми/неповнолітніми особами цивільної дієздатності в повному обсязі. Суд приймає до уваги твердження представника позивача, що протягом періоду з 01.02.2014 р. по 30.09.2025 року позивач свої зобов`язання по наданню житлово-комунальних послуг з централізованого опалення виконував належним чином, а тому сума боргу за вказаний період становить 30 029,37 грн. Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295 гс 16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством. Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями ч.2 ст. 625 ЦК України. Таким чином, згідно з розрахунку доданого до позову з відповідача підлягають стягненню за період з 01.02.2014 року по 30.09.2025 рік 3% річних у сумі 4241,64 грн., інфляційні втрати у сумі 16 848,39 грн. Крім того, з урахуванням п. 30 Типового індивідуального договору та п.5 ст.13 вказаного Закону України «Про житлово-комунальні послуги» з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги з абонентського обслуговування в розмірі 0,00 грн. Крім того, пунктом 45 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії передбачено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01% від суми боргу за кожен день прострочення. У частині 1, 3 статті 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові уразі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Оскільки, типовим індивідуальним договором передбачена можливість нарахування пені, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у розмірі 450,94 грн. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем під час звернення до суду було сплачено судовий збір в розмірі 3028 грн. (а.с.6). Враховуючи, що позовні вимоги задоволені судом в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved