Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

У травні 2024 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , треті особи - Адміністрація Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, Дніпровський міський центр соціальних служб, про визначення місця проживання дитини. В обґрунтування позову зазначила, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбних відносинах, від яких вони мають дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . 06.06.2015 між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, який було розірвано рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 08.04.2024 по справі №199/9361/23. До 13.11.2023, після припинення шлюбних відносин позивача з відповідачем, їх спільна донька [PERSON] постійно мешкала з позивачем за адресою: [ADDRESS] . 13.11.2023 відповідач телефоном повідомив, що хоче взяти дитину та погуляти разом годинку на майданчику. Зайшовши до квартири позивача, відповідач скориставшись її відсутністю вдома (на той час вдома перебували лише діти) забрав речі [PERSON] , в тому числі підручники, зошити, одяг, ноутбук, іграшки тощо, забрав доньку до себе за адресою свого тимчасового проживання по [ADDRESS] , де він наймає квартиру. З 13.11.2023 відповідач не відпускав нікуди з будинку та від себе доньку, переймаючись, що вона може повернутися до позивача. В квартирі встановив відеокамери та замки. Донька була позбавлена можливості телефонувати своїй матері та сестрі. Зустрічі позивача з донькою відбувалися лише в присутності відповідача. Доньці, на переконання позивача, було нав`язано думку, що вона його єдина опора і без неї він пропаде, а тому вона має жити лише з ним. Відчувався важкий психологічний стан доньки, тривога та, напевне, необхідність в допомозі спеціаліста-психолога. Скориставшись тим, що донька, після фактично її викрадення відповідачем з постійного її місця проживання, проживає у нього, останній швидко подав документи на визначення місця проживання дитини до Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради. Даним документом встановлено, що в будинку немає окремої ванної кімнати, душова кабіна стоїть на кухні з бойлером, у доньки немає окремої кімнати, спить на дивані в одній кімнаті з відповідачем. В будинку немає не те що окремої кімнати туалету, а й самого туалету. В подальшому, у грудні 2023 року позивачу з залученням поліції, після скандалу вдалося за згоди самої доньки забрати її додому від відповідача, хоч і на короткий період. Далі між позивачем та відповідачем було досягнута домовленість, що донька буде проживати тиждень у нього, а тиждень у позивача. Утім, 08.04.2024, після того, як на комісії по справам дітей Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради було заявлено про необхідність заслухати думку доньки, відповідач змінив усну домовленість щодо проживання доньки і не дає їй можливості жити разом з позивачем, як сторони домовлялись перед цим. Крім того, 15.10.2023 органами поліції відповідачу був виписаний терміновий заборонний припис за вчинення домашнього насилля по відношення до позивача. Як вказано в приписі, підставою для його винесення стало насилля психологічного характеру. Передумовою цій події стало насилля з боку відповідача щодо доньки позивача - [PERSON] , [INFO] . В подальшому, відповідач мало не щотижня почав писати на позивача заяви в поліцію про нібито вчинення позивачкою насилля щодо доньки. На думку позивача, усі дії відповідача націлені на те, щоб за будь-яку ціну позбавити позивача батьківських прав, для визнання себе єдиним піклувальником доньки та ухилення від мобілізації. До виникнення даного спору щодо місця проживання доньки, остання проживала з позивачем в квартирі [ADDRESS] , яка належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 30.09.2014, посвідченого приватним нотаріусом ДМНС Мазуренко С.В., реєстровий №637. Дана квартира має усі побутові умови, дитина має своє ліжко та меблі для навчання. В квартирі є кухня, туалет та ванна, як окремі кімнати, які не об`єднанні ані з кухнею, ані з іншим житловим приміщенням. Позивач, в листопаді 2023 року пройшла психологічний огляд, в тому числі на предмет вживання психоактивних речовин та дослідження на гамма-глутаматтрансфераза (дослідження печінки на вживання алкоголю тощо), про що свідчать відповідна довідки, які додаються до позовної заяви. Позивач має стабільну роботу та стабільний заробіток в мережі ресторанів МакДональдс у м. Дніпрі, працює в другу зміну, що дає можливість допомагати з навчанням та побутом вдома своїм дітям в дані складні часи війни поза межами шкіл. У зв`язку з вищевикладеним, позивач за первісним позовом [PERSON] просила суд визначити місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі. Не погодившись із первісним позовом відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що сторони з 2011 року проживали в фактичних шлюбних відносинах, від яких [INFO] народилася донька [PERSON] . Шлюб було офіційно зареєстровано 06.06.2015. У зв`язку з тимчасовою окупацією м. Кадіївка Луганської області, у червні 2014 року уся сім`я переїхала у м. Дніпро, де згодом на ім`я [PERSON] було придбано житло, а саме: квартиру [ADDRESS] . У вказаній квартирі за домовленістю з [PERSON] - [PERSON] було зроблено істотні поліпшення, за його безпосередньої участі та за рахунок його коштів, внаслідок чого суттєво збільшилася загальна площа приміщень, влаштовано санітарний вузол із ванною, туалетом, з холодним та гарячим водопостачанням, каналізацією, іншими інженерними системами. У виконанні робіт [PERSON] допомогали його родичі, сусіди та знайомі. Утім, відповідач за зустрічним позовом [PERSON] усякий раз відмовляла у проханнях позивача за зустрічним позовом про офіційну реєстрацію у згаданому житлі, хоча за фактом проживали усі разом однією сім`єю. У стосунках між позивачем та відповідачем неодноразово виникали конфлікти і досягали такого рівня, що деякий час подружжя проживало окремо до іх врегулювання. Коли позивач за зустрічним позовом оформив договір оренди від 01.09.2023 у фактичному місці проживання на даний час, він зареєструвався за вказаною адресою як внутрішньо переміщена особа. Проявляючи свою схильність до батька, малолітня донька [PERSON] , раніше вже проживала тривалий час з ним окремо від матері у 2018-2019, 2022 роках, тому й зараз знов фактично проживає разом зі своїм батьком за адресою: [ADDRESS] . Донька сторін - [PERSON] в період часу з 01.09.2023 до 13.11.2024 почергово мешкала за власним бажанням то з батьком, то з матір`ю, що сама може підтвердити. Співвідношення часу проживання з батьками було у той період часу приблизно 3-4 доби з батьком, 2-3 доби - з матір`ю. Позивач за зустрічним позовом стверджує, що його донька [PERSON] неодноразово виявляла своє бажання проживати з батьком саме з причини постійних та неодноразових проявів домашнього насильства з боку старшої сестри [PERSON] , дії якої відповідач за зустрічним позовом [PERSON] виправдовувала та чинила психологічний тиск та дії, щоб прибрати батька з життя доньки [PERSON] . [PERSON] , як батько, майже завжди самотужки ніс витрати з медичного забезпечення своєї доньки [PERSON] , бо навіть якщо відповідач за зустрічним позовом і мала вільний час, її доводилось переконувати приділіти хоча б якусь увагу доньці [PERSON] . Наразі час та тривалість спілкування доньки з матір`ю відбувається за власним бажанням [PERSON] як спонтанно, так і за їхньою попередньою домовленістю, які відповідач за зустрічним позовом сама часто порушує. Більше того, батько часто спонукає відповідати на дзвінки та повідомлення матері свою доньку [PERSON] , що вона сама може підтвердити. Згідно Акту обстеження умов проживання за місцем проживання батька дитини [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , складеного спеціалістами Управління-служби у справах дітей Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради 22.11.2023, батьком створені належні умови для проживання, виховання та розвитку дитини. Згідно Довідки про доходи, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЕНЕЗІС УКРАЇНА-ІНЖИНІРИНГ» від 25.03.2024 позивач за зустрічним позовом має постійний стабільний зростаючий дохід, який здатен забезпечити потреби та розвиток дитини. Відповідачка за зустрічним позовом [PERSON] не дає належного виховання своїм дітям. Так, вона розподіляє дочок за належністю до себе та батька. Мати [PERSON] має шкідливі звички - палить, регулярно вживає слабоалкогольні напої. Позивач за зустрічним позовом, як батько має бажання та волю займатися вихованням дитини, має вільний графік роботи. Коли донька перебуває з батьком, то вона почуває себе в безпеці, щаслива, доглянута, весела, любить свого батька і бажає залишитися з ним. Неодноразово [PERSON] просила батька забрати її від матері та сестри, оскільки сестра її постійно ображає, що приводить до конфліктів та сутичок. [PERSON] не раз марно намагалась спровокувати [PERSON] на вчинення дій, що можуть бути кваліфіковані як домашнє насильство, а винесений проти нього терміновий заборонний припис був оформлений без повного з`ясування обставин справи, у зв`язку з чим і оскаржувався в Дніпропетровському окружному адміністративному суді. Враховуючи, що позивач за зустрічним позовом займається вихованням дитини, піклується про неї, має всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, із урахуванням віку дитини, на даний час проживання дитини з батьком, яка фактично проживає з ним, буде відповідати саме інтересам дитини, яка потребує догляду та турботи й позитивно сприятиме її розвитку, як психологічному, так і фізичному. У зв`язку з вищевикладеним, позивач за зустрічним позовом [PERSON] просив суд визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом із батьком - [PERSON] за його місцем проживання, а також стягнути з відповідача за зустрічним позовом [PERSON] судові витрати по справі. У задоволенні первісного позову просив відмовити в повному обсязі. Ухвалою суду від 07.05.2024 від Національної соціальної сервісної служби України витребувано інформацію з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб відносно [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , останнє відоме місце реєстрації: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 15.05.2024 у Міністерства соціальної політики України витребувано інформацію з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб відносно [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , останнє відоме місце реєстрації: [ADDRESS] , останнє відоме місце проживання: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 21.05.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження по даній цивільній справі. Визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. По справі призначено підготовче засідання. У відповідності до ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради доручено в судове засідання надати письмовий висновок щодо розв`язання даного спору. Ухвалою суду від 04.07.2024 до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи - Адміністрація Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, Дніпровський міський центр соціальних служб, про визначення місця проживання дитини, прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , треті особи - Адміністрація Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, Дніпровський міський центр соціальних служб, про визначення місця проживання дитини, об`єднавши їх в одне провадження. Органу опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради доручено відповідно до вимог ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України розглянути питання визначення місця проживання дитини з урахуванням первісного та зустрічного позовів та надати у судове засідання письмовий висновок щодо розв`язання даного спору. Ухвалою суду від 20.08.2024 у справі призначено судово-психологічну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання: 1) чи спроможна малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , з урахуванням її вікових особливостей, емоційного стану, індивідуально-психологічних властивостей, рівня розумового розвитку та умов мікросоціального середовища надавати оцінку відношенню кожного з батьків до неї, виявляти прихильність до когось з батьків? 2) яке морально-психологічне ставлення малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , до матері [PERSON] , та до батька [PERSON] , та до кого з батьків більше прихильна дитина? 3) з ким (з батьком чи з матір`ю) дитина [PERSON] , [INFO] , бажає проживати та чим це обумовлено? Ухвалою суду від 28.08.2024 виправлено описку в ухвалі Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 серпня 2024 року. Слід вважати правильним по тексту ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 серпня 2024 року: «Так, беручи до уваги обставини даної справи, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для призначення по справі судово-психологічної експертизи, на вирішення якої поставити наступні питання: 1) чи спроможна малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , з урахуванням її вікових особливостей, емоційного стану, індивідуально-психологічних властивостей, рівня розумового розвитку та умов мікросоціального середовища надавати оцінку відношенню кожного з батьків до неї, виявляти прихильність до когось з батьків? 2) яке морально-психологічне ставлення малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , до матері [PERSON] , та до батька [PERSON] , та до кого з батьків більше прихильна дитина? 3) з ким (з батьком чи з матір`ю) дитина [PERSON] , [INFO] , бажає проживати та чим це обумовлено?». Ухвалою суду від 10.06.2025 провадження по справі поновлено. Ухвалою суду від 15.07.2025 відмовлено у задоволенні клопотання позивача за зустрічним позовом [PERSON] та його представника адвоката Смірнова А.А. про витребування доказів. Ухвалою суду від 15.07.2025 закрито підготовче провадження по справі та призначено її до судового розгляду. Ухвалою суду від 21.01.2026 відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] та його представника адвоката Смірнова А.А. про відвід судді Подорець О.Б. У судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] та її представник адвокат Патика А.В. первісний позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити. Зокрема, останній зазначив, що з 13.11.2023 донька сторін почала проживати разом з батьком за відсутності на це згоди матері. Наразі [PERSON] має можливість забезпечувати доньку, в неї зручний графік роботи, що дозволяє його змінювати. Натомість відповідач за первісним позовом не має можливості забезпечити належні умови для проживання доньки. Просив суд визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] за місцем проживання останньої та відмовити у задоволенні зустрічної позовної заяви. Відповідач за первісним позовом [PERSON] у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні первісної позовної заяви та визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] разом з батьком за місцем його проживання, оскільки це є бажанням дитини, що підтверджується доказами, наданими до зустрічної позовної заяви. Зазначив, що не заперечує проти її спілкування з матір`ю. Також, просив визнати висновок органу опіки та піклування нікчемним, а також вважав, що висновок судової-психологічної експертизи є упередженим, необгрунтованим і просив визнати дані докази неналежними. Звернув увагу суду, що наразі доньку утримує він та забезпечує її всебічний розвиток. Просив відмовити у задоволенні первісної позовної заяви. Представник відповідача адвокат Смірнов А.А. в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. У судовому засіданні, призначеному на 27.08.2025 просив відмовити у задоволенні первісної позовної заяви та задовольнити зустрічний позов, оскільки наразі більше турботи до дитини проявляє її батько. Зазначив, що [PERSON] проживала з батьком у 2018-2019 роках, а також зараз вже на протязі трьох років. [PERSON] створені належні умови для проживання дитини, він має більший дохід ніж позивач за первісним позовом. Крім того, [PERSON] проявляє до батька більшу прихильність. Представник третьої особи Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якій просив ухвалити рішення з урахуванням інтересів дитини. Представник третьої особи Дніпровського міського центру соціальних служб в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. У судовому засіданні, призначеному на 27.08.2025 представник третьої особи [PERSON] повідомила, що з січня 2024 року донька сторін разом з сестрою та їх матір`ю відвідували психолога. Конфліктів між ними під час відвідування центру не було. Дитина бажає, щоб батьки проживали разом. За клопотанням представника позивача за первісним позовом адвоката Патики А.В. було допитано свідків [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] , яка є співробітником [PERSON] , повідомила суду, що добре її знає. Вони познайомились у 2019 році та спілкувались не тільки по роботі. Вважає [PERSON] відповідальною матір`ю. Неприязних стосунків між дітьми позивача за первісним позовом свідок не помічала. Наразі [PERSON] працює за гнучким графіком, який підлаштований під навчання дітей. З дітьми [PERSON] бачилась на шкільних канікулах. Останній раз це було у 2023 році. Свідок [PERSON] , яка також є колегою [PERSON] , пояснила суду, що знає зі слів останньої, що в неї вдома почалися конфлікти. Після розлучення [PERSON] та [PERSON] свідок декілька разів була в гостях у позивача за первісним позовом. Свідком конфліктних ситуацій між її доньками свідок не була. Вважає, що [PERSON] має чудове відношення до своїх доньок. За клопотанням відповідача за первісним позовом [PERSON] було допитано свідків [PERSON] та [PERSON] . Так, свідок [PERSON] , повідомив суду, що [PERSON] та [PERSON] розійшлися у 2016 році. Тоді [PERSON] зняв квартиру на [ADDRESS] , а [PERSON] переїхали разом з ним. Зі слів [PERSON] свідку відомо, що в останньої погані відносини зі старшою донькою [PERSON] . Також [PERSON] розповідав свідку про конфліктні ситуації в їх родині. Свідок вважає [PERSON] порядною людиною, без шкідливих звичок, люблячим батьком, який в усьому допомагає дитині. Свідок [PERSON] , який раніше працював разом зі [PERSON] , суду пояснив, що у [PERSON] гарне ставлення до своєї доньки. За той час, що він проживав на [ADDRESS] , свідок неодноразово бачив [PERSON] разом з [PERSON] , бачив як він возив її до школи та робив з нею уроки. У судовому засіданні, призначеному на 22.10.2025 також була вислухана думка дитини [PERSON] , яка повідомила, що наразі проживає разом з батьком, з мамою бачиться після школи. З нею вона багато гуляє та грається. До школи її відводить батько. Зазначила, що їй здається, що старша сестра її не дуже любить, а мама в більшості випадків стає на сторону старшої доньки. Їй подобається проживати разом з батьком, оскільки там вона почуває себе спокійніше. Вдома у батька її ніхто не ображає. Наразі мама намається здружити сестер. Коли батько знайшов гарну онлайн школу «Оптіма» та хотів перевести туди доньку, її мама були проти. Мама допомагає їй з домашніми завданнями, але приділяє до цього менши уваги порівняно з батьком. З батьком вона почуває себе комфортніше. Утім, своїми секретами ділиться з обома батьками однаково. Коли вона просить, то батько завжди відпускає її до матері. Вислухавши учасників справи, допитавши свідків, а також експерта [PERSON] , дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до статей 3, 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтями 12-15 цієї Конвенції визначено право дитини висловлювати свою думку (право бути почутою). Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України "Про охорону дитинства"). Згідно з частинами першою, другою статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і треба прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частини третьої статті 29 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Статтею 160 СК України встановлено право батьків на визначення місця проживання дитини. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі "М.С. проти України", заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі потрібно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). У параграфі 54 рішення ЄСПЛ "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року, заява №31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків стосовно дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й першорядно повинні бути визначені й враховані інтереси дитини з урахуванням об`єктивних обставин спору. Норми міжнародного права та національне законодавство не містять положень, які б наділяли одного з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судам потрібно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, під час розгляду справ щодо визначення місця проживання дитини суди передусім повинні враховувати інтереси самої дитини, оцінюючи сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. У постанові Верховного Суду від 14 лютого 2019 року у справі № 377/128/18 (провадження №61-44680св18) зазначено, що тлумачення частини першої статті 161 СК України дає підстави для висновку, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема, особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18) викладено висновок про те, що положення Конвенції про права дитини встановлюють, що в усіх діях стосовно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (стаття 3). Ці положення Конвенції про права дитини узгоджуються з положеннями Конституції та законів України, тому її правові норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей. При оцінці та визначенні найкращих інтересів дитини підлягають врахуванню наступні базові елементи: (а) погляди дитини, (б) індивідуальність дитини, (в) збереження сімейного оточення і підтримання відносин, (г) піклування, захист і безпека дитини, (ґ) вразливе положення, (д) право дитини на здоров`я, (е) право дитини на освіту (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 04 серпня 2021 року у справі № 654/4307/19 (провадження № 61-19210св20). Система правосуддя прислухається до дітей, серйозно ставиться до їх думок і має гарантувати захист прав дитини. Дитина, яка внутрішнім законодавством визнається такою, що має достатній рівень розуміння, під час розгляду судовим органом справи, що стосується її, наділяється правами: отримувати всю відповідну інформацію; отримувати консультацію та мати можливість висловлювати свої думки; клопотати про призначення спеціального представника під час розгляду судовим органом справ, бути поінформованою про можливі наслідки реалізації своїх думок та про можливі наслідки будь-якого рішення (статті 3, 4 Європейської конвенції про здійснення прав дітей 1996 року). Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Водночас, згода дитини на проживання з одним з батьків не повинна бути абсолютною для суду, якщо така згода не буде відповідати інтересам дитини (стаття 12 Конвенції про права дитини, стаття 171 СК України, стаття 14 Закону України "Про охорону дитинства"). Думка дитини може бути висловлена у письмових доказах (висновках органів опіки та піклування, спеціалістів тощо); електронних доказах (відео-, аудіоматеріалах); висновках психологічної експертизи; показаннях самої дитини, присутньої в залі судового засідання або з використанням режиму відеоконференції. Суд враховує висловлену дитиною думку системно, з`ясовуючи належно фактичні обставини справи, досліджуючи та надаючи належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, що в результаті сприятиме правильному вирішенню питання місця проживання дитини. Тільки так будуть забезпечені найкращі інтереси дитини, а не інтереси та бажання батьків, які вони не можуть чи не бажають вирішувати в позасудовий спосіб (постанова Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі №404/3499/17). При оцінці пояснень дитини необхідно враховувати її вік на момент опитування, рівень розвитку та психологічні особливості, притаманні відповідному віку. У пункті 67 Загального коментаря №14 від 29 травня 2013 року Комітет ООН з прав дитини зазначив, що в інтересах дитини доцільно виходити зі спільної батьківської відповідальності. Приймаючи рішення в інтересах дитини, суддя має враховувати право дитини мати і зберігати стосунки з обома батьками. У Резолюції "Рівність і спільна батьківська відповідальність" від 02 жовтня 2015 року №2079 Парламентська Асамблея Ради Європи підкреслила необхідність поваги органів влади держав-членів до права батьків нести спільну відповідальність, забезпечивши, щоб сімейне право передбачало у разі роздільного проживання батьків або розірвання шлюбу можливість спільної опіки над дітьми в їх найкращих інтересах на основі взаємної згоди між батьками (пункт 2). Крім того, Парламентська Асамблея Ради Європи звернула увагу, що розвиток спільної батьківської відповідальності допомагає подолати гендерні стереотипи щодо ролей, які нібито призначаються жінкам і чоловікам у сім`ї, і є очевидним відображенням соціологічних змін, які відбулися за останні п`ятдесят років в організації приватної та сімейної сфер (пункт 4). Спільне батьківство слід сприймати як координацію між дорослими у їхніх батьківських ролях і здатність підтримувати та допомагати один одному, воно сприяє покращенню співпраці між батьками та зменшенню ризику потенційних суперечок, оскільки така модель вільна від тягаря переможець-переможений. Водночас труднощі, пов`язані із спільною опікою, належать до початкового періоду адаптації, і завдяки тривалому контакту батьків ці труднощі поступово зникають. Спільна фізична опіка сприяє відкритому спілкуванню між батьками, мінімізації конфліктів та розчарувань, приносить користь стосункам матір-дитина і батько-дитина. З урахуванням вищезазначеного, при вирішенні спору між розлученими батьками про визначення місця проживання дитини суд, з урахуванням обставин справи, має право розглянути питання щодо визначення місця проживання дитини з одним із батьків із забезпеченням контакту дитини з іншим з батьків чи застосування спільної фізичної опіки з почерговим проживанням дитини у помешканні кожного з батьків за відповідним графіком. У постановах від 26 жовтня 2022 року у справі №750/9620/20, від 04 жовтня 2023 року в справі №208/4667/20, від 14 грудня 2022 року у справі №742/2571/21, від 10 січня 2024 року у справі №183/3958/20 Верховний Суд звертав увагу на можливість застосування судами моделі спільної фізичної опіки батьків над дитиною. Під час вирішення питання щодо можливості встановлення спільної фізичної опіки, суди, окрім загальних обставин, мають також враховувати: бажання кожного з батьків, щоб дитина проживала разом з ним, згоду на участь у її вихованні та піклуванні; наявність у обох батьків сталих відносин з дитиною та бажання останньої спілкуватися з обома батьками; відсутність обставин, зазначених у частині другій статті 161 СК України, а також інших обставин, що можуть становити загрозу інтересам дитини; наявність у кожного з батьків часу та можливості, що дозволяє належним чином опікуватися дитиною; місце проживання кожного з батьків, що знаходиться не далеко від звичайного місця проживання дитини (сформованих місць життєвих інтересів дитини) тощо(постанова Верховного Суду від 16 лютого 2024 року у справі № 465/6496/19). У постановах від 22 травня 2024 року у справі № 643/7509/21 та від 22 квітня 2024 року у справі № 754/3063/22 суд касаційної інстанції звертав увагу на необхідність оцінки доцільності визначення почергового проживання дитини з кожним з батьків. У § 79 рішення ЄСПЛ Kutzner v. Germany, заява № 46577/99 від 26 грудня 2002 року, зазначено, що розірвання контактів і встановлення обмежень у спілкуванні може призвести лише до посилення відчуження дітей від батьків. Судом встановлено, що сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.06.2015 по 08.04.2024, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , актовий запис №391, та рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.04.2024 по справі №199/9361/23. Від шлюбних стосунків сторони по справі мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , актовий запис №121. Судом також встановлено, що [PERSON] має старшу доньку [PERSON] , [INFO] , батьком якої є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , актовий запис №113. Положеннями частини першої, другої статті 161 СК України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно з частиною четвертою статті 119, статті 158 СК України органи опіки та піклування обов`язково беруть участь у розгляді справи про місце проживання дитини, а також можуть визначити способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо. Орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частини п`ята, шоста статті 119 СК України). Згідно висновку органу опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради щодо розв`язання спору «Про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] » №4/5-622 від 30.07.2024 визнано доцільним визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , 1984 року народження. Відповідно до висновку експерта №2314-24 за результатами проведення судової психологічної експертизи за цивільною справою № 199/3508/24 від 29.05.2025, проведеною Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз, малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , з урахуванням її вікових особливостей, емоційного стану, індивідуально-психологічних властивостей, рівня розумового розвитку та умов мікросоціального середовища не спроможна надавати оцінку відношенню кожного з батьків до неї у зв`язку з її залученням до конфлікту між дорослими (конфлікту лояльності) та не пережитого травматичного досвіду від розлучення батьків. Виявляє прихильність до матері - [PERSON] та до батька - [PERSON] . Ставлення малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , до матері - [PERSON] є емоційно теплим і прихильним, виявляє більшу прихильність до неї. Ставлення малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , до батька [PERSON] є теплим. Водночас під час психологічного дослідження встановлено негативний вплив батька у зв`язку з тим, що залучає дитину у конфлікт дорослих. Дитина - [PERSON] , [INFO] , транслює бажання проживати з батьком - [PERSON] . Таке бажання обумовлено прихильністю дитини до батька, яку транслює дитина; бажанням проживати у себе вдома, у звичній обстановці; впливом батька. Водночас проективні методики та підсвідомі реакції [PERSON] вказують на бажання проживати з матір`ю - [PERSON] . У судовому засіданні 10.12.2025 експерт [PERSON] наданий нею висновок експертизи підтримала. Судом також встановлено та визнається сторонами, що наразі [PERSON] , [INFO] , проживає разом зі своїм батьком [PERSON] та вільно спілкується з матір`ю. Згідно характеристики сім`ї від 12.02.2024, наданої директором КЗО «СЗШ №8» ДМР та класним керівником [PERSON] , остання навчається в КЗО «СЗШ №8» ДМР з 1-го класу. Мати [PERSON] та батько [PERSON] приділяють належну увагу навчанню та вихованню доньки. Батьки забезпечують [PERSON] всім необхідним для навчання. Допомагають виконувати домашні завдання. Цікавляться досягненнями дитини, підтримують зв`язок із класним керівником. Батьки реагують на зауваження чи поради стосовно поліпшення навчальних досягнень доньки. Батьківські збори з першого класу відвідує батько, а від початку 2023/2024 навчального року збори почала відвідувати і мама. Суд зазначає, що як позивач за первісним позовом [PERSON] так і відповідач за первісним позовом [PERSON] за місцем роботи характеризуються позитивно, не зловживають спиртними напоями та наркотичними засобами, створили належні умови для виховання та розвитку дитини, не застосовували домашнє насильство по відношенню до неї, у той же час між сторонами існує особистий конфлікт та неприязні відносини, що унеможливило вирішення питання про батьківську опіку щодо їхньої спільної доньки у позасудовому порядку. Водночас, жодних обставин, які б вказували, що хтось із батьків в силу суб`єктивних чи об`єктивних причин не здатен виконувати покладені на них законом обов`язки щодо виховання, утримання та розвитку спільної дитини, судом не встановлено. Крім того, самі по собі звернення [PERSON] та [PERSON] до органів поліції не свідчать про неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків відносно доньки [PERSON] , враховуючи спір між батьками з приводу місця проживання малолітньої дитини. Судом встановлено, що сторони проживають в одному місті - м.Дніпро, в однаковій мірі висловлюють бажання піклуватися про малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що є необхідність застосування моделі спільної фізичної опіки батьків щодо дитини, яка сприятиме співпраці батьків та забезпечить належне виховання та задоволення потреб дитини, а тому суд вважає, що в інтересах дитини буде доцільним визначити почергове проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з кожним із батьків. Доказів, які свідчили б про неможливість підтримання належного емоційного контакту як між матір`ю та дитиною, так і між батьком та дитиною або шкідливість таких контактів для дитини, не здобуто. Враховуючи, що дитина тривалий час проживає з батьком, має відповідні соціальні контакти за місцем проживання батька та виявляє, можливо, в деякій мірі більшу прихильність до батька, однак, вочевидь, дитина потребує і материнської турботи та безумовної любові, яка має позитивно впливати на її розвиток. Подолання можливих певних дискомфортних на першому етапі незручностей для дитини, пов`язаних з тимчасовою зміною звичного для неї місця проживання і середовища, а також налагодження емоційного контакту дитини з матір`ю має відбуватися у співпраці батька та матері, а також органу опіки та піклування, за необхідності - психологів. Використання спільної фізичної опіки у цій справі спрямоване на повернення матері у життя і виховання дитини, яка потребує як материнського, так і батьківського виховання, що у їх синтезі формують основу становлення дитини як повноцінного члена суспільства. Такий порядок батьківської опіки й відповідальності в повній мірі відповідає визначеному міжнародними нормами та законодавством України принципу рівності прав батьків у спорах про опіку над дітьми та необхідності забезпечення якнайкращих інтересів дитини. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , на поточному етапі, доцільно визначити почергово з кожним з батьків, у такому порядку: один тиждень з матір`ю, один тиждень з батьком. У разі зміни обставин у відносинах сторін спору, в першу чергу, між батьками, визначене судами місце проживання дитини може бути змінено як за згодою сторін, так і в судовому порядку. Таким чином, первісна та зустрічна позовні заяви підлягають частковому задоволенню. Враховуючи результат розгляду справи, суд вважає можливим залишити судові витрати за сторонами по справі.

Outcome: partial