Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" (далі Товариство) звернулось з позовом, у якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, яка надійшла 12.01.2026 р. (а. с. 98), тобто у межах строку, передбаченого частиною третьою статті 279 Цивільного процесуального кодексу України, просить стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за договором кредитної лінії № 8383353 від 14.06.2025 р., укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "1 безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] , у розмірі 15 284,00 грн., посилаючись на те, що воно набуло права вимоги до [PERSON] за вказаним договором, грошові зобов`язання за яким [PERSON] належним чином не виконував, у зв`язку з чим має заборгованість. Ухвалою від 16.12.2025 р. позовну заяву Товариства прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, а також роз`яснено положення частини першої статті 278 Цивільного процесуального кодексу України, а саме що [PERSON] (відповідач) має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали подати відзив (а. с. 91). Зважаючи на положення частини шостої статті 272 Цивільного процесуального кодексу України, копія ухвали від 16.12.2025 р. була вручена [PERSON] 18.12.2025 р., що підтверджується довідкою про доставку електронного документу (а. с. 112). Таким чином відзив мав бути поданий не пізніше 02.01.2026 р. Між тим, [PERSON] склав та подав відзив 09.01.2026 р., що підтверджується написом на кожній сторінці відзиву "Документ сформований в системі "Електронний суд" 09.01.2026" (а. с. 92 95), тобто з пропуском п`ятнадцятиденного строку, встановленого частиною першою статті 278 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до статті 126 Цивільного процесуального кодексу України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 127 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Однак [PERSON] з заявою про поновлення пропущеного строку, встановленого частиною першою статті 278 Цивільного процесуального кодексу України для подання відзиву, не звертався, а наведена у попередньому абзаці норма Цивільного процесуального кодексу України не надає Суду права з власної ініціативи поновити цей строк. За таких обставин відзив [PERSON] залишається без розгляду, і, таким чином, [PERSON] своєї позиції щодо предмета спору у порядку, передбаченому нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомив. Судом з`ясовано, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "1 безпечне агентство необхідних кредитів" (Кредитодавець) та [PERSON] (Позичальник) укладено договір кредитної лінії № 8383353 від 14.06.2025 р., за умовами якого Кредитодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (кредит) на погоджений умовами договору строк (строк кредиту) шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити Кредитодавцю плату (Проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту відповідно до умов цього договору, сума кредиту 9 000,00 грн., строк кредитування 360 днів, процента ставка (в залежності від умов): 0,57% на день, 0,95% на день, 0,998% на день, комісія 1 552,50 грн., неустойка -450,00 грн. на день, номер електронного платіжного засобу [NUMBER] (а. с. 21 35). На виконання умов вказаного договору Товариство з обмеженою відповідальністю "1 безпечне агентство необхідних кредитів", користуючись послугами Товариства з обмеженою відповідальністю "Европейська платіжна система", перерахувало 14.06.2025 р. грошові кошти у розмірі 9 000,00 грн. на карту [NUMBER] на ім`я [PERSON] , що підтверджується листом від 14.10.2025 р. Товариства з обмеженою відповідальністю "Европейська платіжна система", платіжною інструкцією, а також листом від 13.01.2026 р. Акціонерного товариства "Універсал Банк" з додатком рухом коштів від 16.01.2026 р. по картці карки [NUMBER] за період з 14.06.1025 р. по 17.06.2021 р. (38 39, 40, 109 111). Між Товариством (Фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "1 безпечне агентство необхідних кредитів" (Клієнт) укладено договір факторингу № 16/10/20 від 16.10.2021 р. (з додатками), за умовами якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у реєстрах прав вимоги, перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги відбувається в день підписання реєстру прав вимог, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу (42 54). Між Товариством та Товариством з обмеженою відповідальністю "1 безпечне агентство необхідних кредитів" підписано реєстр прав вимог № 16/10/25-01 від 16.10.2025 р. (до договору факторингу № 16/10/20 від 16.10.2021 р.), у якому містяться дані про боржника [PERSON] , договір (кредитної лінії) № 8383353 від 14.06.2025 р. (а. с. 51 53). Відповідно до частини першої статті 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі статтею 1080 Цивільного кодексу України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що до Товариства перейшло право вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "1 безпечне агентство необхідних кредитів" до [PERSON] за договором кредитної лінії № 8383353 від 14.06.2025 р. Як вбачається з документа без назви, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю "1 безпечне агентство необхідних кредитів", який фактично являє собою розрахунок заборгованості за договором кредитної лінії № 8383353 від 14.06.2025 р., грошових зобов`язань за цим договором [PERSON] належним не виконував, у зв`язку з чим станом на 16.10.2025 р. мав заборгованість у розмірі 19 784,00 грн., яка складається з тіла кредиту 9 000,00 грн., процентів 4 731,50 грн., неустойки 4 500,00 грн. та комісії 1 552,50 грн. (а. с. 16 19). Така сама сума заборгованості зазначена і у реєстр прав вимог № 16/10/25-01 від 16.10.2025 р. (до договору факторингу № 16/10/20 від 16.10.2021 р.) та розрахунку заборгованості, складеному Товариством (а. с. 51 53, 10). Товариство просить стягнути заборгованість у розмірі 15 284,00 грн., тобто без неустойки у розмірі 4 500,00 грн., а тому Суд не з`ясовує обставини правомірності нарахування цієї неустойки, так як вони не мають значення для розгляду справи. Доказів, які б спростовували обставини того, що розмір заборгованості за договором кредитної лінії № 8383353 від 14.06.2025 р., без врахування неустойки, становить 15 284,00 грн., [PERSON] не подав. Частиною першою та другою статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною першої статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи викладене, Суд, приходить до висновку, що позов Товариства підлягає задоволенню, а саме на його користь з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за договором кредитної лінії № 8383353 від 14.06.2025 р. у розмірі 15 284,00 грн., яка складається з тіла кредиту 9 000,00 грн., процентів 4 731,50 грн., та комісії 1 552,50 грн. На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь Товариства у якості відшкодування судових витрат підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 6 922,40 грн. (з яких 2 422,40 грн. судовий збір, сплачений за подання позовної заяви (а. с. 8, 9), 4 500,00 грн. витрати на професійну правничу допомогу (зворотній бік а. с. 63)).

Outcome: approved