Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 655978382 від 10 квітня 2021 року у розмірі 31427,31 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу 7000 грн. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 10 квітня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 655978382 на суму 16000 грн. Згідно умов кредитного договору первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі 16000 грн на банківську карту № [NUMBER] відповідача, яку відповідач вказав у заявці при укладенні кредитного договору. 28 листопада 2018 року між первісним кредитором та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01. Первісний кредитор та ТОВ "Таліон плюс" на виконання договору факторингу підписали реєстр прав вимоги № 143 від 20 липня 2021 року, за яким від первісного кредитора до ТОВ "Таліон плюс" відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі, зазначеному у реєстрі прав вимоги. 05 серпня 2020 року між ТОВ "Таліон плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" укладено договір факторингу № 05/0820-01. ТОВ "Таліон плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" на виконання договору факторингу підписали реєстр прав вимоги № 9 від 30 травня 2023 року, за яким від ТОВ "Таліон плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі, зазначеному у реєстрі прав вимоги. 04 червня 2025 року між ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" та позивачем укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором на загальну суму 31427,31 грн. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за кредитним договором. Загальна заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 31427,31 грн, яка складається з: 14614,08 грн - заборгованість по тілу кредиту; 16813,23 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 26 вересня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт капітал" до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт капітал" заборгованість за кредитним договором № 655978382 від 10 квітня 2021 року у розмірі 31427,31 грн. Ухвалою від 16 січня 2026 року суд задовольнив заяву відповідача про перегляд заочного рішення, скасував заочне рішення та призначив справу до розгляду за правидами спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. У відзиві на позовну заяву представник відповідача Зачепіло З.Я. просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Заперечення проти позову мотивує тим, що позивачем не надано належним та допустимих доказів на підтвердження сплати новим кредитором грошових коштів первісному кредитору за передачу права вимоги. Позивачем не надано виписки по рахунку, інших первинних документів, які б свідчили про виникнення у відповідача за кредитним договором заборгованості. Тов "Таліон плюс" не могло відступити ТОВ "Онлайн фінанс", а ті в свою чергу ТОВ "Юніт капітал" право вимоги за кредитним договором № 655978382 від 10 січня 2021 року, оскільки у самого ТОВ "Таліон плюс" було відсутнє таке право грошової вимоги. Розрахунок заборгованості за кредитним договором не містить жодного підтвердження реальності господарської операції. Правовідносини за кредитним договором між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та відповідачем виникли 10 квітня 2021 року, значно пізніше ніж було укладено договір факторингу між ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон плюс», у якому предмет договору не індивідуалізовано належним чином, а отже на час укладення даного договору у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було відсутнє право вимоги до відповідача за зазначеним кредитним договором. Сума заборгованості по відсотках у розмірі 16813,23 грн нарахована з порушенням вимог закону, оскільки, відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право стягнути заборгованість по нарахованим та несплаченим процентам за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. У відповіді на відзив представник позивача Хлопкова М.В. зазначила, що право вимоги перейшло від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі, встановленій у відповідному додатку, а отже, право вимоги до відповідача перейшло до ТОВ Таліон Плюс 20 липня 2021 року, тобто після укладання кредитного договору № 655978382 від 10 квітня 2021 року. АТ КБ "ПриватБанк" надано виписку, якою підтверджено зарахування коштів в сумі 16000 грн за кредитним договором. Нарахування відсотків здійснювалося в межах погоджених умов кредитного договору. В судове засідання представник позивача не з`явився. У позовній заяві представник позивача Тараненко А.І. просить провести розгляд справи за відсутністю позивача. Представник відповідача Зачепіло З.Я. у заяві від 03 лютого 2026 року просить провести судове засідання без участі сторони відповідача та його представника. Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, 10 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладений договір № 655978382, підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором MNV33R5В (далі - кредитний договір). Акцепт оферти позичальником (підписання договору одноразовим ідентифікатором) підтверджується довідкою щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога". Відповідно до п.1.1 кредитного договору, за цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 16000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту "Комфорт" ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога". Згідно з п.1.2 кредитного договору, кредит надається строком на 126 днів. Відповідно до п.1.4 кредитного договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в розмірі 237,25 відсотків річних, що становить 0,65 відсотків в день від суми кредиту за час користування ним. На умовах, викладених в п.1.6 договору, до відносин між сторонами застосовуються умови нарахування процентів за ставкою 474,50 відсотків річних, що становить 1,30 відсотків в день від суми кредиту за час користування ним (п.1.5 кредитного договору). Пунктом 1.6 кредитного договору передбачено, що умови нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою застосовуються за умови, що кожен з чергових платежів здійснений не пізніше строку, вказаного в графіку платежів за цим договором. Сторони погодили, що у разі прострочення повернення будь-якого з платежів за цим договором умови про нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою скасовуються і до відносин між сторонами застосовують правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою, починаючи з наступного дня, що слідує за датою платежу. Згідно п.1.10 кредитного договору у випадку не повернення будь-якого з платежів, у строки передбачені графіком платежів, кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань позичальника, в тому числі з врахуванням скасування умови про нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою, при чому проценти за користування кредитом нараховуються на фактичний залишок суми кредиту. Всі нараховані проценти за користування кредитом мають бути сплачені не пізніше дати кожного із наступних чергових платежів, при цьому сторони погодили, що кредитодавець, за аналогією з порядком, визначеним в абз.2 п.1 ст.16 Закону України «Про споживче кредитування» надає позичальнику оновлений графік платежів, шляхом відображення такого графіку в особистому кабінеті позичальника. Переказ ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" 10 квітня 2021 року коштів в сумі 16000 грн на платіжну картку відповідача № 5168-75ХХ-ХХХХ-9807 згідно договору № 655978382 від 10 квітня 2021 року підтверджується платіжним дорученням № 06f7acce-9dd5-41af-8ca7-426910075982 від 10 квітня 2021 року, довідкою ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" № 655978382/23052025/Э від 23 травня 2025 року та випискою за договором № б/н за період з 10 квітня 2021 року до 10 квітня 2021 року, наданою АТ КБ "Приват Банк". 28 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» укладений договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого ТОВ "Таліон плюс" набуло права вимоги до, серед інших, боржника [PERSON] за кредитним договором № 655978382 від 10 квітня 2021 року на загальну суму 29337,53 грн, що підтверджується договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, додатковою угодою № 19 від 28 листопада 2019 року, додатковою угодою № 26 від 31 грудня 2020 року, додатковою угодою №27 від 31 грудня 2021 року, додатковою угодою № 31 від 31 грудня 2022 року, додатковою угодою № 32 від 31 грудня 2023 року, реєстром прав вимоги № 143 від 20 липня 2021 року, актом звірки взаємних розрахунків станом на 31 грудня 2022 року зі сплати суми фінансування за реєстром прав вимоги № 143 від 20 липня 2021 року за договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, протоколом узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимог згідно реєстру прав вимоги № 143 від 20 липня 2021 року. 05 серпня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн фінанс" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Таліон плюс" уклали договір факторингу № 05/0820-01, за умовами якого ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" набуло права вимоги, зокрема до боржника [PERSON] за кредитним договором № 655978382 від 10 квітня 2021 року на загальну суму 31427,31 грн, що підтверджується договором факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, додатковою угодою № 2 від 03 серпня 2021 року, додатковою угодою № 3 від 30 грудня 2022 року, реєстром прав вимоги №9 від 30 травня 2023 року, платіжною інструкцією № 4097 від 30 травня 2023 року про оплату за відступлення права вимоги згідно реєстру прав вимоги № 9 від 30 травня 2023 року та договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, протоколом узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимоги згідно реєстру прав вимоги № 9 від 30 травня 2023 року. 04 червня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн фінанс" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Юніт капітал" уклали договір факторингу № 04/06/25-Ю, за умовами якого позивач набув права вимоги до, серед інших, боржника [PERSON] за кредитним договором № 655978382 від 10 квітня 2021 року на загальну суму 31427,31 грн, що підтверджується договором факторингу №04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року, реєстром боржників до договору факторингу №04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року, актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року, платіжними інструкціями № 467 від 10 червня 2025 року, № 468 від 10 червня 2025 року, № 469 від 11 червня 2025 року, № 470 від 11 червня 2025 року, № 478 від 19 червня 2025 року, № 479 від 19 червня 2025 року, № 483 від 25 червня 2025 року про часткову оплату за відступлення прав вимог згідно договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року. За випискою з особового рахунку за кредитним договором № 655978382 від 10 квітня 2021 року, заборгованість відповідача за спірним договором станом на 25 червня 2025 року становить 31427,31 грн та складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 14614,08 грн, заборгованості за процентами в сумі 16813,23 грн. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язаннямаєвиконуватисяналежним чином відповідно доумовдоговорута вимогцьогокодексу,іншихактівцивільного законодавства,аза відсутності такихумов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.611 ЦК України,у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За положеннями п.1 ч.1ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Наявні у справі докази підтверджують укладення між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] 10 квітня 2021 року договору № 655978382 та отримання відповідачем кредитних коштів у сумі 16000 грн. Докази належного виконання відповідачем обов`язку щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами в порядку та на умовах, передбачених спірним договором, у справі відсутні. Перехід права вимоги за спірним кредитним договором від первісного кредитора до позивача підтверджується наявними у справі доказами. 28 листопада 2018 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон плюс" укладений договір факторингу № 28/1118-01, згідно з п.2.1 якого клієнт (ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога") зобов`язується відступити фактору (ТОВ "Таліон плюс") права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, зазначених вказаним договором. З урахуванням додаткових угод № 19, 26, 27, 31, 32 до вказаного договору факторингу, строк дії договору продовжено до 31 грудня 2024 року. Відповідно до п.4.1 договору факторингу № 28/1118-01, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги. З реєстру прав вимоги № 143 від 20 липня 2021 року, підписаного сторонами договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, встановлено, що ТОВ "Таліон плюс" набуло права вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 655978382 від 10 квітня 2021 року на загальну суму заборгованості 29337,53 грн. Отже, на момент набуття кредитором права вимоги до боржника [PERSON] за договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року договір факторингу був чинний і ним відчужувалося існуюче право вимоги до відповідача, тому доводи представника відповідача про відсутність факту переходу права вимоги до відповідача до ТОВ "Юніт капітал" не заслуговують на увагу. Договори факторингу, які підтверджують перехід права вимоги у спірних правовідносинах до позивача, у встановленому порядку недійсними не визнані, презумпція їх правомірності не спростована, а отже, позивач належним чином набув право вимоги до [PERSON] за спірним кредитним договором. Щодо розміру процентів за користування кредитними коштами, які підлягають стягненню з відповідача, суд зазначає таке. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13 та від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16 зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Наведене спонукає до висновку, що протягом дії договірних відносин розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором та протягом дії останнього сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, а після закінчення строку договору, у випадку наявності невиконаного грошового зобов`язання, у кредитора виникає право вимоги відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України. Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду в постанові від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16, надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за користування кредитом, так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника. Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з ч.2 ст.625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, зробленому у постанові від 14 травня 2022 року у справі № 944/3046/20 (провадження № 61-19719св21), стверджується, що у разі, якщо з`ясувати справжній зміст відповідної умови договору неможливо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у ч.ч. 3, 4 ст. 213 ЦК України, слід застосовувати тлумачення "contra proferentem". "Contra proferentem" (лат. "verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem") - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав. Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які "не були індивідуально узгоджені" ("no individually negotiated"), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір "під переважним впливом однієї зі сторін". Тобто contra proferentem має застосовуватися у разі, якщо є два різні тлумачення умови (чи умов) договору, а не дві відмінні редакції певної умови (умов) договору, з врахуванням того, що: contra proferentem має на меті поставити сторону, яка припустила двозначність, в невигідне становище. Оскільки саме вона допустила таку двозначність; contra proferentem спрямований на охорону обґрунтованих очікувань сторони, яка не мала вибору при укладенні договору (у тому числі при виборі мови і формулювань); contra proferentem застосовується у тому випадку, коли очевидно, що лише одна сторона брала участь в процесі вибору відповідних формулювань чи формулюванні тих або інших умов в договорі чи навіть складала проект усього договору або навіть тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою; у разі неясності умов договору тлумачення умов договору повинно здійснюватися на користь контрагента сторони, яка підготувала проект договору або запропонувала формулювання відповідної умови. Поки не доведене інше, презюмується, що такою стороною була особа, яка є професіоналом у відповідній сфері, що вимагає спеціальних знань. У постанові Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 352/1950/15-ц (провадження № 61-2973св22) зазначено, що договір, як приватноправова категорія, оскільки є універсальним регулятором між учасниками цивільних відносин, має на меті забезпечити регулювання цивільних відносин, та має бути спрямований на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Тлумачення правочину - це з`ясування змісту дійсного одностороннього правочину чи договору (двостороннього або багатостороннього правочину), з тексту якого неможливо встановити справжню волю сторони (сторін). Потреба в тлумаченні виникає в разі різного розуміння змісту правочину його сторонами, зокрема при невизначеності і незрозумілості буквального значення слів, понять і термінів. Згідно з частиною першою ст. 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до ст.213 цього Кодексу. Згідно із ч.8 ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів", нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. У заявці на отримання грошових коштів в кредит від 10 квітня 2021 року сума кредиту зазначена 16000 грн, строк кредиту - 126 днів. У довідці щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційні системі Товариства з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" сума кредиту вказана 16000 грн, строк кредитування - 126 днів, процентна ставка 0,65 % в день. В графіку платежів загальна вартість кредиту складає 24116,64 грн та включає в себе витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом 8116,64 грн та суму (тіло) кредиту в розмірі 16000 грн. Нового графіку платежів, як це передбачено п.1.10 кредитного договору позивачем не надано. З огляду на вказане, умови договору належить розтлумачити на користь споживача. 17 квітня 2021 року відповідач сплатила 972 грн тіла кредиту та проценти в сумі 728 грн. 23 квітня 2021 року відповідач сплатила 413,92 грн тіла кредиту та 586,08 грн процентів, про що свідчить розрахунок суми заборгованості, наданий позивачем. Враховуючи, що відповідач не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання за договором позики щодо повернення позики та сплати процентів за користування нею, наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за договором позики в сумі 21416,64 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 14614,08 грн (з врахуванням сплаченої суми (16000 грн - 1385,92 грн) та заборгованості за процентами в сумі 6802,56 грн (з врахуванням сплаченої суми (8116,64 грн - 1314,08 грн), а отже, позов належить задовольнити частково. За правиламист.141ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1647,23 грн. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (ч.2 ст.133 ЦПК України). На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу до позовної заяви додано договір про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05 червня 2025 року, додаткову угоду № 25770508115 до договору про надання правничої допомоги від 05 червня 2025 року, акт прийому-передачі наданих послуг від 25 червня 2025 року, відповідно до якого вартість послуг становить 7000 грн. За положеннями ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, серед іншого, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Враховуючи категорію та складність справи, ціну позову, сталу судову практику щодо розгляду подібних справ, обсяг наданих адвокатом послуг та

Outcome: partial