Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Суть обставин Заявник, через свого представника - адвоката Мороз О.С. (що діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЖТ № 001148, договору про надання правової допомоги та ордеру) звернувся до Андрушівського районного суду Житомирської області з заявою, в якій просить визнати [PERSON] , [INFO] недієздатним, встановити над ним опіку та призначити його опікуном. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що заявник звернувся із заявою стосовно [PERSON] , [INFO] , який доводиться рідним сином [PERSON] та братом батька заявника. Зазначає, що [PERSON] є рідним його дядком та те, що він перебуває на обліку в лікаря психіатра і потребує стороннього догляду як за інвалідом І чи ІІ групи, внаслідок психічного розладу № 47. Оскільки дід та батько не мають змоги за станом здоров`я, здійснювати догляд за [PERSON] , а той самостійно не пересувається, є агресивним, має ІІ групу інвалідності внаслідок психічного розладу, не здатний сам пересуватися, контролювати свою поведінку. Заявник зазначає, що вищезазначене позбавляє [PERSON] можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними. Тому, просить суд заяву задовольнити. У судове засідання заявник та його представник не з`явилися, направили заяву про розгляд справи у їх відсутність, просили задовольнити заявлені вимоги. Крім того, представник заявника подала заяву в якій просила долучити до матеріалів справи копію свідоцтва про смерть [PERSON] , який зазначений у заяві як заінтересована особа. Заінтересована особа [PERSON] до суду не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність та щодо заявлених вимог не заперечує. З урахуванням стану здоров`я [PERSON] суд визнав його явку в судове засідання недоцільною. Представник органу опіки та піклування Андрушівської міської ради Бердичівського району Житомирської області до суду не з`явився, однак направили заяву в якій зазначили, що визнають заявлені вимоги та просять проводити розгляд справи у відсутність представника, зауважив, що в матеріалах справи є подання органу опіки і піклування про доцільність призначення опікуном [PERSON] , не заперечив проти задоволення заяви. (а.с.43) Процесуальні дії у справі. Ухвалою Андрушівського районного суду Житомирської області від 13.02.2025 цивільна справа прийнята до провадження, визначено розгляд справи здійснювати за правилами окремого провадження у складі головуючого та двох присяжних. Ухвалою суду від 13.03.2025 задоволено клопотання представника заявника та призначено судово-психіатричну експертизу. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено. 28.01.2026 з Житомирської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» на адресу Андрушівського районного суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта № 10-2026 в даній справі. Ухвалою суду від 29.01.2026 провадження у справі поновлено та призначено судове засідання. З`ясовані обставини судом. З`ясувавши обставини справи, на які заявник посилається як на підставу заявлених ним вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам суд доходить такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази на підставі яких встановлені відповідні обставини. Дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог з таких підстав: З копії свідоцтва про народження вбачається, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.14); Мати [PERSON] [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.13); Батько [PERSON] [PERSON] , [INFO] згідно лікарських рекомендацій потребував постійного лікування та за станом здоров`я не міг здійснювати догляд за хворим [PERSON] (а.с.27); Крім того, в ході розгляду справи [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.67); Як вбачається з довідки №80 виданої Андрушівською міською лікарнею, що рідний брат [PERSON] [PERSON] , за станом здоров`я протипоказана важка правця з тривалим перебуванням на ногах та зайняттям тяжкості з навантаженням на хребет ( а.с.28); Судом встановлені родинні відносини [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями паспорта та свідоцтв ( а.с.5,7,12,14,17,21-24); З висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу №47 вбачається, що хворий [PERSON] , 1970 р.н., є інвалідом ІІ групи внаслідок психічного розладу та зазначено, оскільки за рівнем життєдіяльності існують обмеження: самообслуговування, обмеження здатності до самостійного пересування, спілкування, обмеження здатності контролювати свою поведінку - [PERSON] потребує постійного стороннього догляду. У висновку зазначено, що [PERSON] проживає із своїм племінником, що здійснює за ним постійний догляд [PERSON] (а.с.9); Копією пенсійного посвідчення серії [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , є інвалідом ІІ групи ( інвалід армії), що призначено йому довічно (а.с.11); Згідно довідки МСЕК: повторно встановлена ІІ група інвалідності, травма пов`язана з виконанням службових обов`язків безтерміново (а.с.10); З витягу інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» [PERSON] , [INFO] до кримінальної відповідальності не притягується, незнятой чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, що підтверджується копією витягу ( а.с.8); Крім того, відповідно до ухвали суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта № 310-2026 від 20.01.2026 згідно якого вбачається, що при психіатричному огляді [PERSON] виявляє клінічні ознаки стійкого, хронічного психічного розладу помірної деменції, емоційно-вольовою нестійкістю за змішаним внаслідок органічного ураження головного мозку змішаного ґенезу( посттравматичного, судинного) у вигляді примітивних суджень, повільного темпу психічної діяльності, нестійкої, виснажливої уваги, повільного за темпом, торпедного, туго рухомого, конкретно-предментого мислення, помірного зниження пам`яті та інтелекту, нестійкості емоційних реакцій, зниження вольового контрою поведінки. Даний діагноз відповідає шифру F02.8 MКX-10 перегляду. Ступінь наявної у [PERSON] деменції настільки виражена, що позбавляє його усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.59-61); Як вбачається з подання органу опіки та піклування Андрушівської міської ради Житомирської області, рекомендовано доцільним призначення [PERSON] , 1994 р.н. року народження опікуном над його дядьком [PERSON] , 1970 року народження у разі визнання його судом недієздатним (а.с.49). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи недієздатною (п. 1 ч. 2ст. 293 ЦПК України). Згідно з ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно з ч. 1 ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка, а правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема відсутність у неї права вчиняти самостійно будь-який правочин. Такі дії від імені недієздатної особи вчиняє її опікун. Отже призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства - захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Крім того, в ч. 1 ст. 60 ЦПК України зазначено, що суд встановлює опіку в разі її визнання недієздатною. Згідно з ст. 63 ЦК України встановлено, що опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу (ч. 1ст. 298 ЦПК України). Висновком судово-психіатричного експерта № 10-2026 встановлено, що [PERSON] страждає на стійкий, хронічний психічний розлад помірної деменції з емоційно-вольовою нестійкою за змішаним внаслідок органічного ураження головного мозку змішаного ґенезу ( посттравматичного, судинного). [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] дійсно не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне визнати останнього недієздатним. Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Тому призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Згідно з ст. 55 ЦК України та п. 1.2 цих Правил опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. За змістом ч. 1ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно з ч. ч. 2, 3, 4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун та піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Вищевказані особи скористалися наданим їм правом та, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявили клопотання про розгляд справи без їхньої участі. Відтак, підстави для відкладення розгляду справи відсутні.У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 299 ЦПК України справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника та представника органу опіки та піклування. Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом з урахуванням стану її здоров`я. Крім того, суд ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років (стаття 300 ЦПК України). Тож, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Водночас із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне рішення та висновок щодо доцільності призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Висновок суду. Зважаючи на вищезазначені норми законодавства, беручи до уваги встановлені по справі фактичні обставини, у суду є всі підстави для визнання [PERSON] недієздатним, оскільки з даних проведеної за ухвалою суду експертизи у справі, внаслідок психічного розладу, на який страждає останній, та не здатний усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] , 1970 р.н. недієздатним та відповідно призначення йому опікуна. З огляду на вищезазначене, суд вважає вимоги заявника обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, в зв`язку з чим заява підлягає задоволенню. Жодних даних, які б свідчили про наявність перешкод для призначення опікуном заявника суду не надано й в ході судового розгляду не встановлено, а тому заяву слід задовольнити. Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 300 ЦПК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Outcome: approved