Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що згідно даних витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» є правонаступником ПАТ «Київенерго». 27 березня 2024 року за адресою [ADDRESS] представниками ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» було виявлено порушення, а саме порушення п. 5.5.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії - самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів до електромережі, що не є власністю оператора системи розподілу (ОСР), несанкціоноване ОСР, після відключення 20 лютого 2024 року Самовільне підключення виконано дротом 4х4 мм.кв. мідь від ПРЩ на навантаження квартири 77 . У зв`язку з цим, було складено акт про порушення № 23517 від 27 березня 2024 року. 16 травня 2024 року на засіданні комісії з розгляду акту про порушення № 23517 від 27 березня 2024 року було вирішено провести нарахування обсягу і вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення згідно з п. 8.4.11. та за формулою 5 Правил роздрібного ринку електричної енергії за період з 20 лютого 2024 року по 26 березня 2024 року. Споживач на засіданні комісії був відсутній. Згідно з розрахунком вартість електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил, склала 14606 гривень 23 копійки. Станом на 01 квітня 2025 року заборгованість за актом про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії відповідачем не погашена. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача 14606 гривень 23 копійки заборгованості за актом про порушення № 23517 від 27 березня 2024 року. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 15 травня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подала. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідач є власником та споживачем електричної енергії, яку постачає ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» за адресою: [ADDRESS] . Зазначене підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08 липня 2015 року, з якого вбачається, що квартира за адресою: [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 08 липня 2015 року. 27 березня 2024 року за адресою [ADDRESS] представниками ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» було виявлено порушення, а саме порушення п. 5.5.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії - самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів до електромережі, що не є власністю оператора системи розподілу (ОСР), несанкціоноване ОСР, після відключення 20 лютого 2024 року Самовільне підключення виконано дротом 4х4 мм.кв. мідь від ПРЩ на навантаження квартири 77 . У зв`язку з цим, було складено акт про порушення № 23517 від 27 березня 2024 року. 16 травня 2024 року на засіданні комісії з розгляду акту про порушення № 23517 від 27 березня 2024 року було вирішено провести нарахування обсягу і вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення згідно з п. 8.4.11. та за формулою 5 Правил роздрібного ринку електричної енергії за період з 20 лютого 2024 року по 26 березня 2024 року. Споживач на засіданні комісії був відсутній. Згідно з розрахунком вартість електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил, склала 14606 гривень 23 копійки. З позову вбачається, що станом на 01 квітня 2025 року заборгованість за актом про порушення відповідачем не погашена. Суд вважає, що вимоги позивач ґрунтуються на законі. Частиною 1 ст. 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Правовідносини, які склалися між відповідачем та ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» виникли з приводу порушення відповідачем Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 3112 від 14 березня 2018 року. Пунктом 8.2.5. Правил передбачено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, місця виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії. На підтвердження своїх доводів щодо виявлених порушень позивач надав суду акт про порушення та протокол комісії з розгляду акту про порушення, з яких вбачається, що розмір заборгованості відповідача складає 14606 гривень 23 копійки за недораховану електроенергію. Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Доказів на спростування зазначеного акту про порушення та протоколу засідання комісії відповідачем суду не надано. Зауважень до акту про порушення відповідачем внесено не було. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач, не сплативши у строк вартість послуг, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За таких обставин, вимога про стягнення з відповідача боргу за актом про порушення відповідає вимогам закону. З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 3028 гривень судового збору.

Outcome: approved