Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

У листопаді 2025 року позивач звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із позовом, у якому просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 01 березня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 205. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 01 березня 2003 року між сторонами було зареєстровано шлюб. За час перебування у шлюбі мають троє дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу погіршення сімейного життя, постійні суперечки та фактичне припинення шлюбних відносин. 07 листопада 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд у справі на 09 січня 2026 року. Через неявку відповідача в судове засідання, призначене на 09 січня 2026 року, останнє судом відкладено та повторно призначено на 23 лютого 2026 року. 09 січня 2026 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача [PERSON] про розгляд справи за її відсутності сторони позивача, підтримання позовних вимог та відсутність заперечень проти ухвалення заочного рішення. В судове засідання 23 лютого 2026 року відповідач повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких умов суд, відповідно до вимог статті 281 ЦПК України постановляє ухвалу про заочний розгляд справи. Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 01 березня 2003 року між сторонами було зареєстровано шлюб. За час перебування у шлюбі мають троє дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу погіршення сімейного життя, постійні суперечки та фактичне припинення шлюбних відносин. При вирішенні справи суд виходить з наступного: Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини першої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України). Судом встановлено, що сторони разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують, шлюб існує формально. За таких обставин суд вважає, що наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч.3 ст.115 СК України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved