Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором кредиту №8345178 в розмірі 30747,60 грн. та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.06.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою [PERSON] в електронній формі був укладений Договір про надання коштів у кредит №8345178. Кредитодавець ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало свої зобов`язання, перерахувавши відповідачці кошти в сумі 7800,00 грн. на банківську картку відповідача № [NUMBER] . Проте відповідач зобов`язання щодо повернення кредиту не виконала. 16.10.2025 на підставі Договору факторингу №16/10/25 право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ». Ухвалою суду від 06 листопада 2025 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява в якій представник позивача просив справу розглядати у відсутності представника ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», проти ухвалення заочного рішення позивач не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася двічі, клопотань про відкладення розгляду справи від останньої на час розгляду справи до суду не надходило. Про дату, час та місце судового засідання повідомлялася судом належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами із повідомленнями за останнім відомим зареєстрованим місцем її проживання, а також в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. Згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Таким чином, відповідач була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Причини неявки в судові засідання відповідач не повідомила, відзив на позов не подала. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених вище обставин, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 01.06.2025 року між первісним кредитодавцем ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою [PERSON] в електронній формі укладено Договір про надання коштів у кредит №8345178. Відповідно до умов вказаного Договору про надання коштів у кредит №8345178: сума кредиту 7800,00 грн.; строк кредитування - 360 днів (з 01.06.2025 по 26.05.2026). ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало свої зобов`язання у повному обсязі, забезпечивши перерахування грошових коштів у розмірі 7800,00 грн. на платіжну картку відповідача № [NUMBER] (VISA), що підтверджується електронною платіжною інструкцією № df9f468f-2605-4da2-9756-84bec6b3fa5a від 01.06.2025 року та довідкою ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» №КД-000058241 від 09.10.2025 року. 16.10.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» було укладено Договір факторингу №16/10/25. Відповідно до Реєстру прав вимог №16/10/25-01 від 16.10.2025 року, право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором кредиту №8345178 перейшло до позивача ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» у повному обсязі. Станом на дату звернення до суду загальна сума заборгованості відповідача [PERSON] становить 30747,60 грн., що складається з: основного боргу (тіло кредиту) 7800,00 грн.; процентів за користування кредитом 6002,10 грн.; комісії 1345,50 грн.; пені (неустойки) - 15600,00 грн. Доказів, які б спростовували вказаний розмір заборгованості або свідчили про належне виконання зобов`язань, відповідачем суду надано не було. Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (ст. 628 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Відповідно до правил ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст. 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Стаття 512 Цивільного кодексу України передбачає, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 Цивільного кодексу України). Згідно з частиною першою статті 1078 Цивільного кодексу України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яка виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до статті 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування вказаної заборгованості або належного виконання ним своїх зобов`язань за кредитним договором. Враховуючи встановлені обставини, наявність укладеного між первісним кредитором та відповідачем договору про надання коштів в кредит, факт передачі грошових коштів відповідачу, неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, а також перехід права вимоги до позивача, суд вважає позовні вимоги ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу та судового збору суд виходить з наступного. Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат і передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У свою чергу, одним з видів витрат, пов`язаних з розглядом справи є витрати на професійну правничу допомогу, які несуть сторони судової справи (крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави). Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно із ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. З урахуванням наведеного, оцінюючи об`єктивно складність цієї справи та враховуючи предмет спору, а також з огляду на приписи п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вбачає наявність підстав для задоволення позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача у даній справі витрат на правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн., що відповідає критерію реальності та розумності, є співмірним, виходячи зі складності, категорії справи, виконаних адвокатом робіт та наданих адвокатських послуг, що зокрема підтверджується договором про надання правничої допомоги, актом приймання-передачі наданої правничої допомоги та платіжним документом. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією №579941333.1 від 31.10.2025 року про сплату судового збору в сумі 2422,40 грн., а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved