Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

07.11.2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Мотивувала позов тим, що [PERSON] і [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02.07.2025 року [PERSON] сплачував аліменти на утримання дитини в розмірі частки від заробітку (доходу), заборгованість відсутня. [INFO] [PERSON] виповнилось 18 років і вона продовжує навчання у Київському університеті культури, є студенткою 1 курсу денної форми. Вартість за місяць навчання - 5 720 грн. Дитина навчається і проживає в Києві, позивач [PERSON] , винаймає для дитини квартиру, сплачує орендну плату в розмірі 12 000 грн., забезпечує її матеріально для повноцінного розвитку і навчання. На придбання продуктів, одягу, взуття, книг, канцелярських товарів, оплату проїзду, інших побутових потреб позивач витрачає близько 10 000 грн. щомісяця. Таким чином, донька перебуває на повному утриманні матері, батько матеріальної допомоги не надає. Він працездатного віку, здоровий, має у власності нерухоме майно, інших утриманців не має, тому може допомагати дитині - [PERSON] . На підставі ст. 199 СК України позивач просила стягнути з відповідача на її користь, на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, аліменти в розмірі 10 000 грн. щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення дитиною навчання. 11.11.2025 року було відкрито спрощене позовне провадження у даній справі, яка розглядається з викликом учасників справи. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився з невідомих причин, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Враховуючи неявку відповідача суд провів заочний розгляд справи і відповідно до ст. 280-282 ЦПК України ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] є батьками доньки [PERSON] , [INFO] , яка досягла повноліття. Згідно довідки № 28, виданої 16.10.2025 року Київським університетом культури, [PERSON] навчається на 1 курсі університету, освітнього рівня «бакалавр», денної форми здобуття освіти за кошти фізичних осіб. Початок навчання 01.09.2025 року, кінець навчання 30.06.2029 року (а.с. 10). Договір № 50951 про здобуття вищої освіти в Київському університеті культури укладений із [PERSON] , термін навчання - з 01.09.2025 року до 30.06.2029 року, вартість навчання за місяць 5 720 грн. (а.с. 11-12). [PERSON] проживає в квартирі в [ADDRESS] на підставі договору найму від 23.06.2025 року (а.с. 13-14). [PERSON] зареєстрована разом із матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] , перебуває на її утриманні. [PERSON] є багатодітною матір`ю (а.с. 17), отримує державну соціальну допомогу на особу [PERSON] , 2022 р.н. (а.с. 18). Відповідач матеріальної допомоги на утримання [PERSON] не надає. Судом встановлено, що на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02.07.2025 року [PERSON] сплачував аліменти на утримання [PERSON] в розмірі частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 7-8). В судовому засіданні позивач повідомила, що заборгованості по сплаті аліментів немає. Згідно інформації, що міститься в державному реєстрі фізичних осіб-платників податків про джерела і суми доходів відповідач [PERSON] в червні 2025 року отримав дохід у виді зарплати в сумі 3 315,79 грн., в серпні 2025 року у виді зарплати 17857,12 грн., у вересні 2025 року у виді зарплати 15 000 грн., допомоги 4 200 грн., доходу від оренди 19 545,45 грн., в жовтні 2025 року у виді зарплати 15 000 грн., в листопаді 2025 року у виді зарплати 13 709 грн. Відповідач є власником земельної ділянки, площею 3,1026 га, на території Юрковецької сільради Могилів-Подільського району (а.с. 23). Правовідносини виникли між сторонами з приводу обов`язку батьків утримувати повнолітніх дітей та його виконання,при вирішенні спору суд застосовує відповідні норми СК України. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захистсвого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно статті 53 Конституції України кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі. Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різнихвидів, у тому числі шляхом здобуттядошкільної, повноїзагальноїсередньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих (частина третя статті 3 Закону України «Про освіту»). Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні син, дочка навчаються і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частинипершої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на правівласності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Отже, стягнення з батьків аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання та у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується з соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду (частиначетверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду від 22 листопада 2023 року у справі № 337/642/22 (провадження № 61-9686св23) зроблено висновок: «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу». У постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) зроблено висновок: «Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження». У постанові Верховного Суду від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) зроблено висновок: «стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами». Враховуючи, що [PERSON] досягла повноліття, навчається на денній формі у Київському університеті культури, вона потребує матеріальної допомоги, яку мають надавати, як мати, так і батько. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік» з 1 січня 2026 року прожитковий мінімум для працездатної особи становить 3328 грн. Визначаючи розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, розмір його щомісячного доходу, обов`язок обох батьків утримувати дитину на належному рівні, враховує потреби дитини і можливості батька, відсутність у нього інших утриманців, тому суд вважає необхідним визначити аліменти в сумі 3 328 грн. Доказів того, що відповідач може надавати допомогу в сумі 10 000 грн., позивач не надала. Відповідно до частини першої статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір за ставками 2025 року, в розмірі 1 211, 20 грн., оскільки позивач при зверненні до суду з даним позовом від сплати судового збору була звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved