Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

26 грудня 2025 року до суду за підсудністю з Богунського районного суду м.Житомира надійшла цивільна справа за позовом ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 24 грудня 2024 року між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] укладено кредитний договір №8602219, згідно якого останньому надано кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів за реквізитами платіжної картки відповідача. 13.08.2025 між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу №13082025, у відповідності до умов якого позивач набув права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі у тому числі і до відповідача на загальну суму 30080 грн. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов"язання. З моменту отримання права вимоги до відповідача, нарахування жодних штрафних санкцій не здійснювалось. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за кредитним договором №8602219 в розмірі 30080 грн., з яких: 11400 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12980 грн. - сума заборгованості за відсотками; 5700 грн. - сума заборгованості за пенею, штрафами. Посилаючись на викладене, ТОВ "ФК "ЄАПБ" просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №8602219 в розмірі 30080 грн. та судовий збір. Ухвалою суду від 29.12.2025 відкрито провадження за позовом ТОВ "ФК "ЄАПБ" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №8602219 в розмірі 30080 грн. та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, в позовній заяві просить розгляд справи здійснювати за його відсутності та у випадку неявки відповідача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У судові засідання, призначені на 21.01.2026, 03.02.2026 та 18.02.2026, відповідач не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Крім того, відповідач про судові засідання призначені на 03.02.2026 та 18.02.2026, повідомлений через оголошення на офіційному вебсайті суду. Відзив на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. З викладених обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення на підставі ст.280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 24.12.2024 між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №8602219, згідно умов якого сума кредиту (загальний розмір) складає 6400 грн. Строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,00 % в день, знижена процентна ставка 0,90 % в день. Відповідно до пунктів 2.1., 2.4. договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами. Згідно таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, [PERSON] має здійснювати платіж кожні 30 днів, з 23.01.2025 по 19.12.2025, в сумі перший місяць - 1728 грн., послідуючі по 1920 грн., останній - 8320 грн., всього 29248 грн., проценти за користування кредитом всього 22848 грн., реальна річна процентна ставка - 2176,57%, загальна вартість кредиту - 29248 грн. Відповідно до паспорта споживчого кредиту, розмір кредиту становить 6400 грн., строк на 360 днів, на споживчі (особисті) потреби, стандартна процентна ставка, відсотків річних - 366,00% річних (1,00% в день), знижена процентна ставка, відсотків річних - 329,40% річних (0,90% в день), загальні витрати за кредитом за стандартною процентною ставкою - 23040 грн., загальні витрати за зниженою процентною ставкою - 22848 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою - 29440 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту за зниженою процентною ставкою - 29248 грн., реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою - 2333,95%, реальна річна процентна ставка за зниженою процентною ставкою - 2176,57%. За прострочення виконання та/або невиконання зобов"язань за договором про споживчий кредит передбачено штраф: 576 грн. на 4 день невиконання та/або неналежного виконання зобов"язань з повернення кредиту та/або процентів за користування кредитом та 128 грн. починаючи з 5 дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання зобов"язань з повернення кредиту та/або процентів за користування кредитом. 07.01.2025 між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору №8602219 про надання споживчого кредиту від 24.12.2024. Згідно додаткової угоди та паспорту споживчого кредиту, сторони домовились збільшити суму кредиту на 5000 грн., а тому сума кредиту в загальному розмірі складає 11400 грн., денна процентна ставка за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом становить 1,00% в день, за зниженою - 0,99% в день. Загальні витрати збільшаться та складуть: за стандартною процентною ставкою - 40340 грн., за зниженою процентною ставкою - 40068 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою - 2359,16% річних, за зниженою процентною ставкою - 1113,81 %. Орієнтовна загальна вартість кредиту збільшиться та складе: за стандартною ставкою за весь строк кредитування кредитом - 51740 грн., за зниженою процентною ставкою - 51468 грн. Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, [PERSON] 24.12.2024 надано кредит в розмірі 6400 грн., 07.01.2025 в розмірі 5000 грн., всього 11400 грн. Платіж має здійснювати кожні 30 днів, з 23.01.2025 по 19.12.2025, в сумі перший місяць - 2448 грн., послідуючі по 3420 грн., останній - 14820 грн., всього 51468 грн., проценти за користування кредитом всього 40068 грн., реальна річна процентна ставка - 223,81%, загальна вартість кредиту - 51468 грн. Згідно листа ТОВ "Пейтек" №20250814-1.1 від 14.08.2025 та листа ТОВ "Фінансова компанія "Контрактний дім" № 7/14497 від 15.08.2025, на підставі договорів №190122-1 від 19.01.2022, №087/20-П від 08.07.2020, від ТОВ "Авентус Україна" успішно 25.12.2024 о 00:40 перераховано на картку фізичної особи № [NUMBER] грошові кошти в сумі 6400 грн. та 07.01.2025 о 10:58 - в сумі 5000 грн. 13.08.2025 між ТОВ "ФК "ЄАПБ" (фактор) та ТОВ "Авентус Україна" (клієнт) укладено договір факторингу №13082025, у відповідності до умов якого фактор зобов"язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов"язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов"язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов"язань, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до п.1.2. договору, перехід від клієнта до фактора права вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників. Згідно акта прийому-передачі реєстру боржників №1 від 13.08.2025 за договором факторингу №13082025 від 13.08.2025, укладеного між ТОВ "ФК "ЄАПБ" (фактор) та ТОВ "Авентус Україна" (клієнт), клієнт передав, а фактор прийняв реєстр прав вимог за договором, кількістю 2109, загальна сума заборгованості 30686838,91 грн. З витягу з реєстру боржників до договору факторингу №13082025 від 13.08.2025, складеного між ТОВ "ФК "ЄАПБ" та ТОВ "Авентус Україна", вбачається, що останній передав право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №8602219 на суму 30080 грн., з них за тілом кредита - 11400 грн., за відсотками - 12980 грн., за пенею/штрафом- 5700 грн. Відповідно до платіжної інструкції №23118 від 15.08.2025, ТОВ "ФК "ЄАПБ" сплатило ТОВ "Авентус Україна" за договором факторингу №13082025 від 13.08.2025, кошти в сумі 4913324,80 грн. З картки обліку договору (розрахунок заборгованості), складеного ТОВ "Авентус Україна", вбачається, що [PERSON] має заборгованість в розмірі 30080 грн., з них за основним боргом - 11400 грн., за відсотками - 12980 грн., за пенею/штрафом - 5700 грн. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У ч.1 ст.509 ЦК України міститься визначення поняття зобов"язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). З положень частини першої та другої ст.1056-1 ЦК України вбачається, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ст.610 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч.1 ст.1048 ЦК України). Згідно із ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Як вбачається зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди. Частина 3 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Судом встановлено, що договір про надання споживчого кредиту та додаткова угода до нього між сторонами укладені в електронній формі, підписані позичальником одноразовими ідентифікаторами , які були надіслані йому на номер мобільного телефону. У ст.3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно ч.ч.1, 2 ст.6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 частини першої ст.3 Закону України "Про електронну комерцію"). У ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачений порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст.12 Закону України "Про електронну комерцію"). Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 524/5556/19 від 12.01.2021 дійшов висновку, що електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами. Під час розгляду справи належними та допустимими доказами позивачем доведено про укладення 24.12.2024 та 07.01.2025 ТОВ "Авентус Україна" договору про надання споживчого кредиту №8602219 та додаткової угоди до нього з відповідачем в електронному вигляді відповідно до Закону України "Про електронну комерцію". Згідно ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. ТОВ "Авентус Україна" свої зобов`язання за кредитним договором та додатковою угодою виконало в повному обсязі, а саме відповідачу надано кредит в загальному розмірі 11400 грн., які 25.12.2024, 07.01.2025 перераховані на картковий рахунок відповідача. У той же час, з матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка згідно наданого розрахунку становить 30080 грн., з них: за основною сумою боргу - 11400 грн., за відсотками - 12980 грн., за пенею/штрафом - 5700 грн. Однак, суд не погоджується щодо стягнення з відповідача неустойки у виді пені/ штрафу в розмірі 5700 грн., виходячи з наступного. Відповідно до пункту 18 "Прикінцевих та перехідних положень" ЦК України, який доповнений Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану" від 15.03.2022 №2120-IX та набрав чинності 17.03.2022, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22.11.2023 № 3498-ІХ, який набрав чинності 24.12.2023, внесено зміни до Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування" та пункт 6 викладено в новій редакції, яким передбачено умови звільнення споживача від відповідальності перед кредитодавцем за прострочення виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит, у тому числі від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності даним Законом України, у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності. Указом Президента України №№64/2022 від 24.02.2022, який затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався і діє на час розгляду справи. Відповідно до ст.4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Згідно частин 2, 3 ст.66 Закон України "Про правотворчу діяльність", у разі виявлення колізії між кодексом і первинним законом пріоритет у застосуванні має норма права, що міститься у кодексі, якщо інше не передбачено таким кодексом. У разі виявлення колізії між нормативно-правовими актами різної юридичної сили пріоритет у застосуванні мають норми, що містяться у нормативно-правовому акті вищої юридичної сили. Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що прийняття законів, які регулюють однопредметні цивільні відносини інакше, ніж ЦК України, можливе тільки з одночасним внесенням змін до цього Кодексу (аналогічного підходу дотримав Конституційний Суд України у рішенні від 13 березня 2012 року № 5-рп/2012 (абзац сьомий підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини)). Якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі № 910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (пункт 69), від 03 жовтня 2023 року у справі № 686/7081/21(пункт 42), від 09 листопада 2023 року у справі № 420/2411/19 (пункт 75). Відповідно до ч.1 ст.14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Враховуючи викладене та те, що пеня, штраф за кредитним договором нарахована за період з 24 грудня 2024 року по 23 квітня 2025 року, тобто під час дії на території України воєнного стану, до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України, а не п.6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування", оскільки норми ЦК України є пріоритетними над нормами Закону. При зазначених обставинах, відповідач звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання зобов`язання, а тому заявлена вимога про стягнення з відповідача пені, штрафу в розмірі 5700 грн., задоволенню не підлягає. Беручи до уваги, що [PERSON] не виконав умови кредитного договору та додаткової угоди, та не сплатив заборгованість в добровільному порядку, а тому суд вважає стягнути з нього на користь позивача примусово заборгованість в сумі 24380 грн., з них: за основною сумою боргу - 11400 грн., сума заборгованості за відсотками - 12980 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ст.4 Закону України "Про судовий збір", із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 3028 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі (24380/30080)х3028 = 2454 грн. 21 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial