Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк» (АТ «ПУМБ») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №200326344399 від 30.04.2024, у розмірі 144 135 (сто сорок чотири тисячі сто тридцять п`ять) гривень 25 копійок та судові витрати у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 30.04.2024 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] на підставі кредитного договору (оферти) №200326344399, видано кредитну картку з кредитним лімітом у сумі 100 000 гривень. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання довготривалий строк, у зв`язку з чим має заборгованість станом на 30.10.2025 у загальному розмірі 144 135 (сто сорок чотири тисячі сто тридцять п`ять) гривень 25 копійок, з яких: - 99 999 (дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 92 копійки - заборгованість за кредитом; - 44 135 (сорок чотири тисячі сто тридцять п`ять) гривень 33 копійки - заборгованість за процентами; - 0,00 гривень - заборгованість за комісією (детальний розрахунок заборгованості додається). На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ «ПУМБ», у зв`язку з чим позивач просив стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості станом на 30.10.2025 та судовий збір. Ухвалою суду відкрито провадження по даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Беручи до уваги, те що при відкритті провадження у справі визначено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні), враховуючи те, що від сторін у справі не надійшло клопотання про інший порядок розгляду, зокрема з викликом сторін в судове засідання, тому розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами та з дотриманням, визначеного ст. 275 ЦПК України строку, а саме суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Відповідач повідомлений про наявність справи у суді, своєчасно та належним чином, про що свідчить поштовий конверт, який направлявся рекомендованим листом з повідомленням на адресу зареєстрованого місця проживання, відзиву чи клопотання щодо розгляду справи до суду не подавав (а.с. 42-43). Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим, проте, своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористався, жодних заяв чи клопотань до суду не надсилав. У відповідності до ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений судом про розгляд вказаної справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Матеріали справи свідчать, що 30.04.2024 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит №200326344399 на підставі заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, згідно з умовами якого, останньому видано кредитну картку № [NUMBER] , зі встановленим кредитним лімітом у сумі 100 000 гривень, з пролонгацією; стандартна процентна ставка за користування коштами Кредитного ліміту складає 35,88%, денна процентна ставка складає 0,0611%; тип процентної ставки: фіксована; реальна річна процентна ставка складає 42,36%; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 12 229 гривень; загальні витрати за користування коштами Кредитного ліміту 2 229 гривень. Денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: (2 229.00 грн. (загальні витрати за користування коштами Кредитного ліміту)/ 10 000 грн. (загальний розмір кредиту))/ 365 днів (строк кредитування у днях) ? 100%, розрахунок здійснено за умови виникнення заборгованості у розмірі 10 000 гривень та наступним її погашенням у строк 12 місяців рівними платежами (а.с. 9-18). При цьому зазначено, що наведені обчислення реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної зартості кредиту для споживача є репрезентативними та базуються на обраних споживачем умовах кредитування, викладених вище, припущенні, що договір про споживчий кредит залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені у договорі. Використання інших способів надання кредиту та/або зміна інших вищезазначених умов кредитування можуть мати наслідком застосування іншої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача. Позичальник зобов`язався щомісячно частинами погашати суму кредиту, сплачувати нарахованеі відсотки на суму кредиту та комісію у сумах тиа у терміни, передбачені графіками платежів. Позичальник зобов`язався щомісячно частинами погашати суму кредиту, сплачувати нарахованеі відсотки на суму кредиту та комісію у сумах тиа у терміни, передбачені графіками платежів. Умовами Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, копія витягу з якого додається, передбачено право Банку змінювати клієнту кредитний ліміт. Так, згідно частини 4 Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб встановлено, що змінити (зменшити, збільшити) розмір наданого Кредитного ліміту або закрити. Кредитний ліміт взагалі за умови інформування Клієнта шляхом розміщення інформації на сайті банку. Договір кредитного договору (Заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб), паспорт споживчого кредиту відповідачем були підписані електронним підписом, шляхом надіслання ОТР-пароля на номер телефону [NUMBER] , про що свідчить відповідна позначка часу сервісу АЦСК від 2024-04-30 о 10:54:22 (ID документу: 200326344399). З довідки про збільшення кредитного ліміту, вбачається, що відповідачу було видано кредитну картку з кредитним лімітом у сумі 10 000 гривень, що також підтверджується випискою з особового рахунку відповідачки за період часу з 30.04.2024 по 30.10.2025, а ракож розрахунком заборгованості (зв.бік а.с. 21-25). Відповідно виписки по особовому рахунку за період часу з 30.04.2024 по 30.10.2025, відповідач отримав від кредитодавця обумовлені укладеним між сторонами кредитним договором кредитні кошти в повному обсязі шляхом встановлення кредитного ліміту, активно користується кредитною карткою, здійснює списання та поповнення кредитної картки, останній раз 25.06.2024, тобто відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Така виписка має статус первинного документа, що підтверджується Переліком типових документів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 року № 578/5, а також є належним доказом отримання та користування відповідачем кредитними коштами, у ній зазначені всі операції з часу активації кредитної картки зі зняття грошових коштів, погашення заборгованості, яка відповідачем не спростована, що підтверджується і змістом п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Отже, сторони у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до письмової вимоги (Повідомлення) за вихідним №KHO-44.2.2/1345 від 28.10.2025, банк звернувся до [PERSON] з вимогою погасити заборгованість, яка станом на 27.10.2025 по кредитному договору складала у загальному розмірі 144 135 (сто сорок чотири тисячі сто тридцять п`ять) гривень 25 копійок, протягом 30 календарних днів з дня отримання повідомлення (а.с. 19-21). Однак питання заборгованості залишилися не врегульованими. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договром №200326344399 від 30.04.2024 у відповідача виникла заборгованість станом на 30.10.2025, у загальному розмірі складала 144 135 (сто сорок чотири тисячі сто тридцять п`ять) гривень 25 копійок, з яких: 99 999 (дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 92 копійки - заборгованість за кредитом; 44 135 (сорок чотири тисячі сто тридцять п`ять) гривень 33 копійки - заборгованість за процентами; 0,00 гривень - заборгованість за комісією (детальний розрахунок заборгованості додається) (а.с. 22-23). Долучений банком до позову розрахунок заборгованості підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний опис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), а також включає суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків по кожному платіжному періоду. Матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що відповідачка повернула кредит та нараховані відсотки у строк, передбачений договором. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості та умовами договору укладеного між сторонами та викладеними у таблиці обчислення загальної вартості кредиту споживача. Відповідність розрахунку та розмір заборгованості не були спростовані відповідачем ані змістовними запереченнями, ані окремим контррозрахунком, а тому при ухваленні рішення суд керується розрахунком позивача. Факт користування кредитними коштами відповідачем також не спростовано, доказів наявності боргу у іншому розмірі не надано. Надані виписки сформовані ФГВФО на підставі норм чинного законодавства. Тобто АТ «ПУМБ» свої зобов`язання за кредитним договором №200326344399 від 30.04.2024 виконав у повному обсязі, встановлено, відповідачу були відкрито рахунок, встановлено кредитний ліміт, яким відповідач вільно користувався, про що свідчать виписка за таким рахунком. Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженогонаказом Мін`юсту від 12.04.2012 за №578/5 (далі - Перелік № 578/5), згідно з яким до первинних документів, які фіксують факт виконання госпоперації та є підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах, віднесені: касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок. Згідно із бухгалтерським обліком, якість кредиторської заборгованості характеризується показниками, що відбивають своєчасність здійснення розрахунків по зобов`язанням. Приклад цього дає показник частки простроченої кредиторської заборгованості в загальному обсязі. Дані для розрахунку таких показників (саме розрахунку заборгованості) приводяться в розділі «Дебіторська і кредиторська заборгованість» Додатка до бухгалтерського балансу (форма № 5), який складається на підставі первинної бухгалтерської документації в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». При цьому, у вказаному розділі наводяться дані про рух відповідних показників кредиторської заборгованості. Аналіз кредиторської заборгованості проводиться на підставі використання фінансової звітності, бухгалтерського балансу і форми № 5. Для того, щоб співвіднести динаміку величини кредиторської заборгованості зі змінами масштабів діяльності установи, при складанні розрахунку заборгованості, використовуються ряд коефіцієнтів оборотності кредиторської заборгованості, як показники фінансових результатів. Отже, розрахунок заборгованості, відповідно до ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність`є похідним від первинної бухгалтерської документації та містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Заявлена позивачем заборгованості за кредитом у розмірі 44 135 (сто сорок чотири тисячі сто тридцять п`ять) гривень 25 копійок, підтверджується наданими позивачем виписками та розрахунками заборгованості, які є арифметично правильними та відповідають умовам договору, тобто є належними та допустимими доказами такої заборгованості. Згідно з пунктом 21 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 634, ч. 2 ст. 639, ст. 207, ч. 2 ст. 638, ч. 2 ст. 642, ч. 1, 2 ст. 1069, ст. 526, 527, 530 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. У пункті 3 частини 2 статті 129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі №760/7792/14-ц. Суд зауважує, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ «ПУМБ» відповідачем не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що АТ «ПУМБ» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18), а також від 19.06.2019 у справі №643/17966/14-ц, згідно якої стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Позивачем на підтвердження наявності у відповідача заборгованості та її розміру подано до суду: копії кредитного договору (Заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб) та паспорту споживчого кредиту; копії паспорта та реєстраційного номеру облікової картки платника податків (РНОКПП) Відповідача; копія Витягу з Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб; копія письмової вимоги (Повідомлення); копія списку згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів; довідка про збільшення кредитного ліміту; розрахунок заборгованості по кредитному договору; виписка про рух коштів; копія довіреності представника АТ «ПУМБ»; платіжний документ про сплату судового збору; Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб; Витяг зі Статуту АТ «ПУМБ»; Докази відправлення позову Відповідачу. У свою чергу відповідачем не надано доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. Відповідність розрахунку та розмір заборгованості не були спростовані відповідачем ані змістовними запереченнями, ані окремим контррозрахунком, а тому при ухваленні рішення суд керується розрахунком позивача. Факт користування кредитними коштами відповідачем також не спростовано, доказів наявності боргу у іншому розмірі не надано. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому відповідач, жодних заперечень не надала. Позивач ставить питання про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором №200326344399 від 30.04.2024, у загальному розмірі 144 135 (сто сорок чотири тисячі сто тридцять п`ять) гривень 25 копійок, з яких: 99 999 (дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 92 копійки - заборгованість за кредитом; 44 135 (сорок чотири тисячі сто тридцять п`ять) гривень 33 копійки - заборгованість за процентами; 0,00 гривень - заборгованість за комісією (детальний розрахунок заборгованості додається), станом на 30.10.2025. Ця сума підлягає стягненню з відповідача. Отже, враховуючи, що [PERSON] узятих на себе кредитних зобов`язань належним чином не виконав, доказів, які б спростовували правильність складеного позивачем розрахунку заборгованості або його часткового погашення не надав, підстав для звільнення відповідача від обов`язку з повернення використаних ним кредитних коштів у вказаному розмірі, або для зменшення вказаної суми боргу матеріали справи не містять, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у загальному розмірі розмірі 144 135 (сто сорок чотири тисячі сто тридцять п`ять) гривень 25 копійок, з яких: 99 999 (дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 92 копійки - заборгованість за кредитом; 44 135 (сорок чотири тисячі сто тридцять п`ять) гривень 33 копійки - заборгованість за процентами; 0,00 гривень - заборгованість за комісією (детальний розрахунок заборгованості додається), станом на 30.10.2025. Отже, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази, надаючи їм належну оцінку згідно із положеннями ЦПК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. За приписами ч. 1ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, враховуючи приписи статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму понесених ним судових витрату у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок, сплачених під час подачі позовної заяви в електронному виді через підсистему ЄСІТС - Електронний Суд.

Outcome: approved