Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

До суду звернулося ТОВ Авентус Україна» із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У обґрунтування позову зазначено, що 30.09.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладений електронний договір № 8339417 про надання споживчого кредиту, підписаний шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «F7278», строком на 360 днів. [PERSON] отримав від ТОВ «Авентус Україна» кредит у сумі 11000 грн. Позикодавець на виконання умов договору № 8339417 від 30.09.2024 здійснив переказ коштів в сумі 11000 грн відповідно до укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Пейтек» договору про організацію переказу грошових коштів № 04072024-3 від 04.07.2004, що підтверджується листом ТОВ «Пейтек» № 20250514-260 від 14.05.2025. Згідно умов договору відповідач взяв на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами у встановлені строки, але взятих на себе зобов`язань не виконує. У зв`язку із порушеннями зобов`язань за договором відповідач станом на 06.05.2025 має заборгованість у розмірі 24200,00 грн, що складається із 11000, грн заборгованості за кредитом; 13200,00 грн заборгованість по відсоткам, а також позивач просить стягнути судові витрати в сумі 105,00 грн 19.11.2025 судом отримана інформація про зареєстроване місце проживання відповідача. 24.11.2025 відкрите провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. 24.12.2025, 23.02.2026 у судове засідання не з`явилися: представник позивача повідомлений належним чином про дату, час, місце розгляду справи належним чином. До позову додав клопотання про розгляд справи за його відсутності, підтримав позов, просив задовольнити, проти заочного розгляду не справи не заперечував; відповідач неодноразово не з`являвся, про дату, місце, час розгляду повідомлений належним чином на підставі п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, згідно якого днем вручення судових повісток відповідачу є день проставлення у поштових повідомленнях відміток про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Про причини неявки відповідач суду не повідомляв, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзив не подав. На підставі ст. ст. 280, 281, ч. 5 ст. 259 ЦПК України суд ухвалив провести на підставі наявних доказів заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими гл. 11 ЦПК України. З`ясувавши обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх позовних вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достатність, взаємозв`язок у сукупності, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, правові норми, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, судом встановлене наступне. 30.09.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладений електронний договір № 8339417 про надання споживчого кредиту, підписаний відповідно до ч. ч. 6,8 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «F7278» строком на 360 днів (а.с. 6 15). Згідно умов договору його укладення здійснюється сторонами за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується через веб-сайт або мобільний застосунок «CreditPlus» (за вибором споживача). Ідентифікація споживача в ІКС Товариства здійснюється при його вході до особистого кабінету/ мобільного застосунку «CreditPlus», в порядку передбаченому договором та/ або Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний ним при вході (в т.ч. через месенджери) та/ або шляхом перевірки правильності введення відповідно пароля входу до особистого кабінету/ мобільного застосунку «CreditPlus». Товариство надає споживачу кредит на суму 11000,00 грн на 360 днів, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - графік платежів), що є додатком №1 до договору (п.п. 1.1 -1.3 договору). Графік платежів (а.с. 15 16) розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі (п.п. 1.4 договору). Стандартна процентна ставка становить 1,00 % в день застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 договору. Знижена процентна ставка - 0,93 % в день застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживач до 30.10.2024 або протягом 3-х календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У іншому випадку користування кредитом здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, передбачених договором та доступних для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. Споживач погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для споживача, оскільки надання кредиту за договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки (п.п. 1.5 - 1.6 договору). Денна процентна ставка на дату укладання договору за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом - 1,0 % в день, що розраховується так: (39600,00 грн/ 11000,00 грн)/ 360 днів х 100 % = 1,00 % в день. Денна процентна ставка на дату укладання договору за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки - 0,99 % в день, що розраховується таким чином: (39369,00 грн/ 11000,00 грн)/ 360 днів х 100 % = 0,99 % в день (п.п. 1.7 - 1.10 договору). Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] (п.п. 2.1 договору). [PERSON] отримав від ТОВ «Авентус Україна» кредит у сумі 11000,00 грн на карту зазначену в договорі, що стверджується листом ТОВ «Пейтек» за вих. № 20250514-260 від 14.05.2025 (а.с. 20), згідно якого відповідно до договору про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку №04072024-3 від 2024-07-04, укладеного між позивачем та ТОВ «Пейтек», на платіжну картку клієнта від ТОВ «Авентус Україна» успішно перераховані кошти на суму 11000,00 грн 30.09.2024 о 14:12:14. Зазначене відповідачем не оскаржене та спростоване. У зв`язку із порушеннями відповідачем зобов`язань за договором станом на 06.05.2025 наявна заборгованість у розмірі 24200,00 грн, що складається із 11000,00 грн заборгованості за кредитом; 13200,00 грн заборгованості по відсоткам, а також позивач просить стягнути 2422,40 грн судового збору та 105,00 грн судових витрат. Щодо стягнення заборгованості за процентами. Ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦПК України (ст. 1050 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). 22.11.2023 прийнятий Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі - Закон № 3498-ІХ), яким внесені зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (п.п. 6 п.5 розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено п. 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» (п.п.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ). Частиною 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому тимчасово протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом № 3498-ІХ, установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 % (до 22.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 23.04.2024 до 19.08.2024 включно) (п. 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»). Із наданого позивачем детального розрахунку заборгованості (а.с. 22 - 26) вбачається, що для визначення розміру заборгованості за відсотками позивачем застосовано стандартну процентну ставку за користування кредитними коштами в розмірі 1 % за період з 30.09.2024 по 28.01.2025 включно (121 день) на загальну суму 13200,00 грн, що не перевищує розміру денної процентної ставки відповідно до п. 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», що підлягають стягненню із відповідача. Разом з тим, за підрахунками суду нараховані проценти за користування кредитними коштами за стандартною процентною ставкою у розмірі 1 % за період з 30.09.2024 по 28.01.2025 включно (121 день) становлять 13310,00 грн. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). З урахуванням наведеного, з відповідача підлягає стягненню 11000,00 грн заборгованість за кредитом та 13200,00 грн заборгованість за нарахованими процентами, а всього на загальну суму 24200,00 грн. Борг станом на день розгляду справи відповідачем банку не сплачений. Відповідач не заперечував факт отримання ним у борг коштів та факт укладення договору, протилежних доказів суду не надав. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити проценти. За змістом правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (ст. 207 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.ст. 626,628 ЦК України). Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди ( ч 1ст 638 ЦК України). Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч 2ст. 639 ЦК України). Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі ( абз.2 ч 2ст. 639 ЦК України). З аналізу наведених норм, слідує, що будь-який вид укладеного договору на підставі ЦК України може мати електронну форму та є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205,207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 по справі № 732/670/19, від 23.03.2020 по справі № 404/502/18, від 07.10.2020 по справі № 127/33824/19. Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон), п. 6 ч.1ст. 3 якого визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно - цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦПК України, інших актів законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.ст. 610,611 ЦК України). Судом установлені порушення відповідачем умов договору шляхом неналежного виконання взятих на себе зобов`язань. Досліджені по справі докази дають достатні підстави для висновку, що після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки щодо надання кредитних коштів і їх повернення зі сплатою відповідних відсотків за користування. Свої договірні зобов`язання кредитодавець виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит в обумовленій договором сумі. Відповідач зобов`язання у визначений договором строк не виконав, контррозрахунку суми заборгованості та процентів за користування кредитними коштами не надано. Існування заборгованості перед позивачем стверджується доданими до позову документами. Протягом строку дії кредитного договору відповідач не звернувся до суду із заявою про розірвання кредитного договору чи визнання його (або його окремих положень) недійсним (ми). Доказів протилежного матеріали справи не містять та суду не надано. Відповідачем протилежного суду не доведено, наведені позивачем обставини та факти не спростовані. Клопотань, заяв відповідачем не заявлено, у тому числі про участь у засіданні в режимі відеоконференції. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного Банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч.1 ст.1048 ЦК України). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1049 ЦК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Указані вимоги процесуального закону покладають тягар доказування на сторони, що забезпечуватиме реалізацію принципу змагальності у судовому процесі. Реалізація такого принципу здійснюється через стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Застосування такого підходу оцінки доказів відповідає позиції Верховного Суду у справах № 910/18036/17 від 02.10.2018, № 917/1307/18 від 23.10.2019. Наведений процесуальний обов`язок відповідачем не виконаний, докази на підтвердження зазначеного не надані. У постановах Верховного Суду від 08.08.2019 по справі № 450/1686/17 та від 15.07.2019 по справі № 235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. Кредитний договір є оспорюваним правочином, а оскільки ця презумпція не спростована, зокрема, на підставі рішення суду, що набрало законної сили, останній вважається правомірним. Положеннями ст. 204 ЦК України закріплена презумпція правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, що набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (постанова Верховного Суду від 30.05.2018 по справі № 191/5077/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 по справі № 2-383/2010). У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (постанова Верховного Суду від 30.05.2018 по справі № 191/5077/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 по справі № 2-383/2010). Під час розгляду справи, судом забезпечено сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості (ст. 129 Конституції України). Європейський суд з прав людини вказав, що Суд нагадує, що п.1 ст.6 Конвенції з прав людини зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 цієї Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (параграф 23 рішення Європейського суду з прав людини «Pronina v. Ukraine», n. 63566/00, 18.07.2006). Оскільки позов задоволений у повному обсязі, з відповідача на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України на користь позивача слід стягнути 2422,40 грн судового збору, сплаченого за подання позову до суду. Згідно позову попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести до закінчення розгляду справи, становить 105,00 грн. При цьому ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Так, між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Правовий курс» укладений договір про надання правової допомоги № 0705-25 від 07.05.2025 із додатковою угодою № 2 від 17.06.2025 (а.с. 37 40, 41), п.п. 1.1 якого Об`єднання бере на себе зобов`язання по наданню клієнту за його дорученням правничу допомогу у відповідності з умовами цього договору, а клієнт - прийняти надану йому правничу допомогу та здійснити її оплату на умовах, передбачених договором. Підпунктом 3.1.2 договору про надання правової допомоги із змінами, внесеними зазначено додатковою угодою, визначено, що додатково до винагороди, визначеної п.п. 3.1.1, клієнт щомісячно зі сплатою винагороди відшкодовує Об`єднанню витрати з відправлення досудових вимог/ повідомлень/ претензій боржникам у розмірі 105,00 грн за 1 (одну) вимогу/ повідомлення/ претензію. Відшкодування здійснюється за результатами відправлених вимог на підставі підтверджуючих документів. З матеріалів справи слідує направлення відповідачу досудової вимоги за вих. № 8339417 від 04.06.2025 цінним пріоритетним листом (а.с. 27, 29, 30-33). З урахуванням наведеного, вимога про стягнення 105,00 грн витрат, пов`язаних із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, підлягає задоволенню. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.2 ст. 247 ЦПК України).

Outcome: approved