Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

15.12.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (надалі ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» »/позивач) звернулося до суду через систему «Електронний суд» з позовом до [PERSON] (надалі відповідач/позичальник) про стягнення заборгованості за Договором №4400358 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, укладеним 19.02.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (надалі первісний кредитор/кредитодавець) та [PERSON] , в розмірі 21050,00 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 19.02.2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено в електронній формі Договір № 4400358 про надання коштів на умовах споживчого Кредиту, згідно якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні в сумі 2000,00грн. на умовах строковості (строк кредиту 360 днів: з 19.02.2024 року по 13.02.2025 року), зворотності, платності (періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів), а [PERSON] зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цього договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів ст.11 К України,виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору. Відповідач підписала договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «61601». ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало їй кредит в сумі 2000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , яку Відповідачем вказано особисто під час укладання Договору. В свою чергу, відповідач свої зобов`язання не виконала, в зв`язку із чим станом на 25.10.2024 року загальна сума заборгованості Відповідача за Договором № 4400358 від 19.02.2024 року склала 15500,00грн.,з яких: заборгованість за тілом кредиту 2000 грн., заборгованість за процентами 12500,00 грн. та штрафні санкції 1000,00грн. Враховуючи невиконання Відповідачем своїх боргових зобов`язань перед Первісним кредитором, 25.10.2024 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі Договору факторингу № 25/10/2024 за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло право грошової вимоги до Відповідача. Рішенням №251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» від 25.11.2024 року змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». Крім того, звернуто увагу на те, що оскільки станом на дату укладання Договору факторингу від 25.10.2024 року №25/10/2024, строк дії Договору № 4400358 від 19.02.2024 року не закінчився, тому, в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та Відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у період з 26.10.2024 року по 13.02.2025 року (111 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 5550,00грн., які нараховано у межах погодженого строку надання кредиту, зазначеному в п. 1.3. Договору Всупереч умовам Договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після укладання Договору факторингу та переходу права вимоги позивача до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ані на рахунки ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», ані на рахунки первісного кредитора. Таким чином, відповідач має заборгованість перед Позивачем за Договором № 4400358 від 19.02.2024 року загальною сумою 21050,00грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту 2000,00 грн., нарахованих процентів первісним кредитором 12500,00грн., нараховані Позивачем проценти за 111 календарних днів 5550,00 грн. та штрафні санкції 1000,00грн. З врахуванням наведеного позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь суму заборгованості за Договором №4400358 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, укладеним 19.02.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] , в розмірі 21050,00 грн., а також 2422,40 грн. витрат по сплаті судового збору та 10000,00грн. витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 18 рудня 2025 року позовну заву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Копія позовної заяви з доданими до неї матеріалами направлені відповідачу стороною позивача. Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 18 грудня 2025 року за клопотання представника позивача витребувано у АТ «Ощадбанк» докази. Представник позивача, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», адвокат Столітній М.М., належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав. Крім того, в позовній заяві та поданому клопотанні просив розгляд справи провести за відсутності сторони позивача, позов задовольнити, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечив. Відповідач [PERSON] в судові засідання 20 січня та 17 лютого 2026 року не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, не скористалася своїм процесуальним правом та не направила суду відзив на позовну заяву у встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження від 18 рудня 2025 року строк, про причини своєї неявки не повідомив. Тому, відповідно до ст.280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, проводить заочний розгляд справи. Вказане відповідно до ч. 13 ст. 7, п.4 ч.8 ст.128, ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України дає суду підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами. Враховуючи, що відповідно до положень ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом в порядку спрощеного позовного провадження, за відсутності учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 19.02.2024 року між [PERSON] та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було укладено Договір №4400358 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через вебсайт або мобільний застосунок «Сredit7». Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому, клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до вебсайту/ІКС Товариства. Відповідно до умов вказаного договору кредитодавець зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 2000,00 гривень. Строк кредитування 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни повернення (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. Тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процента ставка становить 2,50% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає за стандартною ставкою за весь строк кредиту 99923,40% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 20000,00грн. Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] . Суму кредиту (його частину) Товариство перераховує протягом двох днів з моменту укладення цього Договору. Дати надання кредиту: 19.02.2024 року або 20.02.2024 року. (п.п.2.1, 2.2) Вказаний вище договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора 61601. До вказаного вище договору позивачем також надано до суду Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит; Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» у редакції з 21.11.2023р. та інформаційне повідомлення про згоду на передачу персональних даних, за електронним підписом відповідача. Крім того, позивачем надано паспорт споживчого кредиту до договору в якому зазначено, зокрема, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту. ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" на виконання умов кредитного договору 19.02.2024 року надало відповідачу кредит у розмірі 2000,00грн., перерахувавши на платіжну картку № [NUMBER] , указаною відповідачем при укладенні кредитного договору, що підтверджується листом ТОВ "Пейтек Україна" № 20241101-3609 від 01.11.2024 року. Крім того, згідно повідомлення АТ «Державний ощадний банк України» №40/1211/209/2026/БТ від 02.01.2026 року підтверджується, що на ім`я [PERSON] , відповідача по справі, емітовано карту № [NUMBER] , на яку 20.02.2024 року було зараховано кошти у розмірі 2000,00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості, підготовленого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» за кредитним договором №4400358 від 19.02.2024 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту, станом на 25.10.2024 року заборгованість відповідача становила 15500,00 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 2000,00 грн., заборгованості за процентами у розмірі 12500,00 грн. та 1000,00грн. заборгованість за штрафними санкціями. Між ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" та ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" 25 жовтня 2024 року укладено договір факторингу № 25/10/2024, відповідно до умов якого ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" відступило за грошові кошти ТОВ "Фінансова компанія " ФІНТРАСТ УКРАЇНА" право грошової вимоги, строк зобов`язань яких настав або виникне в майбутньому до боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА". Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору. Згідно із Реєстром боржників до договору факторингу № 25/10/2024 від 25.10.2024 року ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 4400358 в сумі 15500,00грн., з яких 2000,00грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу, 12500,00грн. сума заборгованості за відсотками та 1000,00грн.- заборгованість за штрафними санкціями. ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" після відступлення права вимоги за кредитним договором до відповідача у межах строку дії договору нараховано відсотки за користування кредитом у сумі 5550,00грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" за договором № 4400358 про надання споживчого кредиту від 19.02.2024 року за 111 календарних днів (26.10.2024-13.02.2025). Після відступлення позивачу прав грошової вимоги до відповідача [PERSON] , остання не здійснила жодного платежу для погашення заборгованості за кредитним договором. Рішенням № 251124/1 єдиного учасника ТОВ "Фінансова компанія "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" від 25.11.2024 року змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ". Установлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з кредитних договорів. Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 5 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" (далі Закону) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Як встановлено судом, кредитний договори між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] був укладений в електронному вигляді шляхом підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 61601 відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання кредитного договору електронним підписом свідчить про те, що відповідач ознайомився з умовами кредитних договорів, правилами надання грошових коштів у позику та прийняв запропоновані умови. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. Порядок та підстави нарахування відсотків за користування чужими грошовими коштами, зокрема за кредитними договорами, передбачені статтями 1048 та 1056-1 ЦК України. Зокрема, ч. 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 1056-1 ЦК України установлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення виконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачем кредитного договору та отримання кредиту. Розрахунки підтверджують існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах. Копія договору відступлення права вимоги підтверджують перехід всіх прав грошової вимоги за кредитним договором до позивача по справі. Зважаючи на те, що позивачем доведено факт отримання позичальником кредитних коштів, правові підстави для нарахування первісним позикодавцем та позивачем після відступлення права вимоги відсотків протягом погодженого сторонами строку дії договору, що жодним чином не спростовано відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором. Згідно із частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 2422,40 грн та витрат на правову допомогу. Оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд, з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України, вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідача на користь позивача. Щодо вимоги про стягнення правової допомоги суд зазначає наступне. Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за частиною 3 статі 133 ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу, які за змістом статті 137 ЦПК несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Приписами статті 141 ЦПК України визначено: розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Суд звертає увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У разі недотримання вимог частини 4 статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, тому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повинен надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення. Частиною 3 статті 141 ЦПК України закріплено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи. ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі №755/9215/15-ц. На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено: договір № 10/12-2024 про надання правової допомоги від 10.12.2024 року між ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (як клієнт) та адвокатом Столітнім М.М.; заявку №13090 на виконання доручення до Договору про надання правової допомоги від 10.12.2024 року, з якої вбачається, що ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» та адвокат Столітній М.М. погодили надання юридичних послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з Машталір З.П.; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та ордер на надання правничої допомоги; акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 04.12.20254 року; рахунок на оплату №13090-04/12-2025 від 04 грудня 2025 року, згідно яких вартість наданих послуг складає 10000 грн. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Аналогічних висновків дійшов Верховний суд у своїй постанові від 28.09.2023 у справі 686/31892/19 (провадження 61-4683св23). Також, суд при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу при задоволенні позову звертає увагу на те, що відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України такі витрати покладаються на відповідача. Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17, метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі № 420/4820/19 тощо). Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. З урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, ціни позову, розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, виходячи з конкретних обставин даної справи та те що дана категорія справ не є складною і з даного питання є установлена судова практика, суд вважає, що зазначені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. є значно завищеними та недостатньо обґрунтованими. З урахуванням предмета спору, ціни позову, складністю справи, обсягу виконаної роботи, необхідності та розумності відповідних витрат, враховуючи, що витрати у визначеному позивачем розмірі не є пропорційними до ціни позову, суд визначає вартість наданих юридичних послуг в розмірі 6000,00 грн., що відповідає критеріям розумності та співмірності.

Outcome: partial