Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася в суд із заявою, у якій просить встановити юридичний факт належності правовстановлюючого документа, а саме те, що Державний акт на право приватної власності на землю ІV-ЛВ №024845 видано громадянину України на ім`я [PERSON] 15.07.1997 року та зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №26 належав [PERSON] , яка померла [INFO] . Заяву обґрунтовує тим, що вона є спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] була власником земельної ділянки для ведення селянського господарства площею 0.567 га. на території Підліссянської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю виданого громадянину України [NUMBER] від 15.07.1997 р. Однак, в даному державному акті допущено помилку в написанні імені [PERSON] та її ім'я записано як « [PERSON] ». Виправити таку помилку в органі, що видав даний державний акт не має можливості. На підтвердження того, що даний акт належав [PERSON] заявниці видано довідку № 123 від 06.02.2025р. А тому, враховуючи наведені вище обставини, позивач просить з наведених підстав її заяву задовольнити. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 16.12.2025 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи в порядку окремого провадження призначено на 12.02.2026 року о 13 год. 00 хв. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Зазначила, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого сільська рада була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомлено. Суд вважає за можливе розглянути та вирішити справу без участі заявника від якої на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, та без участі представника заінтересованої особи, зважаючи на те, що вони належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» міститься роз`яснення про те, що суди при прийнятті заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть розглядати їх в порядку окремого провадження, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право (пункти 1 і 3). Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Суд враховує, що прийняття рішення суду про встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідне заявнику для усунення помилки в написанні імені в державному акті та приведення документа у відповідність. Спору про право з матеріалів справи судом не встановлено. А тому, суд дійшов висновку, що дана справа підлягає розгляду в порядку окремого провадження. Так, якщо громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження, місце проживання не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що батьками заявниці [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження (арк.спр.5). У зв'язку із укладенням шлюбу заявниця своє дошлюбне прізвище " [PERSON] " змінила на " [PERSON] ", що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (арк.спр.6). [PERSON] померла [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (арк.спр.7). З копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЛВ №024845 встановлено, що такий виданий громадянину України на ім'я [PERSON] , 15.07.1997 року та зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №26 (арк.спр.8). У довідці, яка видана виконавчим комітетом Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області №123 від 06.02.2025 року зазначено, що гр. [PERSON] , яка до дня смерті - [INFO] була зареєстрована і проживала в буд. [ADDRESS] , дійсно було видано Державний Акт на право приватної власності на землю загальною площею 0,5670 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і ведення особистого селянського господарства (присадибна ділянка), серія ІV-ЛВ №024845 від 15.07.1997 року. Відповідно до п.2.9 наказу Державного Комітету України по земельних ресурсах від 04.01.1999 року №43 «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації, зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право власності на землю і право користування заповнення державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою покладається на Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» та його структурні підрозділи. Усі записи мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються . Заповнення вказаних документів здійснюється з використанням комп`ютерної техніки. З викладеного вище встановлено, що через допущену помилку в імені [PERSON] , яка померла [INFO] , заявник вищевказаний державний акт не може пред`явити до нотаріальної контори. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, про те, що зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту належності документа.

Outcome: approved