Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування арешту з нерухомого майна. В обґрунтування позову зазначив, що позивач по справі є власником житлового будинку за адресою [ADDRESS] , відповідно до свідоцтва про право на спадщину та свідоцтва. Під час проведення державної реєстрації іншого речового права, стало відомо, що на нерухоме майно за адресою [ADDRESS] , який належить на праві власності позивачу, накладений арешт. Було з`ясовано, що підставою обтяження є постанова про арешт майна боржника від 23.09.2019 державного виконавця Зіньківського РВ ДВС Головного територіального управління територіального управління юстиції у Полтавській області Пух В.О., яка у встановленому порядку після закінчення виконавчого провадження скасована не була. З метою вирішення цього питання позивач звернулася до відділу виконавчої служби, проте її заява була залишена без задоволення та рекомендовано звернутися до суду. У зв`язку з цим позивача вимушена звернутися відповідно до ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» до суду з позовом про зняття арешту з майна. Ухвалою судді Зіньківського районного суду Полтавської області від 31.12.2025 року відкрито провадження по даній справі та призначено судове засідання. Сторони про час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, відповідач подав до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу в судовому засіданні без фіксування судового процесу. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем . Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником, зокрема, житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований по [ADDRESS] , та земельної ділянки площею 0,1242 га, кадастровий номер 5321355400:30:008:0035 за даною адресою, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 04.08.2022 р. З метою відчуження вищевказаного нерухомого майна вона звернулася до приватного нотаріуса, однак при перевірці інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, їй стало відомо наступне. На все нерухоме майно, власницею якого є позивач - [PERSON] , зокрема і на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по [ADDRESS] , та земельну ділянку площею 0,1242 га, кадастровий номер 5321355400:30:008:0035 за цією ж адресою, - накладено арешт. Підставою обтяження є постанова про арешт майна боржника, винесена 23.09.2019 р. державним виконавцем Зіньківського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Пух В.О., яка встановленому порядку після закінчення виконавчого провадження скасована не була. Реєстраційний номер обтяження - 33344801, тип обтяження: арешт нерухомого майна. 3 метою зняття арешту з належного мені всього нерухомого майна, позивач звернулася до Зіньківського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Згідно з листом, наданим Зіньківським відділом ДВС, дійсно на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №59730646 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з мене боргу. Дане виконавче провадження було завершене 23.09.2019 р. на підставі п.9 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» (у зв`язку з погашенням боргу). Заява про заняття арешту з нерухомого майна була залишена без задоволення та рекомендовано звернутися до суду з позовом про зняття вищевказаної арешту (копія листа додається). Статтею 41Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно із ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод до якої Україна приєдналась 17 липня 1997р. відповідно до Закону від17липня 1997року №475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Частиною 1ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, а на підставі ч. 1ст. 392ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Враховуючи вищевикладене, той факт, що виконавче провадження №59730646 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з мене боргу. Дане виконавче провадження було завершене 23.09.2019 р. на підставі п.9 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» (у зв`язку з погашенням боргу), проте арешт на майно [PERSON] , знятий не був, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та його задоволення.

Outcome: approved