Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінпром маркет» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами в сумі 10726 грн 50 коп, судового збору в сумі 2422 грн 40 коп та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4500 грн 00 коп. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30.05.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір надання коштів у кредит № 71856166, за умовами якого товариство надало відповідачу грошові кошти в сумі 1500 грн 00 коп строком на 30 днів, зі сплатою процентів у розмірі 1 % в день, а позичальник в свою чергу зобов`язався повернути кошти на умовах встановлених договором. Договір підписано електронним підписом відповідача шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Того ж дня, товариство на виконання умов договору виконало зобов`язання, зокрема, передало відповідачу у власність грошові кошти в сумі 1500 грн 00 коп шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] , за посередництвом платіжної установи (ТОВ «ФК Фінекспрес»), так як перерахунок коштів з банківського рахунку товариства на картковий рахунок фізичної особи технічно неможливо. 16.10.2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром маркет» уклали договір факторингу № 16/10/25, відповідно до умов якого останній набув право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором надання коштів у кредит № 71856166 від 30.05.2025 року, що укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] . Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, заборгованість за договором становить 4671 грн 00 коп, що складається із заборгованості за основною сумою боргу 1500 грн 00 коп, заборгованість за процентами у сумі 450 грн 00 коп, заборгованість за пенею/неустойкою у сумі 2721 грн 00 коп. Крім того, 01.06.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії (надійний) № 8371138, за умовами якого товариство надало відповідачу грошові кошти в сумі 1500 грн 00 коп строком на 360 днів, зі сплатою процентів у розмірі 0,95 % в день, комісія за надання кредиту складає 17,25%, що складає 258 грн 75 коп, а позичальник в свою чергу зобов`язався повернути кошти на умовах встановлених договором. Договір підписано електронним підписом відповідача шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Того ж дня, товариство на виконання умов договору виконало зобов`язання, зокрема, передало відповідачу у власність грошові кошти в сумі 1500 грн 00 коп шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] , за посередництвом платіжної установи (АТ «Юнекс Банк»), так як перерахунок коштів з банківського рахунку товариства на картковий рахунок фізичної особи технічно неможливо. 16.10.2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром маркет» уклали договір факторингу № 16/10/25, відповідно до умов якого останній набув право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором надання коштів у кредит № 8371138 від 01.06.2025 року, що укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] . Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, заборгованість за договором становить 6055грн 50 коп, що складається із заборгованості за основною сумою боргу 1500 грн 00 коп, заборгованість за процентами у сумі 1296 грн 75 коп, заборгованість за комісією у сумі 258 грн 75 коп, заборгованість за пенею/неустойкою у сумі 3000 грн 00 коп. Просить стягнути з відповідача кредитну заборгованість у загальному розмірі 10726 грн 50 коп та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422 грн 40 коп та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4500 грн 00 коп. Представник позивача ТОВ «Фінпром маркет» у судове засідання не з`явився, однак 06.01.2026 року до суду надіслав заяву, у якій просив розгляд справи провести без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 64). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, відзиву на позовну заяву суду не надав, причин неявки суду не повідомив. За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом постановлено розглядати справу в заочному порядку. 31.12.2025 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи та зібрані у ній докази приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 30.05.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір надання коштів у кредит № 71856166 (а.с. 14-21). Відповідно до п. 2.1. договору ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (позикодавець) зобов`язалося надати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми кредиту. Відповідно до п. 2.2. договору позики позичальнику було надано кредит в сумі 1500 грн 00 коп терміном на 30 днів, а саме на період з 30.05.2025 року по 28.06.2025 року, з денною процентною ставкою/день - 1,00%; орієнтовна реальна річна процентна ставка 2617,16%, орієнтовна загальна вартість кредиту 1950 грн 00 коп. Згідно п. 2.4. договору позикодавець надає позичальнику детальний перелік складових загальної вартості кредиту у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що зазначена у додатку № 1 до договору, який є його невід`ємною частиною. За користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю проценти у розмірі, визначеному пунктом 2.2. договору. Проценти за користування кредитом нараховуються на суму кредиту (його залишок), виходячи із строку фактичного користування кредитом, за кожен день (календарну дату) користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту (включно) та включаючи день (дату) його повернення, до повного погашення заборгованості за договором (п. 6.1. договору). Відповідно до п. 11.1.2. договору позичальник до моменту підписання договору вивчив умови договору та правила надання коштів у кредит, що розміщені на сайті, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі. Договір позичальником підписано аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора 54476 та позичальником вказано номер платіжного засобу № [NUMBER] . Додатком № 1 до договору надання коштів у кредит № 71856166 від 30.05.2025 року сформовано таблицю обчислення загальної вартості кредиту (а.с. 21, на звороті-22). Довідкою про ідентифікацію, виданою ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» підтверджено, що [PERSON] ідентифікований ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» шляхом використання одноразового ідентифікатора, що є аналогом електронного підпису: одноразовий ідентифікатор 54476, дата відправки ідентифікатора 30.05.2025 року, електронна пошта на який було відправлено ідентифікатор [INFO] (а.с. 22, на звороті). Довідкою № КД-000077940 від 06.11.2025 року ТОВ «ФК «Фінекспрес» підтверджує виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відповідно до умов договору про переказ коштів № 23-01-18/5 від 23.01.2018 року, укладеного між компанією та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», здійснено переказ [PERSON] на суму 1500 грн 00 коп на платіжну карту № [NUMBER] , дата 30.05.2025 року, що також вбачається із копії платіжної інстркуції (а.с. 23-23, на звороті). Відповідно до розрахунку заборгованості відповідача за договором № 71856166 станом на 16.10.2025 року становить 4671 грн 00 коп, з яких: 1500 грн 00 коп - заборгованість за тілом кредиту; 450 грн 00 коп - заборгованість за процентами; 2721 грн 00 коп - заборгованість за пенею (а.с. 11, на звороті-13). Крім того, 01.06.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії (Надійний) № 8371138 (а.с. 25-32), за яким кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, для задоволення власних потреб, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцеві таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту відповідно до умов цього договору. У п. 2.2. договору визначені параметри та умови кредиту: сума кредиту 1500 грн, строк кредитування/строк договору 360 днів; розмір першого обов`язкового платежу 686 грн 25 коп; період сплати мінімального обов`язкового платежу дорівнює строку сплати позичальником процентів за користування кредитом та становить 30 календарних днів, що означає, що всі проценти за користування кредитом нараховані за 30 календарних днів користування підлягають сплаті в останній з 30 днів користування; кількість мінімальних обов`язкових платежів становить 11. Відповідно до п. 2.2.8. договору комісія за надання кредиту 17,25% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 258 грн 75 коп; дата надання кредиту 01.06.2025 року; дата повернення кредиту 26.05.2026 року; процентна ставка фіксована, в день 0,95 %; орієнтовна загальна вартість кредиту 6888 грн 75 коп; неустойка 75 грн/день. Згідно п. 2.3. договору орієнтовна реальна річна процентна ставка 3194,73%; денна процентна ставка 0,998 % (п. 2.3.1.). Максимальний кредитний ліміт, доступний для позичальника відповідно до умов цього договору, становить 1500 грн (п. 2.5.). Згідно п. 6.1. договору за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю проценти у розмірі, визначеному пунктом 2.2. договору. Проценти за користування кредитом нараховуються на суму кредиту (його залишок), виходячи із строку фактичного користування кредитом, за кожен день (календарну дату) користування кредитом, починаючи з другого дня користування кредитом (включно) та включаючи день (дату) його повернення, до повного погашення заборгованості за договором та підлягають сплаті періодично кожні 30 календарних днів з дати надання кредиту у складі першого обов`язкового платежу та мінімальних обов`язкових платежів відповідно до п.п. 2.2.4., п. 2.2 та п.п. 2.2.5. п. 2.2. договору. Цей договір укладено із використанням мобільного застосунку ClickCгеdіt онлайн кредит (п. 10.3. договору). Договір позичальником підписано аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора 278600 та позичальником вказано номер платіжного засобу № [NUMBER] . Довідкою про ідентифікацію, виданою ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» підтверджено, що [PERSON] ідентифікований ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» шляхом використання одноразового ідентифікатора, що є аналогом електронного підпису: одноразовий ідентифікатор 278600, дата відправки ідентифікатора 01.06.2025 року, електронна пошта на який було відправлено ідентифікатор [INFO] (а.с. 33). Довідкою № 21-15159 від 06.11.2025 року ТОВ «Юнекс Банк» підтверджує виконання операції «Переказ на картку» [PERSON] на суму 1500 грн 00 коп на платіжну карту № [NUMBER] , дата 01.06.2025 року (а.с. 33, на звороті). Відповідно до розрахунку заборгованості відповідача за договором № 8371138 станом на 16.10.2025 року становить 6055 грн 50 коп, з яких: 1500 грн 00 коп - заборгованість за тілом кредиту; 1296 грн 75 коп - заборгованість за процентами; 3000 грн 00 коп - заборгованість за пенею; 258 грн 75 коп - заборгованість за комісією (а.с. 24). 16.10.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром маркет» було укладено договір факторингу № 16/10/25, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінпром маркет» право грошової вимоги до боржників за договорами позики, в тому числі за договорами № 71856166 від 30.05.2025 року та № 8371138 від 01.06.2025 року (а.с. 35, на звороті-39). Згідно реєстру прав вимог № 16/10/25-01 та № 16/10/25-02, боржником значиться [PERSON] (а.с. 40-42). Відповідно до копії розрахунку заборгованості за договором надання коштів у кредит № 71856166 від 30.05.2025 року зазначено, що станом на 30.12.2025 року у [PERSON] наявний борг у загальній сумі 4671 грн 00 коп, що складається із: заборгованості за тілом позики у сумі 1500 грн 00 коп; заборгованість за процентами у сумі 450 грн 00 коп; заборгованість за пенею у сумі 2721 грн 00 коп (а.с. 6). Також, згідно копії розрахунку заборгованості за договором кредитної лінії (Надійний) № 8371138 від 01.06.2025 року зазначено, що станом на 30.12.2025 року у [PERSON] наявний борг у загальній сумі 6055 грн 50 коп, що складається із: заборгованості за тілом позики у сумі 1500 грн 00 коп; заборгованість за процентами у сумі 1296 грн 75 коп; заборгованість за пенею у сумі 3000 грн 00 коп; заборгованість за комісією у сумі 258 грн 75 коп (а.с. 67). Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно положень статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі. З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19. Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено, що договір про надання фінансових послуг (включно, мікропозики) укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/ або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію". Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 цього Закону зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч.6 ст.11 вищевказаного Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Приписами ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В п. 1 ст. 629 ЦК України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У п. 1 ст. 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст.1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 року (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч. 3 ст. 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг. Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України). Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5%, з 22 квітня 2024 року не більше 1,5%, а з 20 серпня 2024 року не більше 1%. Незважаючи на те, що розмір і порядок нарахування процентів за користування кредитом визначаються сторонами, вони повинні узгоджуватися із нормами законодавства. Договір № 71856166 між сторонами укладено 30.05.2025 року, строком на 30 днів. З наданого позивачем розрахунку заборгованості встановлено, що загальний розмір заборгованості за процентами становить 450 грн 00 коп. Проценти нараховані відповідачу за процентною ставкою 1 %, що відповідає умовам договору, здійснено у межах строку кредитування та узгоджується з Прикінцевими та Перехідними положеннями ЗУ «Про споживче кредитування». Також, договір № 8371138 між сторонами укладено 01.06.2025 року, строком на 360 днів. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості встановлено, що загальний розмір заборгованості за процентами становить 1296 грн 75 коп, які нараховувалися з 01.06.2025 року по 30.08.2025 року (91 день). Проценти нараховані відповідачу за процентною ставкою 0,95 %, що відповідає умовам договору, здійснено у межах строку кредитування та узгоджується з Прикінцевими та Перехідними положеннями ЗУ «Про споживче кредитування». Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідач суду не надав, не подав будь-яких доказів на спростування користування наданому йому кредитними коштами, а також не подав будь-яких доказів на спростування наданих позивачем розрахунків заборгованості. Позивач, звертаючись до суду, також просить стягнути з відповідача за договором надання коштів у кредит № 71856166 заборгованість за пенею в сумі 2721 грн 00 коп та за договором кредитної лінії (Надійний) № 8371138 заборгованість за пенею в сумі 3000 грн 00 коп. Суд звертає увагу, що з 17.03.2022 року набрав чинності пункт 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відтак, враховуючи наведене, боржник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення на період воєнного стану. У даному випадку на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором надання коштів у кредит № 71856166 від 30.05.2025 року, в частині стягнення заборгованості 1500 грн 00 коп - заборгованість за основним боргом; 450 грн 00 коп - заборгованість за відсотками та за договором кредитної лінії (Надійний) № 8371138 від 01.06.2025 року, в частині стягнення заборгованості 1500 грн 00 коп - заборгованість за основним боргом; 1296 грн 75 коп - заборгованість за відсотками; 258 грн 75 коп - заборгованість за комісією. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем відповідно до платіжної інструкції № 579945445.1 від 29.12.2025 року сплачено судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп (а.с. 56). Оскільки судом задоволено позов у розмірі 5005 грн 50 коп, що становить 46,466 % від заявлених вимог в розмірі 10726 грн 50 коп, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1130 грн 29 коп. Крім того, у пред`явленому позові позивач просить стягнути з відповідача витрати, понесені ним на професійну правничу допомогу в сумі 4500 грн 00 коп. Згідно з положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За правилами п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Так, судом встановлено, що між ТОВ «Фінпром маркет» в особі директора Гедзь О.В. та адвокатом Ткаченко Ю.О. укладено договір про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП від 25.08.2025 року (а.с. 44, на звороті-47). Відповідно до витягу з акту № 6ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП від 25.08.2025 року, вартість послуг за даним позовом складає 4500 грн 00 коп (а.с. 48, на звороті). Таким чином, судом встановлено, що позивачем надано до суду належні докази на підтвердження понесених ним витрат на професійну правову допомогу, то з відповідача на користь позивача, пропорційно до задоволених позовних вимог, підлягають стягненню витратина правничу допомогу у розмірі 2100 грн 00 коп. На підставі наведеного, відповідно до ст. 207, 509, 526, 527, 530, 610, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1054, 1055, 1082 ЦК України,

Outcome: partial