Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказує, що 10 червня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по Бердянському району Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, між [PERSON] (прізвище після державної реєстрації шлюбу [PERSON] ) та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 10.06.2010 зроблено відповідний актовий запис №23. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . На теперішній час між сторонами по справі спільне проживання припинено, спільне господарство не ведеться, подружні стосунки фактично розірвано. Між позивачем та відповідачем відсутні почуття взаємної поваги та любові, підтримки, даний шлюб існує лише формально. Позивач вважає, що подальше подружнє життя між ними є неможливим, а єдиним розумним способом регулювання ситуації є розірвання шлюбу. Просить розірвати шлюб між [PERSON] (прізвище до реєстрації шлюбу: [PERSON] ), РНОКПП: [NUMBER] , і [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по Бердянському району Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області за актовим записом №23 від 10.06.2010.Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище « [PERSON] ». Ухвалою Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 15.01..2026 року відкрито спрощене позовне провадження, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Відзив по справі не надходив. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. У судове засідання позивач, [PERSON] , не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач, [PERSON] , у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 червня 2010 року між [PERSON] (прізвище після державної реєстрації шлюбу [PERSON] ) та [PERSON] був зареєстрований шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по Бердянському району Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №23, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 10 червня 2010 року. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.07.2010 року. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами по справі припинені, разом не проживають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Таким чином, суд вважає встановленим, що шлюб між сторонами по справі необхідно припинити шляхом його розірвання, оскільки це відповідатиме волі позивача та відповідача і після розірвання шлюбу не будуть порушені права подружжя. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Статтею 265 ЦПК України закріплено, що у рішенні суду зазначається розподіл судових витрат. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач сплатив при зверненні до суду судовий збір за подання позовної заяви немайнового характеру у розмірі 1211, 20 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved