Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

У жовтні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (далі ТОВ «Свеа Фінанс») звернулось до суду із зазначеною позовною заявою, у якій просило стягнути з [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ) 22045,00 грн заборгованості за кредитним договором, а також 2422,40 грн сплаченого судового збору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04 вересня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» (далі первісний кредитор, ТОВ «Селфі Кредит») та [PERSON] уклали кредитний договір № 1741271, за умовами якого остання отримала 5000,00 грн фінансового кредиту строком на 360 днів. ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання за цим договором виконало у повному обсязі, надавши [PERSON] кредитні кошти у сумі 5000,00 грн, а остання свої зобов`язання належним чином не виконала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у сумі 22045,00 грн, з яких: 5000,00 грн заборгованість за основним боргом, 8650,00 грн за нарахованими та несплаченими відсотками, 8395,00 грн пеня. 24 лютого 2025 року ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» уклали договір факторингу № 01.02-0425, за умовами якого останній отримав право вимоги, зокрема, за кредитним договором № 1741271 від 04 вересня 2024 року. Ухвалою від 04 листопада 2025 року Автозаводський районний суд міста Кременчука відкрив провадження у справі для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив проводити розгляд справи без участі його представника, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі. У відзиві просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначила, що застосування максимальної процентної ставки в розмірі 1% в день не є можливим, оскільки в силу нікчемності умов договору розмір процентної ставки не є узгодженим. Вважає, що кредитор повинен був нараховувати процент на рівні облікової ставки НБУ за відповідний період. Заявлений розмір заборгованості за процентами не є співрозмірним із сумою кредиту, суперечить принципам розумності та добросовісності. Позивач, як фінансова установа, скориставшись її необізнаністю, як позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та, порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукав у такий спосіб її на укладення договору позики на вкрай невигідних для неї умовах, які вона не могла оцінити належно. Відповідач також не погоджується з нарахованою пенею за несвоєчасне виконання зобов`язань, посилаючись на пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Окрім того, у паспорті споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною договору, прямо зазначено: «Наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит: Пеня не передбачено». Згідно з частиною першою статті 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов таких висновків. Приписами пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У частині першій статті 638 ЦК України передбачено зокрема, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом частин першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу частини першої статті 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За правилами частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Суд установив, що 04 вересня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та [PERSON] уклали договір про надання фінансового кредиту № 1741271, за умовами якого товариство надає клієнту фінансовий кредит у сумі 5000,00 грн на умовах строковості, зворотності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Кредит надається строком на 360 днів. Процентна ставка становить 1,00 % в день та застосовується у межах строку кредиту. Згідно з пунктом 2.1 цього договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № [NUMBER] . 24 лютого 2025 року ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» уклали договір факторингу № 01.02-0425, за умовами якого останній отримав право вимоги, зокрема, за кредитним договором № 1741271 від 04 вересня 2024 року. За наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором № 1741271 від 04 вересня 2024 року утворилась заборгованість у сумі 22045,00 грн, з яких: 5000,00 грн заборгованість за основним боргом, 8650,00 грн за нарахованими та несплаченими відсотками, 8395,00 грн пеня. Приписами частини першої статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язань або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК України). Суд погоджується з доводами відповідача щодо неправомірності стягнення пені за кожен день неналежного виконання зобов`язання, та зазначає наступне. З 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану. 15 березня 2020 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким, зокрема, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено новими пунктом 18, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). На підставі вищевикладеного, вимога в частині стягнення з відповідача пені за кожен день неналежного виконання зобов`язання у сумі 8395,00 грн задоволенню не підлягає. Суд звертає увагу, що матеріали справи містять всі належні та допустимі докази, які підтверджують факт укладання договору, а договір, укладений в електронній формі з використанням КЕП, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Доказів звернення до суду з позовом про визнання недійсним цього договору відповідач не надав, у той час коли згідно зі статтею 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Також суд звертає увагу, що підписавши договір № 1741271, відповідач погодилася з викладеними у цьому договорі умовами, зокрема, і щодо розміру відсотків за користування кредитними коштами. При цьому суд критично оцінює доводи відповідача про нікчемність умови щодо розміру процентної ставки за кредитним договором від 04 вересня 2024 року, оскільки така не суперечить вимогам Закону України від 15 листопада 2016 року № 1734-VIII «Про споживче кредитування» (у редакції Закону України від 22 листопада 2023 року № 3498-IX), відповідно до частини п`ятої статті 8 якого максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Беручи до уваги досліджені докази, суд вбачає наявність підстав для часткового задоволення позову, а саме вважає доведеними вимоги позивача про стягнення з відповідача 13650,00 грн заборгованості за договором № 1741271 від 04 вересня 2024 року, з яких: 5000,00 грн заборгованість за основним боргом, 8650,00 грн за нарахованими та несплаченими відсотками. Згідно із частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial