Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Франківського районного суду м. Львова із заявою про встановлення факту належності трудової книжки серії [NUMBER] , ведення якої розпочато 07.12.1983 року на ім`я « [PERSON] » [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що заявник звернувся 08.04.2025 до Головного управління ПФУ у Львівській області з листом, яким для призначення пенсії за віком просив, серед іншого, зарахувати до загального пенсійного стажу наступні періоди з його : -01.02.1984-22.05.1986 РБУ при ЖЕО Франківського району м. Львова (2 роки 3 місця 22 дня); - 22.05.1986-22.07.1987 БУ-51 тресту «Львівжитлобуд» (1 рік 2 місяці); - 01.07.1994-14.05.1999 ТОВ «ІКК ЛТД» (4 роки 10 місяців 14 днів). Однак, ГУ ПФУ у Львівській області листами від 23.04.2025 та від 30.10.2025 повідомило заявника, що заповнення в трудовій книжці [NUMBER] не відповідають вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України і Міністерства соціального захисту населення України 29.08.93 №58, а саме через розбіжності в написанні по батькові заявника в трудовій книжці та паспорті, а також з врахуванням, що трудова книжка видана 07.12.1983 пізніше тижневого строку для прийняття на роботу 08.08.1983. У в зв`язку з чим виникла необхідність встановити факт того, що трудова книжка серії [NUMBER] ведення якої розпочато 07.12.1983 на ім`я [PERSON] належить [PERSON] . Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 29.12.2025 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд з викликом сторін, про що повідомлено сторони. Представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив такі задоволити. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце проведення такого, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу "ухвали про відкриття провадження у справі від 29.12.2025" та "судової повістки про виклик до суду в цивільній справі" до електронного кабінету Головного управління ПФУ у Львівській області 05.01.2026. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов до висновку, що заява є обгрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що предметом розгляду в даній справі є справа окремого провадження щодо встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності правовстановлюючого документу. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 1 ст. 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 р. справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. В судовому засіданні встановлено, що заявник звернувся 08.04.2025 року до Головного управління ПФУ у Львівській області з листом, яким для призначення пенсії за віком просив, серед іншого, зарахувати до загального пенсійного стажу наступні періоди з його трудової книжки [NUMBER] : -01.02.1984-22.05.1986 РБУ при ЖЕО Франківського району м. Львова (2 роки 3 місця 22 дня); - 22.05.1986-22.07.1987 БУ-51 тресту «Львівжитлобуд» (1 рік 2 місяці); - 01.07.1994-14.05.1999 ТОВ «ІКК ЛТД» (4 роки 10 місяців 14 днів). Щодо зарахування вказаних періодів роботи до страхового стажу, Головне управління ПФУ у Львівській області листом від 23.04.2025 року №8788-8795/К-52/8-1300/25, повідомило Заявника, що в матеріалах його електронної пенсійної справи наявна трудова книжка [NUMBER] , в якій заповнення не відповідає вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України і Міністерства соціального захисту населення України 29.08.93 №58. При цьому, у вказаному листі Головне управління ПФУ у Львівській області не зазначило які саме порушення вимог Інструкції №58 були допущені при оформлені трудової книжки [NUMBER] . З метою з`ясування конкретних порушень вимог Інструкції №58, які Головне управління ПФУ у Львівській області вбачало в оформлені трудової книжки [NUMBER] , представник заявника адвокат Шала Р.М. звернувся до Головного управління ПФУ у Львівській області з адвокатським запитом від 23.12.2025 року. У листі відповіді №1300-5803-8/145611 від 30.10.2025 року на адвокатський запит Головне управління ПФУ у Львівській області щодо допущених поружень оформлення трудової книжки [NUMBER] зазначає наступне: « Відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 N637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період роботи до впроваджения персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі персоніфікований облік), є трудова книжка. Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників затверджена спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення Украйни від 29.07.1993 N58 та зареєстрована в Міністерстві юстиції 17.08.1993 за.№І10 (далі Інструкція №58) . До затвердження Інструкції №58 застосовувалася Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і Організаціях, затверджена постановою Держкомпраці від 20.06.1974 №162. Відповідно до п. 2.2 Інструкції №162, заповнення трудової книжки вперше проводиться адміністрацією підприємства в присутності робітника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу. В трудову книжку вносяться відомості про робітника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність. Відомості про робітника записуються на першій сторінці (титульному листі) трудової книжки. Прізвище ім`я, по батькові повністю (без скорочення або заміни імені і по батькові ініціалами) і дата народження, дата народження вказуються на основі паспорта або свідоцтва про народження (пункт 2.10 Інструкції №І62). Відповідні вимоги зазначені і п.п. 2.2 та 2.ll Інструкції №58. Трудова книжка БТ- 1N0471928 видана [PERSON] . Згідно паспорта [NUMBER] , виданого 24.05.2001 Франківсим РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області, пенсіонер [PERSON] . До матеріалів електронної пенсійної справи долучене свідоцтво про переміну прізвища, імені, по батькові І-СГ N006497, яким підтверджено переміни прізвища [PERSON] [PERSON] . Трудова книжка видана 07.12.1983 пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу 08.08.1983». Відтак, з листа повідомлення Головного управління ПФУ у Львівській області від 30.10.2025 року №1300-5803-8/145611 вбачається, що однією із причин, через які Головне управління ПФУ у Львівській області відмовляється від зараховувати до загального пенсійного стажу Заявника відповідні періоди з його трудової книжки [NUMBER] , є невідповідність запису по батькові заявника у трудовій книжці « [PERSON] », з записом по батькові заявника, яке зазначено у виданих Заявнику паспорті громадянина України та свідоцтва про переміну прізвище, імені по батькові « [PERSON] » , у зв`язку з чим Головне управління ПФУ у Львівській області ставить під сумнів належність трудової книжки [NUMBER] заявнику. Частиною 1 ст. 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зіст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 12 вказаної Постанови при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Враховуючи вищезазначені обставини, проаналізувавши їх у сукупності, суд дійшов до висновку, що трудова книжка серія [NUMBER] , ведення якої розпочато 07.12.1983 на ім`я [PERSON] належить [PERSON] . . Суд вважає, що встановлення юридичного факту, про який просить заявник, знайшов повне підтвердження в судовому засіданні, заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Згідно ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved