Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

01.09.2025 року адвокат Олійник Олександр Леонідович звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позов в інтересах позивача [PERSON] до відповідача [PERSON] про поділ майна подружжя. В позові зазначає, що з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі. Спільних дітей немає. В період шлюбу за спільні кошти ними було придбано частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу № 2868 від 15.09.2010, посвідченого приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Перепелицею Ж.П. Вищевказана частина будинку, якою володіє відповідач, знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 3224955300:01:003:0304. Згідно листа-відповіді на адвокатський запит ГУ Держгеокадастру у Київській області від 22.07.2025 повідомлено, що відповідно до НКС ДЗК вказана земельна ділянка обліковується за [PERSON] в архіві Відділу № 7 наявний другий архівний примірник державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 977152 від 29.11.2007 на попереднього власника [PERSON] . За період проживання позивача та відповідача разом сімейне життя було наповнене взаємоповагою, розумінням, турботою та підтримкою в спільному побуті. Однак з роками спільне життя не склалося та сторони розірвали шлюб 02.11.2016 року. Після розірвання шлюбу сторони намагалися налагодити відносини та до 2022 року проживали разом у вказаній частині житлового будинку. До 2023 року сторони спілкувалися, жодних спорів щодо користування частиною будинку між позивачем та відповідачем не виникало. Однак в 2023 році відповідач перестав виходити на зв`язок з позивачем та в жовтні 2023 року позивач отримала від АТ «Райффайзен Банк» повідомлення від 21.09.2023 року та повідомлення вимогу ТОВ «ФК «Кредит Капітал» про необхідність погашення боргу за кредитними договорами відповідача в сумі 20 912,93 грн. Позивачем було погашено заборгованість за кредитними договорами. Вищевказані обставини стали підставою звернення з даним позовом до суду. Просить визнати спільною сумісною власністю подружжя сторін вказаного частини будинку та земельної ділянки. В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за позивачем частку будинку за адресою: [ADDRESS] та на частку земельної ділянки з кадастровим номером 3224955300:01:003:0304. Судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02.09.2025 року позовну заяву залишено без руху та надано час для усунення недоліків позовної заяви. 09.09.2025 року надійшла заява від представника позивача про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22.09.2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 25.09.2025 року на електронну пошту Фастівського суду надійшло клопотання від представника позивача про прийняття участі в судових засіданнях по справі в режимі відео конференції. Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26.09.2025 року клопотання представника позивача про участь в судових засіданнях по справі в режимі відео конференції поза межами приміщення суду задоволено та забезпечено представнику позивача [PERSON] брати участь у судових засіданнях в режимі відео конференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2025 року клопотання представника позивача задоволено. Витребувано у приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Київської області договір купівлі-продажу № 2868 від 15.09.2010 року та у КП Фастівської міської ради «Фастівське БТІ» інвентаризаційну справу на будинок [ADDRESS] . На виконання ухвали суду представником КП Фастівської міської ради «Фастівське БТІ» надано (наручно) до суду інвентаризаційну справу на будинок [ADDRESS] . 11 грудня 2025 року ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав зазначених в позові, а також зробив заяву про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, докази яких будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення. Проти винесення заочного рішення не заперчує. В судове засідання відповідач не з`явився, повідомлявся вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, в тому числі шляхом публікування оголошення про його виклик на офіційному сайті Фастівського міськрайонного суду Київської області, причини неявки суду невідомі, заяв чи клопотань про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу частини восьмої статті 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках. Статтею 15,16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. При розгляді справи судом встановлено, що між [PERSON] позивачем по справі та [PERSON] відповідачем по справі було зареєстровано шлюб 09 серпня 1997 року, про що зроблено актовий запис за № 472 міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Херсона (свідоцтво про одруження Серії [NUMBER] від 09.08.1997 року). Згідно Свідоцтва про розірвання шлюбу Серії [NUMBER] виданого Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 02.11.2016 року шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що 02 листопада 2016 року складено актовий запис № 74. Згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 434428539 від 07.07.2025 року [PERSON] є власником частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу, 2868 від 15.09.2010, посвідчено Перепелиця Ж.П., приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області. Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною першою статті 66 СК України визначено, що подружжя має право домовитися між собою про порядок користування майном, що йому належить на праві спільної сумісної власності. При цьому у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша статті 70 СК України). Нормами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, дослідження та оцінки всіх доказів, а також зазначення норм матеріального права, якими суд керувався при вирішенні позову. При розгляді справи судом встановлено, що за Договором Купівлі-продажу частини житлового будинку від 15.09.2010 року [PERSON] прийняв у власність частину житлового будинку з прилеглими службовими будівлями та спорудами за номером [ADDRESS] . Згідно п. 19 вказаного Договору купівля частини житлового будинку вчиняється за письмовою згодою дружини Покупця [PERSON] [PERSON] . Вказане майно було придбане у період шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а згідно з частиною першою цієї статті кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч. 1 та ч. 2 ст. 71 СК України). За змістом ч. 4 ст. 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Відповідно до частини третьої статті 370 ЦК України виділ частки з майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу, частиною другою якої передбачено, що якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Звертаючись до суду з даним позовом позивачем зазначено, що ефективним способом захисту її прав, буде саме поділ спільного майна подружжя: визнати за нею 1/4 частину житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] та на частку земельної ділянки з кадастровим номером 3224955300:01:003:0304, розташовану за адресою: [ADDRESS] . При дослідженні письмових доказів наданих в ході розгляду справи судом встановлено, що згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 7866212 від 07.07.2025 року [PERSON] є власником частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу, 2868 від 15.09.2010, посвідчено Перепелиця Ж.П., приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області. Згідно п.3 Договору купівлі-продажу від 15.09.2010, зареєстрованого в реєстрі за № 2868, посвідчено Перепелиця Ж.П., приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області земельна ділянка, яка за цією частиною житлового будинку закріплена, приватизована, має площу 0,0605 га, кадастровий номер 3224955300:01:003:0304 і відчужується одночасно. З Листа Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області № 29-10-0.331-7035/2-25 від 22.07.2025 земельна ділянка з кадастровим номером 3224955300:01:003:0304 згідно до НКС ДЗК обліковується за [PERSON] , яка згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 977152 від 29.11.2007 року належала попередньому власнику [PERSON] . Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Небажання відповідача надавати докази, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням частин першої статті 280 ЦПК України. За таких обставин, суд, оцінюючи зібрані у справі сукупні докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved