Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] 30 грудня 2025 року звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, до закінчення сином навчання. Свої позовні вимоги мотивує тим, що в період з липня 2007 року до квітня 2015 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Повнолітній син [PERSON] є студентом першого курсу групи 104-ТН Навчально-наукового університету інформаційних технологій та робототехніки Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка», денної форми навчання / контракт/, терміном навчання з 01 вересня 2025 року до 30 червня 2029 року. На даний час син проживає в м. Полтаві, вона орендує йому житло, сплачує за навчання, витрачає кошти на потреби сина, які одноосібно не в змозі забезпечити. Вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, так як він є офіційно працевлаштованим, має постійне місце роботи та стабільний дохід. Позивачка в судовому засіданні подала заяву про зміну позовних вимог щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходів / а.с. 30/. Відповідач в судовому засіданні визнав змінені позовні вимоги. Треті особа в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав / а.с. 29/. Суд з урахуванням думки сторін уважає за можливе розглянути справу без участі третьої особи. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач визнає позов, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд вважає за можливо ухвалити рішення про задоволення позовних вимог, виходячи з такого. В судовому засіданні установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21 липня 2007 року до 21 квітня 2015 року / а.с. 5/, від цього шлюбу мають дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , батьком яких є відповідач [PERSON] / а.с. 10/. Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10 березня 2015 року з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від всіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 березня 2015 року до повноліття дітей / а.с. 4/. [PERSON] зареєстрований разом з матір`ю, позивачкою по справі, за адресою: [ADDRESS] /а.с. 6/. Відповідно до довідки Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка» від 08 грудня 2025 року за № 924 [PERSON] є студентом першого курсу групи 104-ТН Навчально-наукового університету інформаційних технологій та робототехніки Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка», денної форми навчання за контрактом, терміном навчання з 01 вересня 2025 року до 30 червня 2029 року/ а.с. 7/. Позивачка сплатила 13 серпня 2025 року 16850,00 грн, 30 грудня 2025 року 16850,00 грн за навчання сина, що підтверджено відповідними квитанціями / а.с. 2-3/. Відповідач в ході судового розгляду для спростування доводів позивачки, що він не надає сину матеріальної допомоги, подав платіжні інструкції про перерахування ним грошових коштів на рахунок сина 21 листопада 2025 року 200,00 грн, 22 листопада 2025 року 1000,00 грн, 06 грудня 2025 року 500,00 грн, 09 грудня 2025 року 200,00 грн,13 грудня 2025 року 300,00 грн, 17 грудня 2025 року 200,00 грн, 26 грудня 2025 року 500,00 грн, 31 грудня 2025 року 3200,00 грн / а.с. 38-45/. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітня донька, син продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає донька, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і /або/ у частці від заробітку /доходу/ платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України /ч. 1 ст. 200 СК України/. Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Суд, стягуючи аліменти з відповідача, виходить із встановлених у судовому засіданні фактів та роз`яснює сторонам статтю 192 СК України, якою передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в постанові № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» в пункті 20, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх доньку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття /незалежно від форми навчання/, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. На підставі викладеного суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо утримання повнолітнього сина у розмірі 1/6 частки всіх видів доходу відповідача до закінчення навчання, але не більше ніж досягнення ним 23 років, так як він є повнолітнім, продовжує навчання на денній формі, потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати таку допомогу, оскільки є працездатним, має задовільний стан здоров`я, постійний дохід. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 1331,20 гривень, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів.

Outcome: approved