Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

21.11.2025 [PERSON] звернувся до Балаклійського районного суду Харківської області із позовною заявою до [PERSON] , у якій просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 04 листопада 2003 року у виконавчому комітеті Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 96. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказав, що у них з відповідачем спільних неповнолітніх дітей немає. Сімейне життя у сторін не склалося через різні погляди на життя, цінності та ведення спільного господарства та побуту. Фактичні шлюбні відносини припинені з травня 2023 року. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Ухвалою від 26.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 08.01.2026. 08.01.2026 судове засідання було відкладено до 17.02.2026. Позивач у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про визнання позову і розгляд справи без її участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 04 листопада 2003 року між [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , у виконавчому комітеті Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області було зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис № 96 (а.с. 10). Спільних неповнолітніх дітей у сторін немає. Згідно зі ст. 51 Конституції України, ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За змістом ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За час подружнього життя сторонами не створено дружної родини. Спільне життя не склалось. Фактично шлюбні стосунки припинено. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Беручи до уваги вищенаведене, підлягають поверненню позивачу з державного бюджету 605,60 гривень, що дорівнює 50-ти відсоткам судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову (1 211,20 х 0,5 = 605,60). Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у сумі 605,60 гривень відповідно до ст. 141 ЦПК України стягуються з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved