Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

У грудні 2025 року до Шевченківського районного суду міста Полтави з Полтавського районного суду Полтавської області для розгляду за підсудністю надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Обґрунтовуючи вимоги позову позивач вказала, що їх з відповідачем син [PERSON] навчається у Полтавському політехнічному фаховому коледжі на денній формі навчання. Він проживає разом із позивачкою, перебуває на її утриманні, не має власного доходу та потребує матеріальної допомоги. Батько дитини - відповідач [PERSON] є працездатним, але після досягнення сином повноліття матеріальної допомоги не надає. Також позивач зазначила, що у відповідача є неповнолітня донька, на утримання якої він сплачує аліменти. Оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, а навчання потребує значних матеріальних витрат, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі до суду позову і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення дитиною 23-річного віку. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 03.12.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надіслала до суду заяву, в якій розгляд справи просила проводити без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином. Зокрема, поштове відправлення з копією ухвали про відкриття провадження у справі, повідомленням про розгляд справи було вручене [PERSON] під розписку 12.12.2025 року, а судова повістка про дату, час та місце судового засідання була вручена під розписку 27.01.2026 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Отже, відповідно до п.1 ч.8 ст.128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд судом цивільної справи, учасником якої він є. Право надати відзив на позовну заяву відповідач не реалізував та не повідомив суд про причини неявки в судове засідання. Згідно із ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Згідно зі статтею 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Ураховуючи викладене, суд постановив провести заочний розгляд справи на підставі ст.ст.280-281 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінюючи докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно довідки Відокремленого структурного підрозділу «Полтавський політехнічний фаховий коледж Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» № 570 від 29.10.2025 року [PERSON] дійсно є здобувачем освіти ІV курсу денного відділення Відокремленого структурного підрозділу «Полтавський політехнічний фаховий коледж Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», зарахований наказом № 95 СТ від 28.07.2022 року. Термін навчання з 01.09.2022 року по 30.06.2026 року. Суд також враховує наявність у відповідача неповнолітньої доньки, на утримання якої він сплачує аліменти, що слідує зі змісту позову. Згідно із ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Виходячи з наведених положень чинного законодавства України та засад розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що позов заявлено обґрунтовано та він підлягає задоволенню. З відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 30.10.2025 року (дня пред`явлення позову до суду) та до закінчення навчання, тобто до 30.06.2026 року. Згідно статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України та враховуючи, що позивач в силу п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за звернення до суду з позовом про стягнення аліментів, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, тому судовий збір в розмірі 1211,20 грн (станом на дату подання позову) підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved