Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу в сумі 561 845 доларів США 61 цент, з яких: 500 000 доларів США - сума основного боргу; 61 845,61 доларів США - сума трьох процентів річних за невиконання грошового забов`язання, а також стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 15 140 грн.В обгрунтування позову покликається на те, що 20.12.2018 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики грошей, який оформлено розпискою, у відповідності до якої відповідач підтвердив, що отримав від позивача в борг грошові кошти у розмірі 500 000 доларів США, які зобов`язався повернути до 20.12.2019 року. Однак, свої зобов`язання за договором позики відповідач не виконав та не повернув суму позики. Враховуючи те, що відповідач не повернув суму позики, він неодноразово звертався до останнього з вимогою щодо повернення заборгованості, однак безрезультатно. Тому просить стягнути з відповідача основну суму боргу, а також 61 845,61 доларів США нарахованих трьох процентів річних за невиконання грошового забов`язання та судові витрати. Просить позов задоволити. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, правом на подачу відзиву не скористався, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу заочно у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.2 ст. 1047 Цивільного кодексу України). За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.Розписка має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів. Як вбачається із змісту дослідженого у судовому засіданні оригіналу розписки від 20.12.2018, [PERSON] взяв у [PERSON] в борг суму в розмірі 500 000 доларів США., які зобов`язався повернути у повному обсязі не пізніше 20 грудня 2019 року. Таким чином, зміст розписки містить усі умови договору (дату отримання коштів у позику, суму отриманих коштів та зобов`язання їх повернути, дату такого повернення), відтак, підтверджує факт укладення договору позики. Зміст долученої позивачем до позову копії розписки повністю відповідає її оригіналу . Із висновку експерта за результатами проведення почеркознавчої експертизи від 02.05.2024 (№1570/24-21), на замовлення позивача у відповідності до ст.106 ЦПК України, вбачається, що підпис від імені [PERSON] у розписці від 20.12.2018, яка починається словами «Розписка…» та закінчується «…( [PERSON] 20.12.18)» - виконаний [PERSON] ; рукописний текст у розписці від 20.12.2018, яка починається словами «Розписка…» та закінчується «…( [PERSON] 20.12.18)» - виконаний [PERSON] . Відповідно до ст.204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Вказаний договір позики, який оформлений розпискою, в судовому порядку відповідачем не оспорювалася, недійсним судом не визнавався, факт її підписання відповідачем підтверджує передачу позивачем грошових коштів та зобов`язання їх повернення. Отже, в даній розписці містяться всі умови договору позики, визначені положеннями ст. 1046 Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно із ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Таким чином, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно, його борг складатиме: суму позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки Національного банку України за весь строк користування позиченими коштами та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. Як вбачається із розрахунку наданого позивачем, загальна сума заборгованості за договором позики від 20.12.2018 становить 561 845 доларів США 61 цент, з яких: 500 000 доларів США - сума основного боргу; 61 845, 61 доларів США - сума трьох процентів річних за невиконання грошового забов`язаннянарахованих у відповідності до ст.625 Цивільного кодексу України. Суд бере до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості, оскільки такий відповідачем не спростований, жодних доказів, які б свідчили про повернення коштів чи інший розмір заборгованості відповідачем суду не надано. З врахуванням вищенаведеного, оскільки позичальник своїх зобов`язань за договором позики не виконав, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість, суд приходить до висновку, що заявлений позов є підставним та обґрунтованим, а відтак з відповідача слід стягнути на користь позивача загальну суму заборгованості за договором позики від 20.12.2018 становить 561 845 доларів США 61 цент, з яких : 500 000 доларів США - сума основного боргу; 61 845, 61 доларів США - сума трьох процентів річних за невиконання грошового забов`язання. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 15 140 грн.та 4 998 грн. 05 коп. судових витрат на залучення експерта.

Outcome: approved