Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява АТ «ТАСКОМБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій зазначено, що 27 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Центр фінансових рішень» та [PERSON] (боржником) укладено кредитний договір № 3085698766. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до умов Паспорту кредиту № 5698766 та кредитної договору № 3085698766 від 27 жовтня 2021 року позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту - 42759, 00 гривень; строк користування - 18 місяців; річні проценти - 0,01 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти - 2,70 % від суми кредиту. Кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в Паспорті кредитного договору (п.4.), отже кредитодавець, свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі. 29 жовтня 2021 року права вимоги за кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі договору факторингу №01/09/21 від 01.09.2021 року. Відповідно до умов цього договору та витягу з Реєстру прав вимоги до договору факторингу № 01/09/21 від 01.09.2021 року, позивач є новим кредитором [PERSON] за кредитним договором №3 085698766 від 27 жовтня 2021 року з усіма наступними додатками та змінами. Умови вищезазначеного кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором (Графіком погашення кредиту) строки не повернуті. Як наслідок, станом на 01.05.2025 року заборгованість позичальника за кредитним договором № 3085698766 від 27 жовтня 2021 року, становить 75 981,82грн. в тому числі: заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена) - 35 630 грн. 56 коп.; заборгованість по річним процентам (в тому числі прострочена) - 10 грн. 04 коп.; заборгованість по щомісячним процентам (в тому числі прострочена) - 40 341 грн. 22 коп., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості по кредитному договору та виписками. Таким чином, позичальником було грубо порушено умови кредитного договору № 3085698766 від 27 жовтня 2021 року, а також норми чинного законодавства. За таких обставин позивач просить суд стягнути із відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 75981,82грн., в тому числі: заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена) - 35 630 грн. 56 коп.; заборгованість по річним процентам (в тому числі прострочена) - 10 грн. 04 коп.; заборгованість по щомісячним процентам (в тому числі прострочена) - 40 341 грн. 22 коп. та понесені судові витрати. Відповідач [PERSON] не скористався своїм правом подачі відзиву на позовну заяву. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву в якій позов підтримує, просив його задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення та розглядати справу в його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Заяву про слухання справи за його відсутності не надав, причини неявки суду не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 27.10.2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» (кредитодавець) та [PERSON] укладено кредитний договір № 3085698766. Відповідно до п. 1.1. договору, кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно п. 1.2 договору кредит надається позичальнику у розмірі 42759 грн., строком кредитування на 18 місяців.; процентна ставка при наданні кредиту 7,00% від суми кредиту (2100грн.) щомісячна процентна ставка 2,70% від суми кредиту згідно з графіком платежів. Згідно п.1.3. договору позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на наступних умовах. Порядок повернення кредиту: кількість та розмір платежів, періодичність внесення згідно графіку платежів. Згідно п. 3.3 договору зазначено, що всі інші умови кредитного договору зазначені в умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» (публічна частина) редакція від 30.08.2021, які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» www.kreditmarket.ua та з якими позичальник ознайомився до укладення договору та до яких позичальник приєднується підписавши цей договір. Відповідно до п. 3.4. договору, цей договір, Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» редакція від 30.08.2021 складають єдиний кредитний договір. Позичальник підписавши цей договір підтверджує, що свій примірник цього договору він отримав. Відповідно до паспорту кредиту № 5698766 Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» [PERSON] надано грошові кошти на наступних умовах: 42759,00грн.- сума кредиту; строк кредитування 18 місяців; процентні ставки: при наданні кредиту 7% від суми кредиту 2 100 грн.; щомісячні проценти 2,70 % від суми кредиту; річні проценти-загальні 0,01 % від суми боргу за договором; реальна річна процентна ставка 81,34 % річних. Також позивачем додано до позовної заяви підписану відповідачем 27.10.2021 р. заяву-анкету на отримання послуг в ТОВ «ФК «ЦФР», копію паспорту громадянина [PERSON] , Умови отримання фінансових кредитів Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», затверджених наказом генерального директора ТОВ «ФК «ЦФР» Моложавою О.М. № 19 від 30 серпня 2021. 01 вересня 2021 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та АТ «ТАСКОМБАНК» укладено договір про відступлення права вимоги № 01/09/21, згідно якого АТ «ТАСКОМБАНК» зобов`язується передати ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» суму фінансування, а ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» зобов`язується відступити АТ «ТАСКОМБАНК» права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим договором. Згідно Реєстру прав вимоги до договору про відступлення права вимоги № 01/09/21 від 1 вересня 2021 року (додаток № 1) АТ «ТАСКОМБАНК» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] . Кредит отримано відповідачем шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в кредитному договорі. Свої зобов`язання кредитодавець виконав у повному обсязі, та надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором, що підтверджується випискою по особовим рахункам кредитного договору № [NUMBER] та картковому рахунку [PERSON] . За умовами ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно частини 1 статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) у відповідності до вимог ч. 1 п. 1 ст. 512 ЦК України. Частина 1 статті 516 ЦК України передбачає, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення в розрахунках заборгованості за договором. Отже, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. АТ «Таскомбанк» направив відповідачу повідомлення-вимогу щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 3085698766 від 27.10.2021 року. Позивач у цій вимозі повідомив відповідачу розмір боргу, попередив про необхідність його повернення, протягом 30 календарних днів з дати одержання цієї повідомлення, та попередив про подання позову до суду в разі невиконання цієї вимоги. Отже, установлено, що відповідач з умовами договору був ознайомлений, підписав договір № 3085698766 від 27.10.2021 року, однак умови договору порушив. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно із частиною другою статті 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно з наданим банком розрахунком, загальна заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 01.05.2025 року становить 75 981,82 грн., яка складається з наступного: заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена) - 35630 грн. 56 коп.; заборгованість по відсоткам ( тому числі прострочена) - 10 грн. 04 коп.; заборгованість за щомісячним процентам (в тому числі прострочена) - 40 341 грн. 22 коп. Вирішуючи питання про визначення розміру стягнення за кредитним договором № 3085698766 від 27.10.2021 року, суд зауважує, що з розрахунку заборгованості за вказаним договором, долученого позивачем, вбачається, що заборгованість за відсотками нарахована за період з 29.10.2021 року по 01.05.2025 року у загальному розмірі 47334,27, з яких сплачено 6993,05грн. Поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст. Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України). Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України). Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору. Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічні висновки містяться у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12-ц. У постанові від 05 квітня 2023 року в справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Так, судом встановлено, що відповідачем та позивачем у вказаному кредитному договорі погоджено строк кредитування 18 місяців, тобто до 28.04.2023 року зі сплатою відсотків у межах строку кредитування. Разом із тим, згідно розрахунку заборгованості, долученого позивачем, вбачається, що відсотки за користування кредитом зі строком кредитування до 28.04.2023 року продовжували незаконно нараховуватися після закінчення строку основного зобов`язання. При цьому неповернення кредиту у визначений договором строк, в цьому випадку після спливу строку кредитування 28.04.2023 року, свідчить не про продовження строку договору, а про неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань. Нарахування та стягнення процентів за користування позикою та кредитом поза визначеним кредитним договором строком суперечить вимогам ЦК України та висновкам Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 27 липня 2021 року за № 910/18943/20 зроблено висновок, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Разом з тим, за умовами укладеного між сторонами договору позивач відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 28.04.2023 року, а після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, та у разі прострочення позичальником грошового зобов`язання позикодавець має право на стягнення грошових коштів відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, однак у цій справі таких позовних вимог позивачем не заявлено, а тому суд доходить висновку щодо відсутності у позивача права вимоги на стягнення з відповідача заборгованості за простроченими процентами поза межами дії кредитного договору. Отже, вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за відсотками поза межами дії кредитного договору № 3085698766 від 27.10.2021 року, тобто після 28.04.2023 року є безпідставними та задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно з ч. 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, враховуючи, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, не повернув отримані кредитні кошти та не сплатив проценти за користування ними відповідно до умов договору, доказів, які б спростовували розмір заборгованості за таким договором відповідач суду не надав, право вимоги за вказаним договором перейшло до позивача, а тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 3085698766 від 27.10.2021 року у частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 35630,56 грн., та за відсотками нарахованими позивачем в межах строку дії кредитного договору у розмірі 13787,95 грн., а всього в розмірі 49 418,45 грн. підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволено частково, суд, згідно до положень ст. 141 ЦПК України, присуджує позивачу судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме з відповідача у сумі 1575,52 грн., виходячи з розрахунку: (розмір задоволених позовних 49 418,45 грн.) * 2 422,40 грн. (сума сплаченого судового збору) / 75981,82 грн. (розмір заявлених позовних вимог) = 1575,52 грн.

Outcome: partial