Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

позивач звернувся із позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №100279914 від 04.12.2023 в загальній сумі 27 382 грн 5 коп, з яких: 7 300 грн - прострочена заборгованість; 18 752 грн 5 коп - прострочена заборгованість за сумою відсотків; 1 330 грн - прострочена заборгованість за комісією, а також суму сплаченого судового збору у розмірі 2 422 грн 4 коп. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 04.12.2023 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено кредитний договір №100279914 на суму 10 000 грн. Договір підписано шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором 354540. Банком було виконано умови договору та надано відповідачу кредитні кошти, натомість відповідачем не було виконано належним чином кредитного зобов`язання, у зв`язку із чим утворилась заборгованість. 26.04.2024 згідно умов договору факторингу №107-МЛ/Т, ТОВ «Мілоан» відступив право вимоги за кредитним договором №100279914 від 04.12.2023 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит - Капітал". Відповідно Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит - Капітал" набуло право вимоги до відповідача. Згідно договору факторингу №107-МЛ/Т сума боргу перед новим кредитором становить 27 382 грн 5 коп, з яких: 7 300 грн - прострочена заборгованість; 18 752 грн 5 коп - прострочена заборгованість за сумою відсотків; 1 330 грн - прострочена заборгованість за комісією, а також суму сплаченого судового збору у розмірі 2 422 грн 4 коп. У зв`язку із чим просить позов задоволити. 09.06.2025 від представника відповідача Богомазової І.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона заперечила позовні вимоги. Покликається на те, що проценти за користування кредитом нараховувались поза межами обумовлених та погоджених строків кредитування, оскільки заявою-анкетою відповідач обумовлював строк кредитування 15 днів. Також в матеріалах справи відсутній детальний розрахунок заборгованості за процентами, яка нарахована первісним кредитором, а також, що відсутні підстави для стягнення процентів за користування кредитом понад визначений строк кредитування, а саме, після 19.12.2023 у сумі 18 752 грн 50 коп. Просить в задоволені позовних вимог відмовити. 16.07.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій заперечено доводи відзиву, покликаючись на чинність кредитного договору та судову практику щодо нарахування відсотків та переходу права вимоги, просить позов задоволити. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні змісту відзиву, вважає, що з урахуванням того, що відповідач уклав договір на визначений заявою - анкетою строк кредиту в 15 днів, а також, враховуючи , що ним було сплачено в рахунок погашення тіла кредиту та процентів загалом 6 000 грн, вважає, що забов`язання частково виконано. Відповідно, до повернення підлягає лише залишок заборгованості в сумі 7 955 грн., просить відмовити в задоволенні решти позовних вимог. Заслухавни пояснення представника відповідача, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задововлити частково . Судом встановлено, що між ТОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] було укладено договір №100279914 від 04.12.2023 про надання кредиту, який підписано шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором 354540. За умовами кредитного договору ТОВ «Мілоан» зобов`язався надати грошові кошти позичальникові у розмірі 10 000 грн. на строк 105 днів з 04.12.2023, з яких 15 днів складає пільговий період, а 90 днів поточний період, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти. Умовами договору також погодженого, що протягом пільгового періоду розмір відсотків складатиме - 1,75 % від фактичного залишку кредиту за кожен день, а протягом поточного 3,5 % від фактичного залишку кредиту. Зазначене підтверджується копією договору про споживчий кредит №100279914 від 04.12.2023, довідкою, яка підверджує підписання кредитного догову шляхом електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора 354540, платіжним дорученням № 77870595 про надання відповідачу коштів. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак в порушення зазначених вище норм закону та умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та допустив виникнення заборгованість. Так, згідно долученого до позову розрахунку вбачається, що протягом 15 днів пільгового період відповідач кредитних коштів не повернув, а відтак, відповідачем правомірно, у відповідності до умов договору нараховано відсотки за користування кредитом на час поточного періоду. Разом із тим, відповідно до п.11 ч.1 ст.1 Закону України "Про споживче кредитування" споживчий кредит (кредит) це грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов?язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов?язків найманого працівника. Стаття 8 Закону України "Про споживче кредитування", якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, була доповнена частиною п?ятою згідно із Законом №3498-IХ від 22.11.2023. Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Закон України від 22.11.2023 №3498-ХI «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24.12.2023. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Відтак, вказані норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5 %, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5 %, а з 21 серпня 2024 року - 1%. Даний договір між сторонами укладено 04.12.2023 року і узгоджено процентну ставку у розмірі 3,5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом поточного періоду, тобто з 19.12.2023. Також судом встановлено, що 19.12.2023, 22.12.2023, 25.12.2023, 28.12.2023, 31.12.2023, 07.01.2024 нараховано та стягнуто плату за пролонгацію в розмірі по 300 грн., а всього 1800 грн., з оплачених відповідачем коштів в погашення заборгованості. Проте, за умовами п.2.2.1 договору у випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування зазначений у п.1.3 договору він має додатково сплатити комісію за пролонгацію. Згідно п.1.3 строк кредитування 105 днів з 04.12.2023, таким чином, на час нарахування та стягнення коштів за пролонгацію - 19.12.2023, 22.12.2023, 25.12.2023, 28.12.2023, 31.12.2023, 07.01.2024, строк кредитування не завершувався та не потребував пролонгації. Відповідачем зазначено, що кошти вносились ним на сплату отриманих кредитних коштів, а не за пролонгацію строку кредитування. Позивачем не надано суду доказів того, що відповідач сплачував вказані кошти саме як плату за пролонгацію, відтак, без підтвердження волевиявлення відповідача на пролонгацію строку кредитування таке зарахування коштів в сумі, а всього 1800 грн. є безпідставним, а тому вказана сума підлягала зарахуванню у сплату заборгованості. Враховуючи положення п.17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» щодо диференційованого розміру денної процентної ставки, застосування процентної ставки в розмірі 3,5% за один день користування кредитом є правомірним лише за три дні, тобто, з 19.12.2023 до 23.12.2023 в розмірі 504 грн. Виходячи із розміру кредиту за вказаний період розмір відсотків, з врахуванням процентної ставки 2,5% та з врахуванням частково сплачених відповідачем коштів становить 11 962,50 грн. за 87 днів поточного періоду (137,5 х 87). З огляду на наведені обставини, суд вважає, що заборгованість відповідача становить 19 511 грн. 50 коп. (5500 грн. сума кредиту, 12 466,50 грн. нарахованих відсотків (504 грн. + 11 962,50 грн.), та 1330 грн. комісії. 26.04.2024 згідно умов договору факторингу №107-МЛ/Т, ТОВ «Мілоан» відступив право вимоги за кредитним договором №100279914 від 04.12.2023 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит - Капітал". Відповідно Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит - Капітал" набуло право вимоги до відповідача, а тому, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №1100279914 від 04.12.2023 в розмірі 19 511 грн 50 коп. Суд не бере до уваги покликання представника відповідача про те, що строк кредитування становив 15 днів, оскільки із укладеного кредитного договору, який підписаний відповідачем, вбачається, що строк кредитування загалом становить 105 днів, з яких 15 днів є пільговим періодом. Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на викладене та відповідно до статті 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 1 726 грн 08 коп. пропорційно до розміру задоволених вимог.

Outcome: dismissed