Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

08 грудня 2025 року представник АТ «ПУМБ» Донцова Є.О. звернулася до суду з позовом, заявивши вимогу стягнути з [PERSON] заборгованість за укладеними з ним кредитними договорами, а саме: - за договором № 2001297038301 від 30 квітня 2019 року, яка станом на 30 листопада 2025 року становить 27193,58 грн., складаючись із заборгованості за кредитом в сумі 17196,33 грн. та заборгованості за процентами в сумі 9997,25 грн.; - за договором № 1001824153201 від 25 лютого 2021 року, яка станом на 30 листопада 2025 року становить 39964,42 грн., складаючись із заборгованості за кредитом в сумі 23212,14 грн., заборгованості за процентами в сумі 8,28 грн. та заборгованості за комісією в сумі 16744,00 грн.; - за договором № 1001865609101 від 28 квітня 2021 року, яка станом на 30 листопада 2025 року становить 20601,31 грн., складаючись із заборгованості за кредитом в сумі 8622,36 грн., заборгованості за процентами в сумі 2,95 грн. та заборгованості за комісією в сумі 11976 грн. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням позичальником своїх договірних зобов`язань. Позовна заява була подана до суду через систему «Електронний суд», позивачем разом з позовною заявою надано докази направлення відправленням поштовою службою «Е-Пост» № 1839265 від 15 грудня 2025 року, відповідно до вимог ч. 7 ст. 43 ЦПК України, відповідачу копій позовної заяви та доданих до неї документів на адресу: [ADDRESS] . Поштове відправлення з копією ухвали про відкриття провадження відповідачу, було йому вручене, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідач відзиву не направив. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для часткового задоволення позову. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах договору, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, яка на підставі ч. 2 ст. 1054 ЦК України поширюється на правовідносини щодо кредиту, якщо за договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. 30 квітня 2019 року між кредитодавцем Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» та позичальником [PERSON] був укладений договір № 2001297038301 комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, шляхом подання позичальником заяви на приєднання до даного договору та прийняття публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті банку. У цій же заяві позичальник заявив клопотання про встановлення кредитного ліміту в сумі 17700 грн. на поточний рахунок, відкритий за цією заявою. На виконання договору банк відкрив на ім`я відповідача рахунок та видав кредит на умовах встановлення кредитного ліміту, що підтверджується довідкою про збільшення кредитного ліміту. Відповідно до умов договору розрахунковий день 30 число місяця, платіжна дата 30 число місяця, строк дії кредитного ліміту 12 місяців, стандартна процентна ставка складає 47,88 %. Відповідно до наданих банком виписки з рахунку та розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] використовував кредитні кошти, він вносив кошти на погашення кредиту, однак не у відповідності до умов договору, внаслідок чого утворилася заборгованість по тілу кредиту в сумі 17196,33 грн. та процентах в сумі 9997,25 грн., які підлягають стягненню в повному обсязі. 25 лютого 2021 року між кредитодавцем Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» та позичальником [PERSON] був укладений договір № 1001824153201 комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, шляхом подання відповідачкою заяви на приєднання до даного договору та прийняття публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті банку. У цій же заяві позичальник заявив клопотання про надання йому кредиту в сумі 40000 грн. На виконання договору банк в цей же день надав відповідачеві обумовлену суму кредиту, що підтверджується платіжною інструкцією АТ «ПУМБ» № TR.47657602.37480.8810. Відповідно до умов договору строк кредиту становить 24 місяці, процентна ставка 0,01 % річних, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99 %, повернення кредитних коштів здійснюється шляхом внесення щомісяця впродовж строку дії договору позичальником ануїтетних платежів в розмірі 2862,84 грн., кожен з яких складався з частки повернення тіла кредиту, процентів та комісії за обслуговування кредитної заборгованості. З наданих банком виписки з рахунку та розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] вносив кошти на погашення кредиту, однак не у відповідності до умов договору, внаслідок чого утворилася заборгованість по тілу кредиту, яка підлягає стягненню. Проценти за користування кредитом нараховані відповідно до умов договору, тому підлягають стягненню в повному обсязі. Проте суд не погоджується з розміром заборгованості по тілу кредиту, визначеною позивачем, виходячи з наступного. Пунктом 5 кредитного договору № 1001824153201 від 25 лютого 2021 року встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,99 %. При цьому у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов?язані з обслуговуванням кредитної заборгованості, що надаються [PERSON] та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту. Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні визначені Законом України «Про споживче кредитування», який набув чинності 10 червня 2017 року. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 цього закону загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності) для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 закону, до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати в кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Водночас, закон розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частини першої статті 11 закону, після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Такі норми відповідають самій природі кредитних договорів оплачувати користування чужими коштами шляхом сплати певних процентів в залежності від розміру одержаного кредиту, а також, відповідно, до зменшення процентних платежів по мірі повернення частин кредиту. Комісія ж, визначена за обслуговування кредиту, базою нарахування встановлює виключно розмір виданого кредиту до кінця строку дії кредитного договору і не зменшується по мірі повернення кредиту. В кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). Кожна сторона, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні договору, положення пункту 5 кредитного договору № 1001824153201 від 25 лютого 2021 року щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Виходячи з нікчемності умов кредитного договору в частині нарахування комісії з обслуговування кредиту, судом не вбачається підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості з цієї комісії в сумі 16744 грн. Крім того, з наданої позивачем виписки з рахунку вбачається, що відповідачем було здійснено 10 платежів на виконання умов договору, кожен з яких включав частину в сумі 1196 грн. на погашення заборгованості по щомісячній комісії. Зважаючи на нікчемність умов договору про нарахування комісії, на суму сплачених позичальником кошти на виконання нікчемних умов по сплаті комісії за обслуговування кредиту в загальному розмірі 11960 грн., має бути зменшена заборгованість по тілу кредиту. Таким чином, заборгованість по тілу кредиту становить 11252,14 грн. (23212,14 грн. 11960,00 грн.), яка і підлягає стягненню. 28 квітня 2021 року між кредитодавцем Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» та позичальником [PERSON] був укладений договір № 1001865609101 комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, шляхом подання відповідачкою заяви на приєднання до даного договору та прийняття публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті банку. У цій же заяві позичальник заявив клопотання про надання йому кредиту в сумі 15000 грн. На виконання договору банк в цей же день надав відповідачеві обумовлену суму кредиту, що підтверджується платіжною інструкцією АТ «ПУМБ» № TR.49013074.34378.8810. Відповідно до умов договору строк кредиту становить 24 місяці, процентна ставка 0,01 % річних, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 4,99 %, повернення кредитних коштів здійснюється шляхом внесення щомісяця впродовж строку дії договору позичальником ануїтетних платежів в розмірі 1373,57 грн., кожен з яких складався з частки повернення тіла кредиту, процентів та комісії за обслуговування кредитної заборгованості. З наданих банком виписки з рахунку та розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] вносив кошти на погашення кредиту, однак не у відповідності до умов договору, внаслідок чого утворилася заборгованість по тілу кредиту, яка підлягає стягненню. Проценти за користування кредитом нараховані відповідно до умов договору, тому підлягають стягненню в повному обсязі. Проте суд не погоджується з розміром заборгованості по тілу кредиту, визначеною позивачем, виходячи з нікчемності умов договору про нарахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості, про що було зазначено судом вище, при обґрунтуванні відсутності підстав стягнення заборгованості по комісії за обслуговування кредитної заборгованості по договору № 1001824153201 від 25 лютого 2021 року. Пунктом 5 кредитного договору № 1001865609101 від 21 квітня 2021 року встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 4,99 %. При цьому у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов?язані з обслуговуванням кредитної заборгованості, що надаються [PERSON] та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту. Виходячи з нікчемності умов кредитного договору 1001865609101 від 21 квітня 2021 року в частині нарахування комісії з обслуговування кредиту, судом не вбачається підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості з цієї комісії в сумі 11976 грн. Крім того, з наданої позивачем виписки з рахунку вбачається, що відповідачем було здійснено 8 платежів на виконання умов договору, кожен з яких включав частину в сумі 748,5 грн. на погашення заборгованості по щомісячній комісії. Зважаючи на нікчемність умов договору про нарахування комісії, на суму сплачених позичальником кошти на виконання нікчемних умов по сплаті комісії за обслуговування кредиту в загальному розмірі 5988 грн., має бути зменшена заборгованість по тілу кредиту. Таким чином, заборгованість по тілу кредиту становить 2634,36 грн. (8622,36 грн. 5988,00 грн.), яка і підлягає стягненню. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог 46,82 %. Оскільки справа розглянута за відсутності учасників справи, тому датою ухвалення рішення, відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: partial