Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики №77512844 у розмірі 33 712,23 грн., з яких: 9 950 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 23 760,60 грн. сума заборгованості за процентами. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14.09.2021 р. між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №77512844, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 9 950 грн., строк позики - 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Відповідач всупереч умовам договору позики свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, суму позики не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив, внаслідок чого має заборгованість у розмірі 33 712,23 грн., з яких: 9 950 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 23 760,60 грн. сума заборгованості за процентами. 22 лютого 2022 р. було укладено договір №22/02/2022 відповідно до якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в т.ч. за договором №77512844. 10 січня 2023 р. було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в т.ч. за договором №77512844. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором №77512844. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позов підтримав, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причини неявки суду не повідомив, а також не подав відзив на позов. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.09.2021 р. між TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №77512844, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 9 950 грн., строк позики - 30 днів зі сплатою процентів у розмірі зниженої процентної ставки 1,99%, процентна ставка за понад строкове користування позикою (її частиною) за день 2,70%, орієнтовною загальною вартістю позики 15 890,15 грн. Договір підписано електронним підписом позичальника відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису uuiip0kj53, що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу - [INFO]), у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до договору позики №77512844, позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі. Позикодавець на виконання п.1 Договору позики №77512844 від 14.09.2021 р., виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 9 950 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] , за посередництвом платіжної установи (ТОВ «ФК Фінекспрес» діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку (платіжний інструмент для перерахування коштів на картковий рахунок фізичної особи), так як перерахунок коштів з банківського рахунку позикодавця на картковий рахунок фізичної особи технічно неможливий. Наведене вище, підтверджується довідкою ТОВ «ФК Фінекспрес» №КД-000066092/ТНПП від 23.10.2025 р. 22 лютого 2022 р. було укладено договір №22/02/2022 відповідно до якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в т.ч. за договором №77512844. 10 січня 2023 р. було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в т.ч. за договором №77512844. З наданого позивачем розрахунку суми заборгованості вбачається, що відповідач заборгованість за кредитом не погашав, внаслідок чого є наявність заборгованості у розмірі 33 712,23 грн., з яких: 9 950 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 23 760,60 грн. сума заборгованості за процентами за період з 14.09.2021 р. по 04.11.2025 р. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно з частиною 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України). В силу положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 р., який набрав чинності 30 вересня 2015 р., на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Факт укладення між первісним кредитором та відповідачем договору кредиту та отримання коштів від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» у розмірі 9 950 грн. встановлено під час розгляду справи. Також встановлено те, що відповідач [PERSON] належним чином не виконував умови укладеного ним Договору позики та не повернув позикодавцю отримані кошти в розмірі 9 950 грн., а також нараховані відсотки, що є підставою для стягненнях коштів у судовому порядку на користь нового кредитора ТОВ «Коллект Центр». Водночас суд доходить висновку щодо суми нарахованих відсотків у розмірі 1,99% в сумі 5 940,15 грн., оскільки укладений між відповідачем та первісним кредитором договір позики від 14.09.2021 р. № 77512844 свідчить про домовленість сторін про такий розмір відсотків та сторонами обумовлено строк дії договору у 30 днів, орієнтовна загальна вартість позики становить 15 890,15 грн. Договір який підписаний сторонами не містить умов пролонгації. Правилами надання грошових коштів у позику у редакції, що діяла на час укладення договору позики, що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/document-license/ і на які посилається позивач на підтвердження позовних вимог, визначена процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника), відповідальність сторін, зокрема, штраф за несвоєчасне погашення кредиту та/або відсотків, порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких, зокрема, визначено дію договору, його пролонгацію, та інші умови. Судова відхиляє посилання позивача на зазначені Правила оскільки матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Правила розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи договір, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів містили інші умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, саме у зазначеному в цих документах, що додані позивачем до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування. Зазначені Правила належним доказом бути не можуть, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. У даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки кредитор мав можливість додати до позовної заяви витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови обслуговування рахунків фізичної особи, суд зазначає, що наданий розрахунок заборгованості не можна вважати беззаперечним доказом правильності нарахування суми заборгованості за кредитом, відсутні підстави для врахування наведених сум при визначенні розміру заборгованості та її подальшого стягнення. Правила, на які посилається позивач, з огляду на їх мінливий характер не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені умовами укладеного і підписаного між сторонами договору. Зазначений висновок узгоджується з висновками постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 р. у справі № 342/180/17. Суд звертає увагу на те, що позивачем не надана копія Правил з підписом [PERSON] , а тому погодитись, що сторони узгодили усі умови Кредитного договору на які посилається позивач не можна. Отже, розмір відсотків відповідно до умов договору становить 5 940,15 грн. за період з 14.09.2021 р. по 14.10.2021 р., виходячи з розрахунку: 9 950 грн. (тіло кредиту) х 1,99 % (відсотки від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом) х 30 днів (строк позики). Відтак, матеріалами справи підтверджується, що позичальник [PERSON] допустив неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором у зв`язку з чим виникла заборгованість в загальному розмірі 15 890,15 грн. ( 9 950 грн. - сума позики зазначена в договорі, що підписаний позичальником + 5 940,15 грн. відсотки за період з 14.09.2021 р. по 14.10.2021 р). Враховуючи наведене, суд доходить висновку про часткове задоволення позову - стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованості за договором позики №77512844 від 14.09.2021 р. у розмірі 15 890,15 грн., з яких: 9 950 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 5 940,15 грн. сума заборгованості за процентами. Щодо судового збору та витрати на правову допомогу слід вказати таке. Відповідно до ч. 1,2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на висновок щодо часткового задоволення позову, в результаті чого розмір задоволених позовних вимог складає 47,13 %, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору за подання позову в сумі 1 141,68 грн. (пропорційно розміру задоволених позовних вимог 2 422,40 грн.*47,13 %). Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Судом взято до уваги, що позивачем понесено 13 000 грн. витрат на правничу допомогу. Оскільки, за результатами розгляду справи розмір задоволених позовних вимог складає 47,13 %, в наявності підстави для стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» 6 126,90 грн. витрат на правничу допомогу, враховуючи пропорційність розміру задоволених позовних вимог, що становить 47,13 % на користь позивача (13 000 грн.*47,13 %). На підставі викладеного та

Outcome: partial