Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» в особі свого представника адвоката Романенко М.Е. звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просить поновити строк позовної давності для подання позову та стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № L5089164 від 11.04.2019 року у загальному розмірі 29739,27 грн, яка складається з суми заборгованості 19787,63 грн, суми інфляційних втрат - 8172,38 грн та суми 3% річних - 1779,26 грн. В обґрунтування своїх вимог представник позивача посилається на те, що 25.07.2024 змінено назву ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС».11.04.2019 ТОВ «ФК «ДІНЕРО» укладено договір кредитної лінії № L5089164 з [PERSON] . Первісний кредитор виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти, в свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість, яка становить 29739,27 грн та складається з суми заборгованості 19787,63 грн, суми інфляційних втрат - 8172,38 грн та суми 3% річних - 1779,26 грн. 01.07.2019 між ТОВ «ФК «Дінеро» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення права вимоги №01072019, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги в тому числі за договором кредитної лінії № L5089164, за яким ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло прав кредитора відносно відповідача. В період з 01.07.2019 по 11.04.2025 по указаному кредитному договору надходження коштів на користь ТОВ «ВІН ФІНАНС» в рахунок погашення заборгованості за кредитом - 0 грн. Щодо строків позовної давності, сторона позивача вказує на практику застосування норм права Верховним Судом, в силу приписів, зокрема, ч.6 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», за якими строк на звернення до суду із позовною заявою, який настав під час обмежень карантинного характеру, має бути продовженим, а отже заява про застосування строків позовної давності має бути визнана як передчасна та в її задоволенні має бути відмовлено. Крім цього, представник позивача зазначає, що до об`єктивних причин звернення до суду із захистом своїх прав та інтересів, позивачем виокремлюється також введення воєнного стану на території країни. Посилаючись на норми законодавства, що регулює спірні правовідносини, позивач просить суд стягнути з відповідача борг за вказаними кредитними договорами в сумі 29739,27 грн, судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 29.04.2025 по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомлення (виклику) сторін. Учасники розгляду справи в судове засідання не з`явилися. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не надав; будучи належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне. Так, 01.07.2019 між ТОВ «ФК «Дінеро» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» укладено договір відступлення права вимоги №01072019, на умовах якого кредитор передає (відступає) новому кредитору за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитним договором вказаними у реєстрах боржників (а.с.24-29). 25.07.2024 на загальних зборах учасників ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» вирішено змінити найменування ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС» (а.с.17, 18). Як доказ переходу права вимоги до відповідача [PERSON] , позивачем надано реєстр боржників від 30.10.2019 до договору відступлення прав вимоги №01072019 від 01.07.2019 (а.с.22-23). Зазначає, що 11.04.2019 ТОВ «ФК «ДІНЕРО» укладено короткостроковий кредит договору кредитної лінії №AG8066610 з [PERSON] , за умовами якого товариство мало надати позичальнику кредит у розмірі 8900 грн, відсоткова ставка в день 1, 30%, реальна річна відсоткова ставка 468,00%, дата повного погашення 25.05.2019 (а.с.15-16). Як на підтвердження виконання умов договору представник позивача зазначає, що під час укладення договору позичальник [PERSON] ідентифікована, що вбачається з відповідної довідки, оtp-пароль 508086, заявка на кредит подана 11.04.2019 о 17:25:49, зазначений фінансовий номер телефона, на який відправлено оtp-пароль [NUMBER] , дата банківського переказу 11.04.2019 17:29:10 (а.с.10). За клопотанням представника позивача суд витребовував від АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ТАСКОМБАНК» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, код ЄДРПОУ: 09806443) -засоби зв`язку info@tascombank.com.ua . 044 393 25 90) інформацію чи є номер телефону [NUMBER] фінансовим номером телефону за рахунком, що належить гр. [PERSON] . (РНОКПП [NUMBER] ); інформацію перерахування у загальній сумі 8900 грн на рахунок, що належить гр. [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) через транзакцію: 11.04.2019 - 8900 грн. 13.10.2025 на адресу суду надійшла відповідь на запит суду з якої вбачається, що в АТ «ТАСКОМБАНК» повідомляє, що станом на 29.09.2025 відсутня інформація про [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), відповідно, рахунки в АТ «ТАСКОМБАНК» на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) не відкривались, банківські платіжні картки не видавались; зазначений номер телефону [NUMBER] клієнтам АТ «ТАСКОМБАНК» не належить. Таким чином, АТ «ТАСКОМБАНК» не може надати інформацію щодо перерахування грошових коштів в загальній сумі 8 900,00 грн на рахунок [PERSON] Отже суд приходить до висновку, що надана банком інформація не підтверджує той факт, що [PERSON] отримував кредитні кошти згідно договору № L5089164 від 11.04.2019 року. Інших належних та допустимих доказів отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів згідно договору № L5089164 від 11.04.2019 року позивачем суду не надано. Суд також звертає увагу, що позивач не надав доказів про погоджений сторонами порядок розрахунків за кредитним договором. Відомостей про номер картки та її належність позивальнику, а також відомості про рахунок кредитодавця, за яким повинно здійснюватися погашення кредиту, матеріали справи не містять і судом такого не здобуто. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 12, ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях. За таких обставин, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем виникнення між ним та відповідачем зобов`язальних правовідносин на відповідних договірних умовах, які б були прийняті відповідачем, не доведення самого факту надання відповідачу кредиту (позики) первісним кредитором, а отже і не доведення наявності простроченого грошового зобов`язання у відповідача перед позивачем та його розмір, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог повністю. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги до задоволення не підлягають, тому судові витрати залишаються за позивачем.

Outcome: dismissed