Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

03 вересня 2025 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Позовні вимоги обґрунтував тим, що [PERSON] , [INFO] , після смерті своїх батьків [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , яким належало право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] продала 14.10.2005 р. [PERSON] , [INFO] , що підтверджується розпискою від 14.10.2005 року, передала [PERSON] всі документи на будинок та ключі від будинку, і пообіцяла пізніше виготовити всі необхідні правовстановлюючі документи та нотаріально посвідчити вказаний договір. Після отримання [PERSON] коштів від позивача, вона виїхала за межі України, не здійснивши необхідні дії з оформлення свого права на спадщину та оформлення договору купівлі-продажу вказаного домоволодіння. Позивач, після передання [PERSON] коштів за вищевказаною розпискою, вселилася у вказане домоволодіння, провела газифікацію вказаного домоволодіння. З того часу, позивач постійно проживає у вказаному житловому будинку, користується ним, сплачуючи комунальні платежі та утримує його в належному стані. З 16.07.2010 р. і по теперішній час зареєстрована і проживає у вказаному житловому будинку за вказаною адресою. Вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю. Тому вона звернулась з вказаним позовом до суду, просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що складається з: літ. «А-1» - житловий будинок, літ. «З» - вбиральня, літ. «№9, №8» - вигрібна яма, літ. «№6» - водопровідна колонка, літ. «№7» - водопровідний колодязь, літ. «№11» - ворота, літ. «№5» - ганок, літ. «И» - душ, літ. «Б-1» - житловий будинок, літ №1» - замощення, літ. «Е» - комора, літ. «Г» - літня кухня, літ. «Ж» - навіс, літ. «№10» - огорожа. Ухвалою суду від 09 вересня 2025 року відкрито провадження у справі та справу призначено до підготовчого судового засідання. 23 жовтня 2025 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В судове засіданні представник позивача [PERSON] не з`явився, надав до суду заяву про уточнення прохальної частини позовної заяви та долучення доказів по справі, в якій зазначив, що під час розгляду справи з`ясовано, що після смерті батьків [PERSON] спадкова справа не відкривалася. Крім того, відповідно до паспорту [PERSON] , остання з 21.03.1996 р. в с-щі Веселинове Вознесенського р-ну (раніше [PERSON] ) не проживала і була зареєстрована в с. Сирове Врадіївського району Миколаївської області, а отже в порядку ст. 1269 ЦК України своїми діями прийняти спадщину не могла. Відповідно до реєстраційного посвідчення БТІ від 05.05.1988 р. та Свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.05.1988 р., які було додано до позовної заяви, було зареєстровано право власності на матір [PERSON] [PERSON] на 12/25 домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . А відповідно до Реєстраційного посвідчення БТІ від 05.05.1988 р. та Свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.05.1988 р., право на 13/25 вказаного домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , було зареєстровано за [PERSON] . Зазначене свідчить про те, що [PERSON] було продано після смерті її матері [PERSON] 12/25 частини домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з цим, представник просить визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , право власності за набувальною давністю на 12/25 частини житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що складається з житлового будинку, будівель та споруд, визначених в технічному паспорті, а саме: літ. «А-1» - житловий будинок, літ. «З» - вбиральня, літ. «№9, №8» - вигрібна яма, літ «№6» - водопровідна колонка, літ. «№7» - водопровідний колодязь, літ «№11» - ворота, літ «№5» - ганок, літ «И» - душ, літ. «Б-1» - житловий будинок, літ. «№1» - замощення, літ «Е» - комора, літ «Г» - літня кухня, літ «Ж» - навіс, літ «№10» - огорожа. Представник відповідача Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився. Але до суду від начальника відділу з юридичних питань та взаємодії з правоохоронними органами Веселинівського селищної ради Андрія Стаднічук надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника та визнання позовних вимог. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю позивачки. В 2005 році її дочка [PERSON] придбала житловий будинок за адресою [ADDRESS] у [PERSON] , яка приходиться свідку двоюрідною сестрою. Даний будинок поділений на дві частини, в одному з яких проживає свідок, а іншу частину будинку придбала [PERSON] даний будинок [PERSON] провела газопостачання і проживає в ньому по теперішній час. З [PERSON] свідок не спілкується з того часу, коли остання продала частину будинку її доньці, оскільки [PERSON] виїхала і вона не знає де вона зараз перебуває. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] у 2005 році купила будинок у [PERSON] , де і проживає до сьогоднішнього дня. Свідок з матір`ю [PERSON] товаришують і вона неодноразово приходила до неї в гості, де бачила, що [PERSON] проживає за даною адресою до теперішнього часу. Світлану свідок не бачила з того часу коли остання закінчила школу. Свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] в 2055 році купила будинок у [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Даний будинок має два власника, в одній частині якого проживає його кума, до якої він неодноразово приходив і бачив, що [PERSON] там робила прибудову до будинку та яка проживає в даному будинку до сьогоднішнього дня. Де зараз знаходить [PERSON] йому не відомо. Суд, дослідивши матеріали справи та заяви сторін, приходить до наступних висновків. Згідно ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що [PERSON] 14 жовтня 2005 року придбала будинок у [PERSON] , який розташований за адресою: [ADDRESS] за ціною 4000 грн. в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується розпискою (а.с.26). З повторного свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] розірвав шлюб з [PERSON] , про що 17 листопада 1998 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Веселинівського районного управління юстиції у Миколаївській області складено відповідний актовий запис №71. Після державної реєстрації розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.12). Із свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] розірвав шлюб з [PERSON] , про що 13 липня 210 року в Книзі реєстрації розірвань шлюбів Відділом реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області зроблено відповідний актовий запис №30. Після державної реєстрації розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.13). 12 жовтня 2022 року [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , про що 12 жовтня 2022 року Веселинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено відповідний актовий запис №106 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Після державної реєстрації шлюбу остання змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.14) [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 16.07.2010 року по теперішній час в будинку, який знаходиться по [ADDRESS] , що підтверджується відомостями з реєстру територіальної громади про місце проживання особи станом на 15.07.2025 р. № 48965-02/06-07 від 15.07.2025 р., виданої адміністратором відділу з питань забезпечення діяльності ЦНАП Веселинівської селищної ради Паламарчук Т.А. (а.с. 11). Згідно з Витягом з Реєстру територіальної громади Веселинівської селищної ради № 2025/009511760 від 15.07.2025 року, наданого ОДВ Веселинівської селищної ради [PERSON] , місце проживання [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] з 15.07.2010 року по теперішній час (а.с.10). Згідно рішення Виконкому Веселинівської селищної ради №48 від 15.03.1988 року «Про видачу правовстановлюючих документів на самовільно збудовані будівництва по [ADDRESS] » вбачається, що [PERSON] надано дозвіл на оформлення документів на самовільно збудовані будівництва по [ADDRESS] (а.с.15) З дослідженої копії технічного паспорта на житловий будинок по [ADDRESS] встановлено, що 25.09.1980 року був виготовлений технічний паспорт на житловий будинок власником якого є [PERSON] (а.с. 16-17). З Акту про закінчення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння вбачається, що будівництво будинку за адресою [ADDRESS] почалося в 1972 році та закінчилося в 1988 році, який був переданий гр. [PERSON] (а.с.18). Із свідоцтва про право на спадщину за законом вбачається, що 5 травня 1988 року державним нотаріусом Болгарчук О.Ф. посвідчено, що на підставі ст. 529 ЦК України РСР спадкоємцями майна [PERSON] , який помер [INFO] , є дружина [PERSON] в рівних частках кожний, яка проживає за адресою [ADDRESS] . Спадкове майно на яке видано це свідоцтво, складається з 12/25 часток домоволодіння. (а.с.20). 05 травня 1988 року Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації було здійснено реєстрацію права власності та видано реєстраційне посвідчення, згідно з яким: «Жилий будинок, розташований в [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON] на праві особистої власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину по закону від 05.05.1988 р. №415 та записано в реєстрову книгу за № 1419» (а.с. 19). З свідоцтва про право на спадщину за законом вбачається, що 5 травня 1988 року державним нотаріусом Болгарчук О.Ф. посвідчено, що на підставі ст. 529 ЦК України РСР спадкоємцями майна [PERSON] , який помер [INFO] , є син [PERSON] в рівних частках кожний, який проживає за адресою [ADDRESS] . Спадкове майно на яке видано це свідоцтво, складається з 13/25 часток домоволодіння. 05 травня 1988 року Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації було здійснено реєстрацію права власності та видано реєстраційне посвідчення, згідно з яким: «Жилий будинок, розташований в [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON] на праві особистої власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину по закону від 05.05.1988 р. № 413 та записано в реєстрову книгу за № 1419». З дослідженої копії технічного паспорта на житловий будинок по [ADDRESS] встановлено, що 4 січня 1988 року був виготовлений технічний паспорт на житловий будинок власником якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 21-23). На підставі рішення Виконавчого комітету Веселинівської селищної ради народних депутатів Веселинівського району Миколаївської області №43 від 21.03.1997 р. [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в розмірі 1074 кв. 12/25 частка по [ADDRESS] (а.с.24). Відповідно до довідки, виданої начальником Веселинівської філії Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 2-433/1 від 24.08.2025 року, на будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , власником є [PERSON] -12/25 часток на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.05.1988 р., р. №1988, р. № 415, посвідченого Веселинівською державною нотаріальною конторою, зареєстровано Веселинівською філією КП «ММБТІ» 05.05.1988 р., р. №1419. [PERSON] 13/25 часток на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.05.1988 р., р. № 413, посвідченого Веселинівською державною нотаріальною конторою, зареєстровано Веселинівською філією КП «ММБТІ» 05.05.1988 р., р. №1419. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 82656730 від 24.09.2025 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Крім того, позивачем надано докази на підтвердження того, що вона добросовісно, відкрито та безперервно з 2010 р. володіє житловим будинком яким розташований за адресою: [ADDRESS] . З розрахункової книжки ПАТ «Миколаївобленерго» вбачається, що за адресою [ADDRESS] , зареєстровано особовий рахунок для розрахунків за спожиту електроенергію №22201957, які належать Павловській, Гладченко та містять квитанції про сплату за електроенергію. згідно з довідкою про розмір платежів, видану Веселинівським ЦОС уповноваженому власнику [PERSON] , особовий рахунок № [NUMBER] , що зареєстрована за адресою [ADDRESS] , визначено розмір сплати за електроенергію в липні 2025 р., червні 2025 р. та травні 2025 р. (а.с.37). Із книжечки розрахунків за газ також вбачається, що за адресою [ADDRESS] , зареєстровано особовий рахунок для розрахунків за спожитий газ № [NUMBER] видана [PERSON] ( [PERSON] ) та місяться квитанції про сплату за газ. Із робочого проекту газифікації житлового будинку [ADDRESS] вбачається, що замовником даного проекту є [PERSON] . Згідно технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , інвентаризаційна справа №1436, замовником технічної інвентаризації є [PERSON] (а.с.52-60). Згідно висновку оцінювача про вартість об`єкта оцінки виданого [PERSON] , замовником якого є [PERSON] , оціночна вартість житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] складає 300560 грн. Крім того, на ухвалу суду від 09 вересня 2025 р. від Веселинівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшли документи: -Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00053677615 від 18.09.2025 р., з якого вбачається, що 11 квітня 1995 р. [PERSON] уклав шлюб з (дошлюбне прізвище [PERSON] ) [PERSON] , [INFO] , про що Сирівською сільською радою Врадіївського району Миколаївської області складено актовий запис №6. -Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00053663223 від 17.09.2025 р., з якого вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в смт. Веселинове. Веселинівського району Миколаївської області, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області складено відповідний актовий запис №22. В графі відомості про батька зазначено: [PERSON] , відомості про матір: [PERSON] . Представником позивача також надано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] , з якого вбачається, що [PERSON] , [INFO] , 11 квітня 1995 року уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу Сирівською сільською радою Врадіївського району Миколаївської області зроблено запис за №6. Після укладення шлюбу дружині було присвоєно прізвище « [PERSON] ». Також, на запит суду від 08 січня 2026 року від Веселинівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00055849014 від 13.01.2026 р. з якого вбачається, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Згідно з інформацією № 2221610 від 08.01.2026 року з Єдиного державного демографічного реєстру [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 23.03.2021 року. Згідно відповіді Веселинівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на запит суду за вих № 21.6-20/13 від 13.01.2026 щодо надання повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті за параметрами пошуку [PERSON] , [INFO] , уродженки смт. Веселинове Веселинівського району Миколаївської області, повідомляють, що за результатами перевірки за наявним архівним фондом відділу та за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актовий запис про смерть [PERSON] не виявлено. Відповідно до положення ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. За набувальною давністю право власності на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови) Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України про те, що правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК України набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 9 січня 2004 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 9 січня 2004 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови). Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови). Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови) Враховуючи те, що позивач вже понад 20 років відкрито добросовісно та безперервно володіє житловим будинком [ADDRESS] , суд вважає, що за нею має бути визнано право власності на житловий будинок за набувальною давністю. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved