Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

19.12.2025 до Підгаєцького районного суду Тернопільської області через канцелярію суду надійшла позовна заява [PERSON] , подана в її інтересах представником, адвокатом Філатовим Іваном Леонідовичем (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії МК №000945 від 21.01.2016; ордер на надання правничої допомоги серії ВЕ №1178612 від 16.12.2025),до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивачка просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 24 жовтня 2015року, виконавчим комітетом відділом державної реєстрації актів цивільного стану Підгаєцького районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №40; стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Позивачка не бажає змінювати прізвище після розірвання шлюбу. Розгляд справи просить проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Свій позов [PERSON] обґрунтовує тим, щоїї шлюбні стосунки з відповiдачем фактично припинені. Причиною цього стали різні погляди на подружнє житгя та несумісність характерів. Позивачка вважає, що їх шлюб розпався остаточно, зберегти його неможливо. Спільне господарство ними вже не ведеться. Подальше сумісне життя, примирення мiж нею та вiдповідачем, а також збереження сім`ї є неможливим. Ухвалою від 24.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначене на 20 січня 2026 року на 10 год. 30 хв. 20.01.2026 у судове засідання сторони не з`явилися. 19.01.2026 до суду надійшла заява представника позивачки, адвоката Філатова Івана Леонідовича, про розгляд справи без участі позивачки та її представника; позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Поштове відправлення, яким відповідачу направлено копію позовної заяви з доданими до неї додатками та копією ухвали суду про прийняття позову до розгляду та відкриття провадження з повідомленням про виклик, повернулося 06.01.2026. Ухвалою суду від 20.01.2026 судове засідання відкладене на 17 лютого 2026 року на 12 год. 30 хв. Оголошення про виклик відповідача розміщене на веб-порталі судової влади України. 17.02.2026 у судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивачки попередньо клопотав про розгляд справи без їх участі. Відповідач повторно не з`явився.Про дату та час судового засідання був належним чином повідомлений за зареєстрованим місцем проживання та через веб-портал судової влади України. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи дані та докази вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що сторони ( [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ) зареєстрували шлюб 24 жовтня 2015року, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 40. Це підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Підгаєцького районного управління юстиції у Тернопільській області 24 жовтня 2015 року. Після державної реєстрації шлюбу позивачка змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (арк.спр.12). У шлюбі народилася двоє дітей, які на даний час проживають з позивачкою: -син - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , виданевиконавчим комітетом Староміської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області, актовий запис №5 від 30.08.2017 (арк.спр.13). -син - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , виданевиконавчим комітетом Староміської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області, актовий запис №2 від 09.09.2020 (арк.спр.14). Позивачка вказує у позовній заяві, що їхній з відповідачем шлюб фактично розпався, наявні різні погляди на життя, несумісність характерів, вжиття заходів щодо примирення подружжя не виправить стан їхніх шлюбних відносин, збереження сім`ї - неможливе (арк.спр.1). Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження /.../ є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 ст. 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Статтею 109 СК України визначено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні права, а також права їх дітей. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Задовольняючи позовні вимоги позивачки [PERSON] , суд виходить з того, що сторони фактично не підтримують сімейних, подружніх відносин, не проживають разом, спільного господарства не ведуть, отже шлюб носить формальний характер і вже фактично перестав існувати. Оскільки шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, то його припинення шляхом розірвання є підставним, якщо має місце стійкий розлад подружніх відносин. Передбачене ч.1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу, за ініціативою цієї сторони. Оскільки позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проявив свою пасивну позицію, то відмова в розірванні шлюбу буде певною мірою примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Розірвання шлюбу не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути понесені позивачкою судові витрати, а саме сплачений позивачкою судовий збір у розмірі 1211,20 грн. На підставі ст. ст. 110, 111, 112, 113, 115 СК України,

Outcome: approved