Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 16.02.2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №101993960, відповідно до умов якого відповідач отримав 3000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Кредитний договір підписано шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Кредитодавець умови договору виконав в повному обсязі. Відповідачем не було сплачено кредитні кошти, комісії і проценти за користування кредитом у строк встановлений кредитним договором. 27.06.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №100-МЛ/Т, згідно якого позивач набув статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Мілоан», в тому числі і до [PERSON] . Сума заборгованості відповідача відповідно до виписки з особового рахунку становить 12210,00 грн., з яких: -3000,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; -8640,00 грн. прострочена заборгованість за сумою відсотків; -570,00 грн. прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту. Позивачем відповідачу було направлено письмову претензію про погашення кредитної заборгованості. Окрім того, позивач просив стягнути з відповідачки суму сплаченого судового збору та витрати на професійну правничу допомогу. Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Драбівського районного суду від 05.12.2025 року. Ухвалою суду відповідачу був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідач відзив та заперечень щодо спрощеного позовного провадження суду не надав. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього Кодексу. Відповідно до копії договору про споживчий кредит №101993960 від 16.02.2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит, відповідно до п.1.2 договору, сума кредиту становить 3000,00 грн., кредит надається загальним строком на 99 днів з 16.02.2023 і складається з пільгового та поточного періодів (п.1.3.). Пільговий період складає 9 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 25.02.2023 року (п.1.3.1). Згідно п.1.3.2 поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 26.05.2023 р. (дата остаточного погашення заборгованості). Згідно п.1.5. загальні витрати позичальника за пільговий період складають 1110,00 грн. в грошовому виразі, загальні витрати за кредитом (за весь строк кредитування) складають 12210,00 грн. в грошовому виразі. П.1.5.1. передбачена комісія за надання кредиту: 570,00 грн., яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Тип процентної ставки фіксований (п.1.6), проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 540,00 грн., які нараховуються за ставкою 2.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (п.1.5.2), проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 8100,00 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (п.1.5.3). Відповідно до довідки б/н від 10.09.2025 виданою ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію, підтверджується, що [PERSON] з яким укладено договір про споживчий кредиту №101993960 від 16.02.2023 ідентифікований ТОВ «Мілоан», акцепт підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором S20708, дата 16.02.2023 13:30, номер телефону на який відправлено одноразовий ідентифікатор +30683069907. До даного договору додано заяву на отримання кредиту, анкету-заяву на кредит №101993960, графік платежів за договором про споживчий кредит, паспорт споживчого кредиту Також в матеріалах справи наявна виписка з особового рахунка за кредитним договором №101993960 від 16.02.2023. Згідно п.2.1. договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] . Перерахування коштів відповідачу підтверджується платіжним дорученням №59487828 від 16.02.2023, де зазначено платника: ТОВ «Мілоан», отримувача [PERSON] сума перерахування 3000,00 грн., призначення платежу: кошти згідно договору 101993960. Згідно договору відступлення прав вимоги №100-МЛ/Т від 27.06.2023 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклали договір про відступлення прав вимоги, згідно якого позивач набув статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Мілоан», в тому числі і до [PERSON] . До даного договору додано акт приймання-передачі реєстру боржників. З витягу з реєстру боржників вбачається, що під №1918 значиться боржник [PERSON] , сума заборгованості за кредитним договором №101993960 від 16.02.2023 складає 12210,00 грн. З пояснень позивача вбачається, що нарахування відсотків по договору було зупинено після переходу прав і обов`язків по договору до нового кредитора. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. З матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим з нього на користь позивача належить стягнути заборгованість за тілом кредиту в розмірі 3000,00 грн. Стосовно заборгованості за відсотками за користування кредитом, то суд вважає за необхідне стягнути відсотки, з наступних підстав. Відповідно до статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч.1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Згідно кредитного договору останній день строку кредитування є 26.05.2023 р., (п.1.4.) тобто право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припинилося 26.05.2023. Аналіз, наданої позивачем копії відомості про щоденні нарахування за кредитним договором, свідчить про те, що заборгованість за відсотками нараховувалася в строк дії договору. Сума заборгованості за відсотками підтверджується відомостями про щоденні нарахування та погашення по кредитному договору ТОВ «МІОЛАН» та випискою з особового рахунку по даному договору ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Щодо стягнення комісії за надання кредиту суд зазначає таке. Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Сплата комісії умовами договору передбачена, вона є разовою. За таких обставин, враховуючи, що відповідач взяв на себе обов`язок сплатити разову комісію при отриманні кредиту, а також враховуючи обов`язковість виконання умов договору, позов в цій частині слід задовольнити. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання по договору, тому підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача сума заборгованості за кредитним договором. Позивач просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн. Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відноситься до витрат пов`язаних з розглядом справи. На підтвердження понесених витрат позивача на правову допомогу його представник надав суду копію договору про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 року з адвокатським об`єднанням «Апологет», акт №Д/4753 наданих послуг від 22.10.2025 року, детальним описом наданих послуг до Акту №Д/4753 від 22.10.2025 року. Відповідно до ч.4, 5 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Клопотань про зменшення цих витрат відповідач не подавав. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат понесену позивачем на професійну правничу допомогу, суд враховує Постанову Верховного Суду від 13 березня 2025 року у справі № 275/150/22 (провадження № 61-13766св24), в якій зазначено, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд,

Outcome: approved