Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заяво ю до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] . На даний час він навчається на першому курсі історичного факультету ОС «магістр» Кам`янець-Подільського національного університету імені І.Огієнка, денної форми навчання, термін закінчення 31 грудня 2026 року, а також навчається на 4 курсі національного університету «Львівська політехніка» за контрактною формою навчання. У зв`язку із навчанням він не має змоги працювати, а батько належної матеріальної допомоги не надає. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] [INFO] аліменти на період навчання у розмірі 3028 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років. Рух справи. Ухвалою від 03 грудня 2025 року позовну заяву призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Участь у справі сторін та інших учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву в якій просив здійснювати розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся судом про розгляд даного провадження належним чином, шляхом направлення кореспонденції суду за адресою зареєстрованого місця проживання, однак поштове відправлення повернулось на адресу суду з відміткою «адресат відсутній»; а також через оголошення на веб - сайті. Враховуючи вищевикладене та вимоги ст.ст.178, 279, 280 ЦПК України, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, у відсутності відповідача по справі та за наявними у справі матеріалами, з ухваленням по справі заочного рішення на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що відповідно до паспорту громадянина України [PERSON] народився [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Кам`янець-Подільського міського управління юстиції [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №6811-1659559-2018 [PERSON] [INFO] зареєстрований за адресою [ADDRESS] Із довідки №92 від 15.09.2025 року виданої Кам`янець-Подільським національним університетом імені Івана Огієнка, [PERSON] дійсно є студентом 1 курсу історичного факультету ОС «магістр» спеціальність А4 за освітньо-професійною програмою середня освіта Кам`янець-Подільського національного університету імені Івана Огієнка денної форми здобуття вищої освіти за кошти державного бюджету. Термін навчання з 01 вересня 2025 року по 31 грудня 2026 року. Відповідно до довідки №19412/25 національного університету «Львівська Політехніка» від 09 грудня 2025 року [PERSON] дійсно є студентом четвертого курсу заочної форми навчання, рівня вищої освіти «Бакалавр», закінчує навчання 30 червня 2026 року. Згідно ч. 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У відповідності до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто наявність у батька можливості надавати матеріальну допомогу дитині, що продовжує навчання у сукупності з іншими обставинами є вирішальною підставою для стягнення з батька аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання після досягнення вісімнадцятирічного віку. В силу положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] [INFO] є сином відповідача [PERSON] . Відповідно до довідки №92 від 15.09.2025 року виданої Кам`янець-Подільським національним університетом імені Івана Огієнка, [PERSON] дійсно є студентом 1 курсу історичного факультету ОС «магістр» спеціальність А4 за освітньо-професійною програмою середня освіта Кам`янець-Подільського національного університету імені Івана Огієнка денної форми здобуття вищої освіти за кошти державного бюджету. Термін навчання з 01 вересня 2025 року по 31 грудня 2026 року. Окрім того як вбачається із довідки №19412/25 національного університету «Львівська Політехніка» від 09 грудня 2025 року [PERSON] також є студентом четвертого курсу заочної форми навчання, рівня вищої освіти «Бакалавр», закінчує навчання 30 червня 2026 року. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , який є сином відповідача, повнолітній, але йому на даний час не виповнилося 23 років, продовжує навчатися на денній формі навчання у Кам`янець-Подільському національному університеті імені Івана Огієнка на 1 курсу історичного факультету ОС «магістр» спеціальність А4 за освітньо-професійною програмою середня освіта, а також навчається на заочній формі навчання в національному університеті «Львівська Політехніка» на 4 курсі, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, не працює та не має особистого доходу, при цьому у зв`язку з навчанням несе витрати на навчальні посібники, матеріали, оплату послуг зв`язку, харчування, проживання, тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього кодексу. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] набув повноліття і як встановлено судом продовжує навчання одночасно у двох вищих навчальних закладах на денній і заочній формі навчання. Таким чином, враховуючи принцип рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей і засад цивільного законодавства щодо розумності та справедливості, суд приходить до висновку про те, що повнолітній [PERSON] у зв`язку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги, його батько, відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, не є пенсіонером та не є особою з інвалідністю, отже він спроможний та зобов`язаний надавати матеріальну допомогу сину на період його навчання, доказів протилежного в судовому засіданні не здобуто. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь [PERSON] слід стягнути аліменти на період навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень,щомісячно, починаючи стягнення 14 листопада 2025 року і до закінчення позивачем навчання у Кам`янець-Подільському національному університеті імені Івана Огієнка, але не більше, ніж до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку. За змістом ч.1 ст.79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. В силу ч. 6статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави, судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини вимог у розмірі 800 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial