Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

25 листопада 2025 року Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради звернулося до суду з позовом, в якому просить відібрати у [PERSON] дитину [PERSON] , [INFO] , без позбавлення її батьківських прав. Також, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на дитину [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Обґрунтовано позов тим, що [PERSON] має сина - [PERSON] , [INFO] . Батько дитини - [PERSON] помер [INFO] . Дана родина неодноразово потрапляла в поле зору Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради та поліції, а саме: присутні факти домашнього насильства в присутності дитини, що мало місце 10 липня 2022 року, за що на [PERSON] складено адміністративний протокол за статтею 173-2 КУпАП, а також остання перебувала на профілактичному обліку поліції як кривдник. Крім того, був наявний випадок вилучення дитини сектором ювенальної превенції відділу взаємодії з громадами Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області. 26 вересня 2025 року [PERSON] , [INFO] , перебував один вдома без нагляду матері, викидав з вікна речі. Відповідно до акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров?я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку 26 вересня 2025 року дитину було влаштовано до Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна дитяча лікарня» Чернігівської обласної ради. 29 вересня 2025 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Чернігівської міської ради було вирішено повернути дитину матері за умови усунення нею ризиків перебування дитини вдома. Згідно з інформацією Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області 08 листопада 2025 року о 13 год. 44 хв. надійшов виклик на службу 102 про те, що за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , перебуває вдома без нагляду матері, яка знаходиться в стані, схожому на наркотичне сп?яніння. Мати пояснила, що вона отримує замісну підтримувальну терапію, в ході лікування вживає препарат «Метадон». Внаслідок вживання препарату, остання знепритомніла, після чого [PERSON] самостійно покинув квартиру та почав виносити побутові речі (в тому числі ножі, скляні вироби, посуд), які розкидав по під?їзду будинку, створюючи загрозу життю та здоров?ю мешканцям цього будинку та собі. За даним фактом на [PERSON] було складено адміністративний протокол за частиною першою статті 184 КУпАП. Того ж дня, о 19 год. 04 хв. повторно надійшло повідомлення на службу 102 про те, що за адресою: [ADDRESS] , жінка перебуває в стані, схожому на наркотичне сп?яніння, неконтактна, а дитина в цей час знову ходить сама по під?їзду. При виїзді на місце слідчо-оперативної групи спільно з працівниками сектору ювенальної превенції відділу взаємодії з громадами Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області було виявлено [PERSON] , яка перебувала в стані, схожому на наркотичне сп?яніння. Згодом остання добровільно видала шприци, в яких знаходились залишки речовини білого кольору. [PERSON] пояснила, що вживала « [PERSON] » за допомогою ін?єкції внутрішньовенно. У зв?язку з тим, що візуально мати перебувала в стані, схожому на наркотичне сп?яніння, що унеможливлювало її піклування та нагляд за дитиною, а також своїми діями наражала [PERSON] на небезпеку, що могло призвести до трагічних наслідків, оскільки дитина не усвідомлювала свої дії та наміри, на місце події було викликано працівників управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради з метою проведення оцінки рівня безпеки дитини. Управлінням (службою) у справах дітей Чернігівської міської ради спільно з працівником поліції, представником Чернігівського міського центру соціальних служб та лікарем швидкої медичної допомоги проведено оцінку рівня безпеки дитини, за результатами якої складено акт, в якому рівень безпеки дитини визнано як «небезпечний». Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 10 листопада 2025 року № 595 у зв?язку із безпосередньою загрозою для життя та здоров?я дитини [PERSON] , [INFO] , було відібрано від матері - [PERSON] . Крім того, відповідно до статті 170 Сімейного кодексу України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину, а тому Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради звернулося до суду з вказаним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 грудня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження; визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позов. Відповідач відзив на позов не подала. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 грудня 2025 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження в справі і призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання представник Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради подав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи по суті сповіщалася завчасно та належним чином. Судова повістка відповідачу надсилалася за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Представник третьої особи - Чернігівського міського центру соціальних служб у судове засідання подала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позов підтримує. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). На підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. Згідно із копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). [PERSON] помер [INFO] (а.с. 8). Відповідно до копії довідки про склад зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 13468 від 14 листопада 2025 року, виданої Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради, у квартирі [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). [PERSON] , [INFO] навчається в 7 класі Комунального закладу «Чернігівський навчально-реабілітаційний центр № 2» Чернігівської міської ради Чернігівської області з 02 вересня 2019 року, що підтверджується копією довідки № 19-11 від 14.11.2025 (а.с. 12). За інформацією Комунального закладу «Чернігівський навчально-реабілітаційний центр № 2» Чернігівської міської ради Чернігівської області № 22-11 від 19.11.2025 [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , навчається в закладі з 02.09.2019. На сьогодні [PERSON] учень 7 класу індивідуальної форми навчання (педагогічний патронаж), має інвалідність. Вихованням дитини займається мати, [PERSON] , не працює, доглядає за сином, батько помер. Мати забезпечує сина найнеобхіднішим харчуванням, ліками, підгузками, утримує матеріально. Уроки відбуваються вдома, на кухні (з минулого року вирішуються житлові спори по квартирі з сестрою). Раніше у [PERSON] була окрема кімната. На уроках [PERSON] чистий, одяг охайний, переважно з гарним настроєм. Найнеобхідніші матеріали для занять є. Коли педагоги приходять на заняття мати цікавиться особливостями розвитку сина, але на телефонні дзвінки відповідає не завжди, може передзвонювати. В цьому навчальному році заняття проводились регулярно, але в минулому навчальному році мати могла не відкривати двері, про що було повідомлено службу у справах дітей (а.с. 11). Згідно із копією психолого-педагогічної характеристики учня 7 класу [PERSON] від 14 листопада 2025 року, наданої Комунальним закладом «Чернігівський навчально-реабілітаційний центр № 2» Чернігівської міської ради Чернігівської області, [PERSON] навчається в закладі з вересня 2019 року на індивідуальній формі навчання (педагогічний патронаж), має інтелектуальні порушення помірного ступеню. [PERSON] знає своє ім?я, відгукується на нього. Впізнає маму по голосу. У дитини спостерігається порушення розвитку загальної моторики, яке проявляється в порушеннях статичної та динамічної координації; неточностях та труднощах регуляції темпу рухів та координації. Ходьба викликає труднощі. Дрібна моторика не розвинена, не скоординовані рухи пальців, дрібні маніпуляції на побутовому рівні не виконує. Навички самообслуговування, культурно-гігієнічні вміння та навички не сформовані, постійно виникає потреба в допомозі з боку дорослого. В часі і просторі не орієнтується. Не рахує. Не розрізняє понять «один» - «багато». Не співвідносить кількість предметів з кількістю інших предметів, рахівних паличок. Не диференціює геометричні фігури. Основних кольорів не знає. Не розрізняє розмір предметів (великий-маленький). Мовлення відсутнє. Звернену мову розуміє на обмеженому рівні (побутовому). Увагу концентрує посекундно; дуже рідко. Емоційно не зрілий. Агресії не проявляє. Іграшками не цікавиться (а.с. 12 на звороті). Відповідно до копії листа Комунального некомерційного підприємства «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської ради № 01-12/874 від 20 листопада 2025 року декларація з дитиною [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресую [ADDRESS] , укладено з лікарем-педіатром [PERSON] . Про стан здоров?я дитини піклувалась мати. Дитина з інвалідністю. На профілактичні огляди дитину приводила мати. Рекомендації лікарів мати виконувала. Останній раз дитина оглянута лікарем-педіатром на дому 20.03.2025 (а.с. 15). З копії акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 26 вересня 2025 року слідує, що до Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна дитяча лікарня» Чернігівської обласної ради працівниками поліції було поміщено неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 16). 29 вересня 2025 року [PERSON] надала спеціалістам Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради пояснення, в яких, зокрема, зазначила, що 26 вересня 2025 року пішла до аптеки за ліками, які необхідні її дитині, та залишила дитину саму вдома десь на три години, оскільки думала, що син у цей час буде спати. Дитина почала викидати речі у вікно. [PERSON] зазначила, що більше не буде такого робити та буде старанною, нормальною матір`ю (а.с. 13). [PERSON] була попереджена про відповідальність за неналежне ставлення до виконання батьківських обов?язків. За інформацією Чернігівського міського центру соціальних служб від 20 листопада 2026 року № 4629 родина [PERSON] з?явилася в полі зору Чернігівського міського центру соціальних служб у зв?язку з безвідповідальністю матері щодо навчання сина: вчителю перестали відкривати двері квартири. Під час розмови з керівником навчальної установи, [PERSON] , з?ясувалося, що мати, опікуючись дитиною- інвалідом, почала залишати його самого вдома, незважаючи на відповідний розклад домашніх уроків. Сам неповнолітній [PERSON] внаслідок відсутніх навичок самообслуговування через стан здоров?я, двері не відкривав. Під час здійснення моніторингових візитів у родину, продуктів харчування іноді було обмаль, при вилученні хлопчика, вони були відсутні. Стан квартири занедбаний. У кімнаті, де спить неповнолітній, ним була вибита одна подвійна шибка. Тобто, умови проживання та утримання дитини однозначно наражають його здоров?я й життя на небезпеку. Відсутня постільна білизна. З власного одягу хлопчик вже виріс, і він досить занедбаний. Вияснилося, що мати офіційно стоїть на метадоновій програмі, про що є довідка. Але пігулки метадону вона вживає не перорально, а ін?єкційно, самостійно варіюючи дозу розчину: води та метадону. Стан здоров?я матері, з її слів, останнім часом також значно погіршився, вона веде нездоровий спосіб життя, що свідчить про її безвідповідальність. Щоразу при відвідування жінка запевняла, що усвідомлює свою відповідальність перед сином. І на певний час дійсно ситуація покращувалася. Мати не курила вдома, не залишала [PERSON] самого, навчання відновлювалося. Але останнім часом жінка, незважаючи на запропоновану допомогу - продуктові пакети, погодження пройти реабілітацію в одному з ребцентрів, почала ігнорувати всі рекомендації. Неповнолітній виходив на сходи з квартири та, кричучи, розкидав побутові речі в під?їзді. Від соціального супроводу [PERSON] категорично відмовилася, вважаючи, що вона може самостійно впоратися з власними проблемами. Чернігівський міський центр соціальних служб вважає за доцільне відібрати неповнолітнього [PERSON] без позбавлення батьківських прав матері (а.с. 14). Відповідно до копії подання сектору ювенальної превенції відділу поліції Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області щодо усунення причин та умов, що призводять до невиконання батьками або особами, що їх заміняють, обов`язків щодо виховання дітей № 93837-2025 від 09 листопада 2025 року за адресою: [ADDRESS] мешкає [PERSON] разом зі своїм сином, неповнолітнім [PERSON] , [INFO] , який має інвалідність з народження та без допомоги матері не в змозі самостійно існувати та надавати оцінку своїм діям. Дана родина неодноразово потрапляла в поле зору поліції, а саме: присутні факти вчинення домашнього насильства в присутності дитини, що мало місце 10.07.2022, за що на [PERSON] складено адміністративний протокол за статтею 173-2 КУпАП, у зв?язку з цим остання поставлена на профілактичний облік як кривдник (строком на 1 рік). Присутній випадок вилучення дитини сектором ювенальної превенції ВВГЧРУП, що мало місце 26.09.2025, а саме, за адресою: [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] , знаходився один вдома без нагляду матері. 08.11.2025 о 13 год. 44 хв. надійшов виклик зі служби 102 про те, що за адресою: [ADDRESS] , неповнолітній [PERSON] , [INFO] , знаходиться вдома без нагляду матері, так як остання знаходиться в стані, схожому на наркотичне сп?яніння. Мати пояснила, що вона перебуває на замісній підтримувальній терапії, де в ході лікування вживає препарат «Метадон». Внаслідок вживання препарату, остання знепритомніла, після чого неповнолітній [PERSON] самостійно покинув квартиру та почав виносити побутові речі (в тому числі ножі, скляні вироби, посуд), які розкидав по під?їзду будинку, створюючи загрозу життю та здоров?ю мешканцям даного будинку. За даним фактом на [PERSON] було складено адміністративний протокол за частиною першою статті 184 КУпАП. 08.11.2025 о 19 год. 04 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: [ADDRESS] жінка перебуває в стані, схожому на наркотичне сп?яніння, неконтактна, а дитина в цей час перебуває сама в під?їзді. Слідчо-оперативна група спільно з працівниками сектору ювенальної превенції ВВГ ЧРУП ГУНП в Чернігівській області виявила [PERSON] , яка перебувала в стані, схожому на наркотичне сп?яніння. Згодом остання добровільно видала шприци, в яких знаходились залишки речовини білого кольору. [PERSON] пояснила, що вживала «Метадон» за допомогою ін?єкції внутрішньовенно. У зв?язку з тим, що візуально мати перебувала в стані, схожому на наркотичне сп?яніння, що унеможливлювало її піклування та нагляд за дитиною, а також мати, своїми діями наражала дитину на небезпеку, що могло призвести до трагічних наслідків, оскільки дитина не усвідомлювала свої дії та наміри, на місце події викликано працівників служби у справах дітей з метою проведення оцінки рівня безпеки. Останніми прийнято рішення вилучити дитину у матері. Дитину поміщено до Чернігівської обласної дитячої лікарні (терапевтичне відділення) (а.с. 17). 08 листопада 2025 року складено акт проведення оцінки рівня безпеки дитини - [PERSON] , [INFO] , згідно з яким існує реальна загроза його життю та здоров`ю, внаслідок зловживання матір`ю наркотичним препаратом шляхом ін`єкцій (а.с. 23-27). Згідно із копією виписки № 947 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, наданої Комунальним некомерційним підприємством «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради, [PERSON] встановлено діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднаного вживання канабіноїдів і опіоїдів (метадон). Гостра інтоксикація неускладнена (наркотичне сп`яніння) (а.с. 29). Рішенням Виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 10 листопада 2025 року за № 595 відібрано неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , у зв`язку із безпосередньою загрозою для життя та здоров`я дитини (а.с. 28). Статтею 3 Конвенції про права дитини визначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі статтею 8 Конвенції про права дитини держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання. Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно зі статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Частиною першою статті 170 Сімейного кодексу України визначено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Відповідно до частини другої статті 170 Сімейного кодексу України у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. З таким позовом до суду має право звернутися прокурор. Таким чином, основними підставами для відібрання дитини є: ухилення матері, батька від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоке поводження з дитиною; коли мати, батько є хронічними алкоголіками або наркоманами; коли мати, батько вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Інші випадки охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, в якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, в якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, ЕСПЛ, від 16 липня 2015 року). За встановлених обставин, беручи до уваги надані докази, а також надаючи перевагу правам дитини та враховуючи якнайкраще забезпечення її інтересів, суд дійшов висновку про наявність підстав для відібрання дитини від матері. При цьому, суд враховує, що за частиною третьою статті 170 Сімейного кодексу України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Також, згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Аналогічні положення містяться і в статті 180 Сімейного кодексу України. Відповідно до частини четвертої статті 170 Сімейного кодексу України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Згідно з частиною третьою статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини першої статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із частинами першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини першої статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вимоги закону, обов`язок відповідача утримувати неповнолітню дитину, суд вважає за можливе стягнути аліменти з відповідача на дитину - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення нею повноліття. Крім того, на підставі статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення, а відповідно до статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved