Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

Стислий виклад обставин справи Представник позивача звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (надалі по тексту ТОВ «ФК «ЄАПБ») заборгованість за кредитним договором, зобов`язання за яким відповідачка не виконувала, що і стало підставою для звернення із позовом до суду. В обгрунтування поданого позову ТОВ «ФК «ЄАПБ» зазначено про те, що 18.10.2024 між відповідачкою та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» укладено договір надання коштів у кредит № 73247362, який укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит в сумі 12 000,00 грн, на умовах строковості, зворотності та платності і зобов`язалася повернути його та сплатити проценти за користування ним. 27.03.2025 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №27/03/25, за яким ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло за плату право грошової вимоги до боржників, указаних у реєстрі боржників, який є невід`ємною частиною договору. Згідно з Витягом з Реєстру боржників № 8 від 26.06.2025 до договору Факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 18 209,34 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 5 699,08 грн, сума заборгованості за відсотками 4 757,25 грн, сума заборгованості за відсотками за понадстрокове користування кредитом 5 953,01 грн, та комісія в сумі 1 800,00 грн. Всупереч умовам зазначеного вище договору, відповідачка не виконала своїх зобов`язань. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» в загальній сумі 18 209,34 грн, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідачки вказану заборгованість за договором та понесені судові витрати. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі 30.12.2025 ухвалою судді Єрмак Н.В. від 30.12.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою судді Ковалюк О.М. від 09.01.2026 прийнято до свого провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, запропоновано відповідачці у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. 04.02.2026 від представника відповідачки адвоката Вардзєлової О.В. надійшов відзив на позов, в якому вважає, що позивачем неправомірно нараховані відсотки за користування кредитом у розмірі більше 1%. Вважає, що відповідачка з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України є слабкою стороною у договорі про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем непропорційно великих відсотків за прострочення повернення кредиту. Зазначає, що відповідачка сплатила значно більшу суму ніж зазначено в позовній заяві, однак довести це доказами не має можливості, оскільки не має доступу до додатку ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», з допомогою якого вона сплачувала кошти, відтак не можна зрозуміти правильність нарахування суми боргу. Вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. 10.02.2026 до суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача, в якому зазначає, що неістотні недоліки в документах, які містять відомості про господарську операцію не є підставою для невизнання такої операції, тому вважає, що позивачем надано належні докази підтвердження перерахування коштів за кредитним договором, тобто інформаційну довідку про перерахування кредитних коштів за договором № 73247362, а доказів протилежного відповідач суду не надав. Вважає, що розрахунок суми заборгованості складений первісним кредитором є деталізованим та узгоджується з умовами договору. Крім того, сплата коштів відповідачкою в рахунок погашення боргу на рахунок первісного кредитора є безперечним доказом укладення договору кредиту, погодження з його умовами та отриманням коштів, тому просив відзив на позов залишити без розгляду та задоволення, а позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак в прохальній частині позовної заяви просить розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка та її представник також не з`явились в судове засідання, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином повідомлялися про час і місце розгляду справи. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин 18.10.2024 [PERSON] з ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» уклала договір надання коштів у кредит № 73247362 (з комісією за надання кредиту) (а.с.5-12). Згідно з п.2.1. Договору, за цим договором Кредитодавець зобов`язався передати Позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту, або достроково, та сплатити Кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та Крмісію за надання Кредиту. В розділі 5 договору зазначено, що перед укладенням (підписанням) договору, Позичальник ознайомлюється з Паспортом споживчого кредиту, Офертою,Правилами надання коштів, іншою інформацією, йому надається можливість вивчити умови Договору, включаючи усі його суттєві умови. Також зазначено, що договір укладається Сторонами дистанційно в електронній формі з використанням ІКС, в результаті чого в сторін виникають цивільні права та обов`язки. Відповідно до пункту 2.2.1. Договору, сума кредиту становить 12 000,00 грн, строк кредитування - 30 днів із денною процентною ставкою за день - 0,25 %, проценти за понадстрокове користування кредитом 2,7% в день. Комісія за надання кредиту 15.00% від суми наданого Кредиту, становить 1800,00 грн. Згідно з пунктом 2.5 Договору, проценти за договором нараховуються щоденно, включаючи з дати отримання та повернення, на залишок кредиту, виходячи із строку фактичного користування кредитом та до повного погашення заборгованості за договором. За пунктом 4.4 договору, позичальник ідентифікований та верифікований за допомогою системи BankID. Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання нею одноразового ідентифікатора 28600, про що свідчить пункт 12 договору: «юридичні адреси та реквізити сторін». 18.10.2024 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» здійснило переказ коштів [PERSON] у сумі 12 000,00 грн, на платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується довідкою, виданою ТОВ «Фінансова компанія «ФІНЕКСПРЕС» №КД-000063193/ТНПП від 16.10.2025 (а.с. 15). Згідно з Додатком №1 до договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73247362 від 18.10.2024, загальна вартість кредиту за період з 18.10.2024 по 16.11.2024 становить 14 700,00 грн, з яких 12 000,00 грн сума кредиту за договором, 900,00 грн проценти за користування кредитом, 1800,00 грн - комісія (а.с.12). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором, сформованого 15.10.2025, станом на 26.06.2025 борг становить: 18 209,34 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 5 699,08 грн, сума заборгованості за відсотками 4 757,25 грн, сума заборгованості за відсотками за понадстрокове користування кредитом 5 953,01 грн, та комісія в сумі 1 800,00 грн (а.с.16-19). 27.03.2025 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27/03/25, відповідно до умов якого, а також додаткової угоди № 5 від 26.06.2025 до нього, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» за плату відступило позивачеві своє право грошової вимоги до боржників, в тому числі право вимоги до [PERSON] за договором надання коштів у кредит № 73247362 від 18.10.2024, що підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників №8 від 26.06.2025 (а.с.21-27). Згідно з Витягом з Реєстру боржників №8 заборгованість [PERSON] за договором № 73247362 від 18.10.2024 склала: 18 209,34 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 5 699,08 грн, сума заборгованості за відсотками 4 757,25 грн, сума заборгованості за відсотками за понадстрокове користування кредитом 5 953,01 грн, та комісія в сумі 1 800,00 грн (а.с.29). Всупереч умовам договору, відповідачка не виконала зобов`язання. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Судом встановлено, що між сторонами виникли цивільно-правові зобов`язання на підставі договору кредиту, які регулюються ЦК України. Вирішуючи даний спір суд виходить з таких мотивів та правових норм чинного законодавства. Відповідно статті 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних праві та обов`язків. Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному чи кількох документах (в тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Це кореспондується зі змістом ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами та моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 цього закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ст. 11 зазначеного закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 зазначеного вище закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається. У частині 1 статті 530 ЦК України зазначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 512 ЦК України регламентує, що кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги (ст. 1084 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, враховуючи достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про укладеність вищевказаного кредитного договору між відповідачкою та відповідною фінансовою установою та наявності в неї боргових зобов`язань перед позивачем за договором факторингу. Враховуючи те, що у встановленому порядку договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 73247362 від 18.10.2024, укладений між відповідачкою й первісним кредитором, та договір факторингу не визнані недійсними, а згідно норм ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності указаних правочинів, на переконання суду позивач належним чином підтвердив своє право вимоги до відповідачки за вищевказаними договорами. Щодо суми заборгованості суд зазначає наступне. На переконання суду, позивачем у передбаченому законом порядку доведено належними та допустимими доказами те, що між [PERSON] та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» 18.10.2024 укладено договір №73247362, а також що 27.03.2025 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27/03/25. Позивачем також доведено належними доказами здійснення перерахунку коштів на виконання умов вказаного вище кредитного договору. Досліджені судом матеріали справи дозволяють суду зробити висновок про те, що відповідачка за цим кредитним договором отримала грошові кошти у розмірі 12000,00 гривень на виконання умов договору. Крім того, внесення нею оплати на погашення заборгованості в загальній сумі 6300,92 грн теж підтверджує визнання [PERSON] умов кредитного договору. Однак, після закінчення строку кредитування грошові кошти [PERSON] не повернула в повному обсязі та не сплатила проценти за користування ними. За таких обставин, суд дійшов висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача суми тіла кредиту в розмірі 5 699,08 грн. Разом з тим, суд не погоджується із розрахунком позивача в частині стягнення з відповідачки заборгованості за відсотками за вказаним кредитним договором з наступних підстав. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023, що набрав чинності 24.12.2023, доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 73247362 укладено 18.10.2024, із наданого позивачем розрахунку заборгованості встановлено, що проценти кредитування за період з 18.10.2024 по 16.11.2024 нараховані за процентною ставкою 0,25 %, що становить 900,00 грн, а вже з 17.11.2024 по 14.01.2025 за процентною ставкою 2,70 %, тобто у розмірах більших, ніж встановлені законом. Враховуючи встановлені п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» максимальних розмірів денної процентної ставки, розмір відсотків за кредитним договором становить: за період з 17.11.2024 по 14.01.2025 7080,00 грн (12 000,00 грн - тіло кредиту х 1% - розмір пільгової процентної ставки х 59 - кількість днів у періоді). З врахуванням нарахованих відсотків за період кредитування у сумі 900,00 грн загальна сума відсотків становить 7980,00 грн. Щодо нарахування позивачем одноразової комісії по вищевказаному кредитному договорі, суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. У постанові Великої Палати Верховного суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19 зазначено про те, що умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10.06.2017), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. За правилами вказаної статті реституція як спосіб захисту цивільного права застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. Однак, відповідно до умов кредитного договору, які погоджені між первісним кредитором та відповідачем, комісія в розмірі 15,00 %, що складає в сумі 1 800 грн, є одноразовою, та підлягає стягненню відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування». З огляду на викладене, та враховуючи те, що як видно з розрахунку, частково оплачені відповідачкою коштів в загальній сумі 6300,95 грн, вважаються погашенням тіла кредиту, а також той факт, що відповідачкою у відповідності до вимог статті 81 ЦПК України не наданого належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень проти доводів позивача, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з [PERSON] загальної суми заборгованості в сумі 15 479,05 грн, яка складається з: 5699,05 грн тіла кредиту, 1800,00 грн комісії та 7980,00 грн відсотків за користування ним. В решті позовних вимог слід відмовити. Розподіл судових витрат Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжною інструкцією № 150211 від 05.12.2025 позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2 422,40 грн (а.с. 44). Враховуючи, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2 059,04 грн.

Outcome: partial