Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

01 грудня 2025 року представник Акціонерного товариства «Універсал Банк» звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 10 жовтня 2020 року між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] підписано анкету-заяву до договору про надання банківських послуг «Monobank» про надання банківських послуг, відповідно до якого останній звернувся до банку про відкриття поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту на суму 20 000 грн. На виконання умов договору банк виконав свої зобов`язання та надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на визначених умовах в межах встановленого ліміту. Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором, щодо оплати послуг банку, що виникають у результаті використання платіжних карток, згідно Тарифів, належним чинним не виконав, у зв`язку із чим виникла заборгованість у розмірі якої складає 15 534,37 грн, яка становить тіло кредиту. Тому представник позивача просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати в сумі 3 028,00 грн, понесені позивачем по сплаті судового збору. Ухвалою від 02 грудня 2025 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить розглядати справу за відсутності представника банку, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи у її відсутності чи відзиву на позов суду не подав. Крім того, оскільки інформація про судові засідання, яка розміщена на веб-порталі «Судова влада України», є відкритою, то суд вважає, що сторони є належним чином повідомлені про судовий розгляд. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач надала згоду на такий порядок розгляду справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд встановив таке: Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 вказаного Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ст. 1054 вказаного Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 10 жовтня 2020 року відповідач звернулася до позивача з метою отримання кредиту, підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг та отримав кредит в розмірі 20 000 грн у вигляді кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. На виконання умов вказаного договору відповідачу надано можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором в межах встановленого кредитного ліміту 20 000 грн. У зв`язку із невиконанням належним чином відповідачем зобов`язань за договором у нього виникла заборгованість, яка складає 15 534,37 грн, яка становить тіло кредиту. Вказане стверджується даними відповідного розрахунку (а.с. 12-16). Доказів погашення заборгованості перед банком відповідач суду не надав. Враховуючи вищенаведене, дослідивши докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову Акціонерного товариства «Універсал Банк», оскільки під час розгляду справи було встановлено, що між сторонами існували договірні відносини, які виникли внаслідок укладання договору про надання банківських послуг від 10 жовтня 2020 року. Через порушення умов Договору з боку позичальника своєчасне погашення кредиту не відбулося, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, яку відповідач у добровільному порядку не погасив. Вказана позивачем заборгованість у розмірі 15 534,37 грн, яка складає залишок заборгованості за тілом кредиту, відповідає розрахунку заборгованості та підтверджено письмовими доказами. Відповідно до ч. 1. ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати у розмірі 3028,00 грн. На підставі ст.ст. 509, 525, 526, 530, 610, 1050 ЦК України та,

Outcome: approved