Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» (далі - ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС») звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 13 597,89 грн, судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07 листопада 2019 року між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» (далі АТ «ОТП БАНК») та [PERSON] укладено договір № 2027099518. Відповідно до умов кредитного договору банк надав позичальнику споживчий кредит, а позичальник взяв на себе зобов`язання повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, визначені цим кредитним договором. Всупереч умовам кредитного договору, відповідачем належним чином не виконані кредитні зобов`язання. 20 серпня 2021 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладено договір факторингу № 20/08/21, у відповідності до умов якого АТ «ОТП БАНК» відступив на користь нового кредитора ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» права вимоги за кредитним договором № 2027099518 від 07 листопада 2019 року, укладеним між АТ «ОТП БАНК» і [PERSON] . Згідно з договором факторингу загальна сума боргу відповідача перед позивачем становить 13 597,89 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 9 975,65 грн, заборгованості по відсоткам 1,70 грн, заборгованості по комісії 3 620,54 грн, заборгованості по пені 0,00 грн. Ухвалою судді Кам`янського районного суду Черкаської області від 18 грудня 2025 року позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи; за клопотанням сторони позивача витребувано докази в порядку ст. 84 ЦПК України. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. У пред`явленому позові директор ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» Жабченко Т.М. просила провести розгляд даної справи без участі представника позивача, не заперечуючи проти заочного розгляду справи і ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України. Відповідач в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подала до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою сторони позивача суд проводить заочний розгляд справи в порядку, передбаченому гл. 11 розділу III ЦПК України, та ухвалює заочне рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судовим розглядом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу виконання договірних зобов`язань. 07 листопада 2019 року [PERSON] підписала анкету-заявку на отримання кредиту (а.с. 13). Водночас 07 листопада 2019 року між АТ «ОТП БАНК», як кредитодавцем, та [PERSON] , як позичальником, було укладено договір № 2027099518, згідно з яким відповідачу надано кошти в сумі 10 605,56 грн з кінцевою датою повернення 07 листопада 2021 року, зі щомісячною сплатою комісії за управління кредитом у розмірі 3% від суми кредиту та процентів за користування кредитом - 0,01% річних (а.с.10 (на звороті) - 11). Також 07 листопада 2019 року між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] був підписаний паспорт споживчого кредиту (інформація, яка подається споживачу до укладення договору про споживчий кредит) та додаток № 1 до нього про орієнтовний графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту (а.с. 11 (на звороті) - 12). Окрім того, 07 листопада 2019 року між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] був підписаний договір добровільного страхування життя позичальника № 00/07/2027099518 (а.с. 13 (на звороті) - 14). 07 листопада 2019 року між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] підписаний договір добровільного страхування майна фізичних осіб (експрес-майно) (а.с. 15 (на звороті)-16). Як вбачається із специфікації до кредитного договору [PERSON] , сума, належна до перерахування/списання, - 7 245,00 грн (а.с. 15). Із рахунку на оплату № 22 від 07 листопада 2019 року покупець [PERSON] взяла товар на суму 7 245 грн (а.с. 17). 20 серпня 2021 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладено договір факторингу № 20/08/21 (а.с. 19 (на звороті) - 23). Відповідно до акту приймання-передачі реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 20/08/21 від 20 серпня 2021 року клієнт передав, а фактор прийняв кількість боржників 8 651 (а.с. 8 (на звороті)). З платіжного доручення № 1595 від 20 серпня 2021 року вбачається, що ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» перерахувало на рахунок АТ «ОТП БАНК» кошти в сумі 1 906 673,81 грн за договором факторингу № 20/08/21 від 20 серпня 2021 року (а.с. 25). Відповідно до витягу з реєстру божників до договору факторингу № 20/08/21 від 20 серпня 2021 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 13 597,89 грн, з яких 9 975,65 грн - заборгованість по основному боргу (тіло кредиту), 1,70 грн - заборгованість по відсоткам, 3 620,54 грн - заборгованість по комісії (а.с. 10). 23 червня 2025 року ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» направило письмову вимогу про погашення кредитної заборгованості відповідачу [PERSON] , однак у наданий строк (протягом тридцяти днів з моменту одержання вимоги) заборгованість відповідачем погашена не була (а.с. 25 (на звороті) - 26). З наданих АТ «ОТП БАНК» супровідним листом від 07 січня 2026 року № 68-3-23-23/161-БТ доказів, що були витребувані ухвалою від 18 грудня 2025 року, а саме виписки по рахунку, який було відкрито для погашення боргових зобов`язань за кредитним договором № 2027099518 від 07 листопада 2019 року, за період з 07 листопада 2019 року по 25 серпня 2021 року, та розрахунку заборгованості за цим кредитним договором станом на 20 серпня 2021 року, вбачається що [PERSON] користувалася кредитними коштами та її заборгованість станом на дату розрахунку складає 13 597,89 грн, з яких 9 975,65 грн - заборгованість по основному боргу (тіло кредиту), 1,70 грн - заборгованість по відсоткам, 3 620,54 грн - заборгованість по комісії (а.с. 46-47). Таким чином, позивач доводить, що має місце порушення позичальником взятих на себе зобов`язань. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Як передбачено ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Водночас у відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - це витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обовязку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обовязку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обовязку перед клієнтом. Отже, право вимоги за кредитним договором, укладеним між первісним кредитором АТ «ОТП БАНК» і відповідачем [PERSON] , перейшло до ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» . Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконала своїх зобов`язань й після відступлення позивачу права грошової вимоги до неї, на час розгляду справи не спростувала наданий позивачем розрахунок розміру заборгованості, не надала заперечень стосовно факту укладення спірного договору з первісним кредитором АТ «ОТП БАНК» За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача кредитної заборгованості в сумі 13 597,89 грн, з яких 9 975,65 грн - заборгованість по основному боргу (тіло кредиту), 1,7 грн - заборгованість по відсоткам, 3 620,54 грн - заборгованість по комісії, підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо стягнення з відповідача витрат в сумі 3 000,00 грн за надання професійної правничої допомоги, суд зазначає наступне. За правилами ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Зазначене узгоджується з правовим висновком, наведеним у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 02 вересня 2020 року у справі № 329/766/18 (провадження № 61-6627св20). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Так, на підтвердження адвокатських повноважень та понесених витрат на професійну правничу допомогу ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» надало копії таких документів: договір про надання правової допомоги № 43453613/1 від 25 серпня 2025 року; додаткову угоду № 2027099518 до договору № 43453613/1 про надання правової допомоги від 25 серпня 2025 року; акт 2027099518 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 14 листопада 2025 року; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Гулієвою С.А; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 12018/10; посвідчення адвоката України, яке видане на підставі рішення Ради адвокатів у Київській області № 167 від 21 серпня 2025 року (а.с. 8, 9, 24, 27 (на звороті) - 28, 30-31). Відтак суд приходить до переконання про задоволення витрат за надання професійної правничої допомоги в розмірі 3 000,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2 422,40 грн. підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст.ст. 512, 514, 526, 611, 615, 625, 1054, 1077, 1082 ЦК України, п. 4 ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»,

Outcome: approved