Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 8 000,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 15.06.2023 року. В даному шлюбі у них [INFO] народилася дочка [PERSON] , яка перебуває на її утриманні. Відповідач інколи надає кошти на утримання дитини, проте в незначній сумі, хоча працює за кордоном в Австрії, де отримує високий дохід. Її коштів на утримання неповнолітньої дочки не вистачає, а відповідач у добровільному порядку коштів на утримання неповнолітньої дитини не надає, тому вона змушена звернутися в суд з даним позовом. В судове засідання позивачка не з`явилася, в позовній заяві висловила прохання про проведення розгляду справи у її відсутності, оскільки не має можливості приймати участь в судових засіданнях. Відповідач відзиву на позов не подавав, в судове засідання повторно не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи був належно повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення йому судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення від 30.12.2025 року, 08.01.2026 року та 28.01.2026 року, однак, повістки повернулися до суду без вручення в зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою. Також [PERSON] викликався в судове засідання шляхом поміщення оголошень про виклик його до суду на сайті Долинського районного суду Івано-Франківської області 12.01.2026 року та 28.01.2026 року (а.с. 20,26). За таких обставин суд 19.02.2026 року постановив ухвалу про проведення розгляду даної справи за відсутності відповідача в порядку заочного провадження. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 даного Кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.ч 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 15.06.2023 року (а.с. 6-7). Про те, що в цьому шлюбі в них [INFO] народилася дочка [PERSON] , свідчить свідоцтво про її народження серії [NUMBER] від 04.11.2020 року, видане Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) (а.с. 5). Суд вважає, що відповідач [PERSON] може надавати матеріальну допомогу (аліменти) на утримання своєї неповнолітньої дочки, оскільки він є здоровим, працездатним, інших утриманців не має, працює в Австрії та отримує високу заробітну плату, про що в позовній заяві вказала позивачка. За таких обставин, суд вважає, що позов [PERSON] слід задоволити та стягнути на її користь з [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 8 000,00 грн. щомісячно, які стягувати з часу звернення в суд з даним позовом 18.12.2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Саме такий розмір аліментів, на думку суду, є обґрунтованим та справедливим, оскільки враховує майнове становище сторін по справі та відповідає вимогам закону й інтересам неповнолітньої дитини. У відповідності до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 180-184,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved