Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про виселення особи з житлового будинку, посилаючись на те, що позивач є власницею житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Право власності на даний будинок належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується відповідним документом. У вказаному будинку позивач постійно проживає разом із двома доньками та двома онучками, що підтверджується довідкою про склад сім`ї. Колишній чоловік позивача, [PERSON] , після розірвання шлюбу не має жодних правових підстав для користування житловим приміщенням позивача. Незважаючи на це, він систематично з`являється у будинку позивача без її згоди як власниці, у стані алкогольного сп`яніння, поводиться агресивно, ображає позивача та членів сім`ї нецензурною лайкою, провокує конфлікти, чинить насильницькі дії, що порушує право позивача на спокійне користування власним житлом. Поведінка відповідача створює постійну небезпеку для життя і здоров`я позивача, а також моральні страждання для неї, дітей та онучок позивача. У будинку панує атмосфера страху, постійної напруги, що негативно впливає на психоемоційний стан усіх мешканців. Таким чином, відповідач не проживає у будинку на законних підставах, чинить перешкоди у користуванні житлом та несе реальну загрозу безпеці його мешканців. Позивач просила суд виселити відповідача з житлового будинку, що належить позивачу, за адресою: [ADDRESS] , без надання іншого житлового приміщення та зобов`язати Головне управління Національної поліції в Чернівецькій області забезпечити виконання рішення суду у разі його ухвалення. Провадження у справі відкрито 10.12.2025 року за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 24.12.2025 року та з призначенням до судового розгляду по суті на 15.01.2026 року. В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Відзив на позов не надав, а тому виходячи з вимог статті 280 ЦПК України суд визнає причину неявки позивача поважною та знаходить можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечувала позивач. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] є власником житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] на підставі копії свідоцтва на право на спадщину за законом та копією витягу про державну реєстрацію прав (а.с. 12-13). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 04.06.2005 року, заочним рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 26.12.2014 року шлюб розірвано (а.с.17). У відповідності до довідки про склад сім`ї виконавчого комітету Кам`янської сільської ради №1027 від 11.08.2025 року по [ADDRESS] зареєстровані та проживають: позивач [PERSON] , [PERSON] (дочка), [PERSON] (онука), [PERSON] (онука), [PERSON] (дочка) (а.с.15). Відповідно до статей 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до статей 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статей 383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Санкція ст. 116 Житлового кодексу України передбачає, що якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Осіб, які підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення за неможливістю спільного проживання, може бути зобов`язано судом замість виселення провести обмін займаного приміщення на інше жиле приміщення, вказане заінтересованою в обміні стороною. Осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Систематичне перебування відповідача у житловому будинку без згоди власника - позивача, проживання у вказаному будинку без реєстрації, його агресивна поведінка, моральний тиск, створює загрозу життю і здоров`ю його мешканців, що також підтверджується Актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 11.08.2025 року №284 (а.с.14). Таким чином, наявні всі підстави для виселення відповідача [PERSON] з вищевказаного будинку, що належить позивачу на праві власності, без надання йому іншого житлового приміщення. Щодо задоволення позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області забезпечити виконання рішення суду. На підставі ст. 66 ЗУ «Про виконавче провадження», яка передбачає, що державний виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання боржником рішення про його виселення. У разі невиконання боржником рішення про його виселення самостійно державний виконавець виконує його примусово. Державний виконавець призначає день і час примусового виселення, про що письмово інформує боржника. Боржник вважається повідомленим про його примусове виселення, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися виселення, чи іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем. Відсутність боржника, належним чином повідомленого про день і час примусового виселення, під час виконання рішення про виселення боржника не є перешкодою для його виселення. Примусове виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від боржника, його майна, домашніх тварин та у забороні боржнику користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі. Примусове виселення здійснюється у присутності понятих за участю працівників поліції. Якщо виконання рішення здійснюється за відсутності боржника, державний виконавець зобов`язаний провести опис майна. Описане майно передається для відповідального зберігання стягувачу або іншій особі, визначеній державним виконавцем. Якщо боржник перешкоджає виконанню рішення про його виселення, державний виконавець накладає на нього штраф у порядку, визначеному цим Законом. Передане для зберігання майно боржника повертається йому державним виконавцем на підставі акта після відшкодування боржником витрат, пов`язаних із зберіганням такого майна. У разі якщо боржник відмовляється відшкодувати витрати, пов`язані із зберіганням майна, вони компенсуються за рахунок реалізації майна боржника або його частини. Зберігання майна здійснюється протягом не більше двох місяців з дня передачі на зберігання. Після закінчення двомісячного строку невитребуване майно реалізується в порядку, визначеному цим Законом. Отримані від реалізації такого майна кошти, за вирахуванням понесених витрат, перераховуються боржнику. У разі якщо майно не було реалізовано, розпорядження ним здійснюється в порядку, встановленому для розпорядження безхазяйним майном. Про виконання рішення про виселення боржника державний виконавець складає акт, що підписується особами, які брали участь у виконанні рішення про примусове виселення. У разі якщо особі, яка підлягає виселенню, має бути надано інше житлове приміщення, державний виконавець надсилає органу, який відповідно до судового рішення зобов`язаний надати боржнику інше житлове приміщення, повідомлення про строк виконання рішення про надання такого приміщення. У разі ненадання у визначений строк іншого житлового приміщення державний виконавець складає відповідний акт і звертається до суду з поданням про встановлення порядку подальшого виконання рішення. До вирішення судом зазначеного питання виконавчі дії не проводяться. У разі якщо особа самостійно вселилася у приміщення, з якого вона була примусово виселена, повторне її виселення може бути здійснено державним виконавцем на підставі ухвали суду, який прийняв рішення про виселення. Виконавче провадження у такому разі підлягає відновленню за постановою державного виконавця. Враховуючи обставини справи, на підставі ст. 116 ЖК України, ст.ст. 319, 321, 383, 391 ЦК України, та

Outcome: partial