Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

[PERSON] 16 грудня 2025 року звернувся у суд із позовом, у якому зазначив, що він з [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з 21 жовтня 2014 року по 19 листопада 2019 року. У шлюбі в сторін [INFO] народився син [PERSON] . Ратнівський районний суд Волинської області рішенням від 15.10.2024 стягнув із нього на користь відповідачки аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 вересня 2024 року та до досягнення дитиною повноліття. Станом на 26 травня 2025 року він сплатив аліменти 03 лютого 2025 року в розмірі 46549,46 грн, 03 березня 2025 року 27004,36 грн, 30. квітня 2025 року 19454,03 грн, 26 травня 2025 року 13768,75 грн. Указав, що з моменту винесення рішення про стягнення аліментів його майновий стан значно змінився, що зумовлює необхідність зменшення розміру аліментів. Так, 07 лютого 2025 року він одружився з [PERSON] , яка на час звернення до суду з цим позовом здійнює догляд за їх сином [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим позбавлена можливості працювати. Також разом із ними проживає матір дружини [PERSON] , яка постійно хворіє та потребує дороговартісного лікування. Крім того, погіршився стан здоров`я самого позивача, який 19 березня 2025 року отримав поранення, пов`язане із захистом Батьківщини. Просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , встановивши їх у фіксованому розмірі 10000 грн щомісячно. Суд ухвалою від 18 грудня 2025 року відкрив загальне позовне провадження, призначив підготовче судове засідання на 10 год 00 хв 16 січня 2026 року. Відповідачка 12 січня 2026 року подала відовідь на відзив, зазначивши про невизнання позову, оскільки розмір стягуваних з позивача аліментів є невеликим та мінімальним законодавчо визначеним для утримання однієї дитини. Зазначила, що укладення позивачем шлюбу з іншою особою та народження дитини не вказують на погіршення матеріального становища позивача, оскільки законодавством передбачена одноразова грошова допомога при народженні дитини і подальші щомісячні виплати на її утримання. Наявність у матері дружини позивача захворювань, у зв`язку із чим вона потребує дороговартісного лікування та постійної реабілітації, не належать до обставин справи, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України у [PERSON] відсутні обов`язки утримувати тещу. Водночас указала про те, що її матеріальне становище та стан її здоров`я після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів значно погіршився через виявлення у неї невиліковного захворювання кишківника під назвою "Хвороба Крона", у зв`язку з чим змушена постійно проходити обстеження та курси амбулаторного та стаціонарного лікування. Просить відмовити у задоволенні позову. Позивач, отримавши 15 січня 2026 року відзив на позов, відповідь на відзив суду не надав. Суд ухвалою від 16.01.26 закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 16.02.26. Сторони у судове засідання не з`явилися, подали заяи про розгляд справи за їх відсутності та, відповідно, позивач про підтримання позовних вимог, відповідачка про невизнання позову. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав. Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, спосіб стягнення аліментів, а саме стягнення аліментів у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі, може бути змінено судом лише за позовом особи, на користь якої стягуються аліменти. Суд установив, що рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 15 жовтня 2024 року ухвалено стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 вересня 2024 року та до досягнення дитиною повноліття. Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів станом на 30 жовтня 2025 року позивач [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 71234 грн 45 коп., розмір аліментів, визначений у виконавчому документі, становить 25%, тобто 1/4 частки від усіх видів доходу. Звертаючись з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач просить стягувати аліменти, встановивши їх у фіксованому розмірі 10000 грн щомісячно. Спосіб стягнення аліментів та розмір стягуваних аліментів не є тотожними поняттями. Так, спосіб стягнення аліментів означає яким чином стягуються аліменти: у частці від заробітку (доходу) платника аліментів чи у твердій грошовій сумі, а розмір стягуваних аліментів певну величину, яка перебуває у залежності, зокрема, від способу стягнення аліментів (частину від цілого заробітку (доходу) платника або визначену сталу грошову суму незалежно від заробітку (доходу) платника). Під зміною способу стягнення аліментів розуміється зміна раніше визначеного сторонами або рішенням суду порядку стягнення аліментів, передбаченого ст. 183 або ст. 184 СК України. Під збільшенням або зменшенням розміру аліментів слід розуміти, відповідно, збільшення або зменшення кількісних показників, тобто розмір частки або розмір грошової суми. Зміст позовних вимог вказує на те, що позивач просить змінити спосіб стягнення з нього аліментів, а саме з раніше визначеної судом частки його заробітку (доходу) на тверду грошову суму. Вимог про зміну розміру стягуваної з нього, як аліменти на дитину, частки від його заробітку (доходу) позивач не заявляв, хоча й обґрунтовував свої вимоги зміною сімейного стану, погіршенням матеріального стану та стану свого здоров`я. За наведених обставин, враховуючи, що рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 15.10.2024 визначено спосіб стягнення із [PERSON] аліментів у частці від його доходу, а в цій справі позивач, як платник аліментів, фактично просить змінити спосіб стягнення, визначений рішенням суду, що є прерогативою лише одержувача аліментів відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України, у задоволенні позову слід відмовити. Водночас, суд роз`яснює право позивача на звернення до суду із позовом про зменшення розміру частки заробітку (доходу), яка стягується з нього відповідно до рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 15.10.2024, як аліменти на дитину.

Outcome: dismissed