Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

ТОВ «Споживчий центр» звернувся до Верховинського районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою в електронній формі через електронний кабінет до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 21.09.2024-100002390 від 21.09.2024 року в розмірі 33550 гривень. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ТОВ «Споживчий центр» (надалі - кредитодавець) та [PERSON] 21.09.2024 року укладено кредитний договір (оферти) № 21.09.2024-100002390. Відповідно до умов кредитного договору №21.09.2024-100002390 від 21.09.2024 року позичальнику надано кредит на таких умовах: дата надання/видачі кредиту - 21.09.2024 року; сума кредиту: 11000 гривень; строк, на який надається кредит - 140 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту - 07.02.2025 року; процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит (надалі - "процентна ставка"). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту (надалі "комісія", економічна сутність - плата за надання кредиту) - 15% від суми кредиту та дорівнює 1650 гривень. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Неустойка - 110 гривень, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача [NUMBER]. Відповідно до договору від 21.09.2024 року та квитанції про перерахунок коштів кредитором надано позичальнику кредит у розмірі 11000 гривень строком на 140 днів, які [PERSON] 21.09.2024 року отримано. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконано в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість у розмірі 33550 гривень, що складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 11000 гривень, за процентами в розмірі 15400 гривень, комісії в розмірі 1650 гривень та неустойки в розмірі 5500 гривень, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Ухвалою суду від 06.10.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Від представника відповідача до суду поступив відзив на позовну заяву (а.с. 39-49), в якому він просив відмовити у задоволенні позову за його необгрунтованістю та безпідставністю. Відзив мотивовано тим, що кредитний договір укладено 21.09.2024 року, тобто в період дії в Україні воєнного стану, дія якого продовжена, то відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України неустойка у розмірі 5500 гривень не підлягає стягненню з відповідача. Його довірителька, відповідач у справі [PERSON] , не визнає отримання кредитних коштів 21.09.2024 року в сумі 11000 гривень на кредитну карту [NUMBER]. В позовній заяві вказано про те, що кредитні кошти надано позивачу відповідно до умов договору №21.09.2024-100002390 від 21.09.2024 року, проте позивачем не долучено до позовної заяви даний кредитний договір, із додатків до позовної заяви вбачається, що даний договір відсутній в матеріалах справи, на який позивач посилається як на підставу задоволення позовних вимог. З даної підстави просив відмовити у задоволенні позову. Також представник відповідача вказав про те, що до позову долучено копію листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» вих. №1-1209 від 12.09.2025 року в якому зазначено, що відповідно до укладеного договору про переказ коштів ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024 року на платіжу карту клієнта [NUMBER] були перераховані кошти в сумі 11 000 гривень, в той час позивач долучив до позовної заяви копію договору про надання послуг з переказу коштів ФК-П-2024/01-2 від 04.01.2024 року. У данному листі ТОВ «Універсальні платжні рішення» посилається на перерахування коштів на платіжну карту [NUMBER] , що суперечить пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта) в п. 4.1 якої йдеться про картковий рахунок [NUMBER] , а в п.1.1 зазначеної вище пропозиції вказано, що дана пропозиція про укладення договору є пропозицією укласти договір і не є договором приєднання. Зважаючи на наведене, просив витребувати у АТ КБ «Приват Банк» інформацію про емітування карти [NUMBER] на ім`я [PERSON] , надати виписки по картковому рахунку про рух грошових коштів відкритого до платіжної карти [NUMBER] , що належить [PERSON] за період з 21.09.2024 року до 07.02.2025 року ; інформацію про зарахування 10 000 гривень на платіжну карту № [NUMBER] ; інформацію про номер телефону на який відправлялася інформація про підтвердження здійснення операції (фінансового номера телефону) за платіжною картою [NUMBER] в період з 21.09.2024 року до 07.02.2025 року. Від представника позивача до суду поступила відповідь на відзив (а.с. 50-62), в якій він вказав про те, щостороною позивача (кредитодавця) документи, що складають кредитний договір підписувались електронним підписом. Стороною відповідача документи, що складають Кредитний договір, підписувались за допомогою одноразового ідентифікатора, який було надіслано у смс-повідомленні на номер, вказаний останнім, як фінансовий. Саме його було використано відповідачем для підписання кредитного договору - 21.09.2024. Відповідач не заперечує, що відповідний засіб зв`язку належить йому, або що на час укладення спірних договорів він втратив вказаний засіб зв`язку, що може бути підтверджено відповідними засобами доказування. Відтак, відповідачем та позивачем було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов правочину (кредитного договору), та підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором, що підтверджується належними доказами. Вказані обставини відповідач не спростував належними та допустимими доказами. Також, підписуючи Оферту Відповідач Підтвердив той факт, що розуміє умови на яких укладається договір: "Я розумію, що підписую та укладаю кредитний договір на вищевказаних умовах, підписуючи даний акцепт одноразовим ідентифікатором (код з смс-повідомлення): Для підписання та укладання договору введіть код з смс - повідомлення, яке було відправлене на Ваш фінансовий номер" У відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), відповідачем вкотре було підтверджено розуміння та чіткість умов укладання даного договору: "Я розумію, що підписую та укладаю кредитний договір на вищевказаних умовах, підписуючи даний акцепт одноразовим ідентифікатором (код з смс повідомлення): Для підписання та укладання договору введіть код з смс - повідомлення, яке було відправлене на Ваш фінансовий номер" Тобто, відповідач підтвердив факт ознайомлення зі змістом кредитного договору та погодився на відповідні умови кредитування. Також, відповідачем не було надано відомостей щодо оскарження умов кредитного договору у судовому порядку Також, для підтвердження укладення електронного кредитного договору від 21.09.2024 року № 21.09.2024-100002390 з ТОВ «Споживчий центр» додано до відповіді на відзив довідку, що підтверджує факт надсилання одноразових ідентифікаторів на номер телефону, що передбачений у заявці договору. Видача кредитних коштів відповідачу підтверджується квитанцією від 21.09.2024 р., що наявна в матеріалах справи та є первинним платіжним документом у розумінні Закону України «Про платіжні послуги», а відтак - належним та допустимим доказом видачі коштів відповідачу. Відтак, відповідач заперечуючи факт отримання грошових коштів, не надав виписку з банку про наявні чи відсутні банківські рахунки, інформацію про рух коштів за спірний період по цим рахункам. Таким чином, TOB «Споживчий центр» виконало свої зобов`язання за кредитним договором № 21.09.2024-100002390 від 21.09.2024 року в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Крім того, будь-яких претензій щодо невиконання позивачем свого обов`язку по наданню коштів протягом дії договору відповідач не заявляв. Відповідачем під час укладення кредитного договору було проведено ідентифікацію через систему BankID. Відтак, позивач є абонентом-надавачем послуг. При проходженні автентифікації (введенні пароля до інтернет-банкінгу, обраного відповідачем та підтвердження надання даних через систему BankID від абонентаідентифікатора позивачу), було встановлено особу відповідача шляхом отримання відповідних даних, перелік якої визначено в електронній анкеті cпецифікації взаємодії абонентського вузла з центральним вузлом Системи BankID Національного банку. Від центрального вузла системи BankID Національного банку України були отримані зокрема дані, які однозначно ідентифікують відповідача. Заперечуючи про належність проведення ідентифікації відповідач не підтвердив це відповідними засобами доказування. Щодо нарахування неустойки зазначив, що Законом України № 3498-IX від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» були внесені зміни до ЗУ «Про споживче кредитування», зокрема до Прикінцевих та Перехідних положень. На підставі змін, за договорами укладеними з 24.01.2024 року, кредиторам дозволено здійснювати нарахування неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання зобов`язань. Кредитний договір з відповідачем був укладений 21.09.2024 року, тобто після набуття чинності змін до ЗУ «Про споживче кредитування», а тому вимога позивача про стягнення неустойки є правомірною, з огляду також на те, що нормами ЦК України врегульовано загальне питання про звільнення від сплати неустойки позичальників при отримані кредиту (позики), в той час як ЗУ «Про споживче кредитування» є спеціальною нормою, яка регулює питання щодо загальних правових та організаційних засад споживчого кредитування. На підставі наведеного просив позов задоволити понівстю. Позивач явку представника у судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.65, 66), у позовній заяві представник позивача вказав про розгляд справи за відсутності представника (а.с. 8), подав відповідь на відзив. Такі дії не суперечать вимогам ст. 211 ЦПК України, згідно з якою учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений повторно належним чином шляхом отримання 08.01.2026 року судової повістки на 12.02.2026 року та шляхом отримання 11.10.2025 року судової повістки на 13.11.2025 року (а.с. 37, 64), відзив сторона відповідача подала, запереченя на відповідь на відзив не подала. Згідно зі ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Згідно з ч.ч.4, 5 ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Враховуючи наведені вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 12.02.2026 року, є дата складення повного судового рішення 17.02.2026 року. У ч. 1 ст.280 ЦПК України закріплено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно зі ч. 4ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи той факт, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився та не повідомив причин неявки, відзив на позов не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд постановив провести заочний розгляд цієї справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Враховуючи вищевказане, вивчивши матеріали даної справи, суд приходить до такого висновку. У ч. 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Уразі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа1 глави 71 "Позика. Кредит. Банківський вклад" ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже, припис абз. 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, позивач відповідно дост.1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Судом встановлено, що 21.09.2024 року між [PERSON] та ТОВ «Споживчий центр» укладено кредитний договір №21.09.2024-100002390 шляхом підписання одноразовим ідентифікатором, направленим на номер телефону [NUMBER] (а.с. 13-19). У розділі 2 пропозиції на укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти) вбачаються порядок укладення договору, а саме: п.2.1 електронний кредитний договір, частиною якого є дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), укладається Кредитодавцем та Позичальником у порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію". П.2.2. - електронний кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: 2.2.1. дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на вебсайті Кредитодавця у загальному доступі, а також в особистому кабінеті позичальника на вебсайті Кредитодавця, 2.2.2. заявка, сформована на сайті Кредитодавця після ідентифікації Позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення Кредитодавцем, 2.2.3. відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті Кредитодавця, та підписана Позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого Позичальником в повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті. До позовної заяви позивачем долучено - пропозицію про укладення кредитного договору (оферта), заявку кредитного договору №21.09.2024-100002390 від 21.09.2024 року, відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), які підписані відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого Позичальником в повідомленні на номер телефону 0987770763 21.09.2024 року. Таким чином, твердження представника відповідача про недолучення до позовної заяви кредитного договору не знайшло свого підтвердження, оскільки електронний кредитний договір, який складається з пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), заявки та відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) долучені до позовної заяви та підписані відповідачем одноразовим ідентифікатором. Згідно з умовами договору дата надання кредиту, сума кредиту, строк кредиту, дата повернення (виплати) кредиту, проценти за користування кредитом, графік платежів встановлюються у заявці, яка є невід`ємною частиною договору (п. 3.1). У заявці від 21.09.2024 року, яка є невід`ємною частиною кредитного договору № 21.09.2024-100002390 від 21.09.2024 року (а.с. 16-17), яка підписана одноразовим ідентифікатором, зазначено реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів позичальнику за даними та наступними договорами: [NUMBER], а також вказано дату надання кредиту 21.09.2024 року, сума кредиту - 11 000 гривень, строк кредиту 140 днів з дати його надання, дата повернення кредиту 07.02.2025 року (п.1 - п.4); процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку (п. 6); денна процентна ставка та її розрахунок: 0.82% (денна процентна ставка) = (12693,82 / 11000)/140 * 100% (п.10). Проценти (економічна сутність - плата за користування Кредитом) розраховуються шляхом множення всієї Суми Кредиту (включаючи всі Транші) (залишку від всієї Суми Кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування Кредитом/залишком Кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді (п. 11). Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі "Комісія", економічна сутність - плата за надання Кредиту) - 15% від суми Кредиту та дорівнює 1650 гривень. Комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні (п.7). У п.12 договору встановлено графік платежів, а саме внесення 9 платежами по 2369,38 гривень та 1 платіж в розмірі 2369,40 гривень. Відповідачем одноразовим ідентифікатором підписано паспорт споживчого кредиту (а.с. 19 зворот -21), умови якого відповідають умовам укладеного договору. Відповідно до повідомлення ТОВ «Універсальні платіжні рішення від 12.09.2025 року ТОВ «Споживчий центр» (а.с.11 зворот), на виконання укладеного договору між ним та ТОВ «Споживчий центр» на переказ коштів ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024 року, успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 21.09.2024 року о 22:45:23 годин на суму 11000 гривень, номер картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua - 516591000, призначення платежу: Видача за договором кредиту №21.09.2024-100002390. Із інформації, отриманої з центрального вузла Системи BankID НБУ на електронний запит на ідентифікацію з даними користувача (а.с. 12 зворот) вбачається, що отримані дані АТ КБ «ПриватБанк» 21.09.2024 року, позичальник - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , номер телефону [NUMBER] , реєстрація місця проживання: [ADDRESS] . Таким чином, позивачем спростовано твердження представника відповідача щодо не отримання відповідачем коштів за кредитним договором №21.09.2024-100002390 від 21.09.2024 року у розмірі 11000 гривень. Зважаючи на наведене та наявність у справі доказів, які підтверджують факт укладення договору та перерахування грошових коштів за кредитним договором №21.09.2024-100002390 від 21.09.2024 року у задоволенні клопотання представника відповідача про витребування доказів про перерахування коштів від АТ КБ «Приват банк» слід відмовити. Із довідки розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором 21.09.2024-100002390 від 21.09.2024 року (а.с. 28 зворот) вбачається, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором №21.09.2024-100002390 від 21.09.2024 року складає 33550 гривень, з яких 11000 гривень - основний борг, 15400 гривень - проценти (нараховані за період з 21.09.2024 року до 07.02.2025 року), 1650 гривень - комісія, 5500 гривень - неустойка. Зважаючи на наведені обставини, оскільки відповідно до умов [PERSON] надано кредит в сумі 11 000 гривень строком 140 днів із процентною ставкою 1% в день, то розмір відсотків складає 15400 гривень (11000*1%*140=15400). З приводу стягнення з відповідача на користь позивача 5500 гривень неустойки, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, які чинні, як на день укладення кредитного договору між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] тобто станом на 21.09.2024 року, так і на час ухвалення цього рішення, в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, позов підлягає до часткового задоволення, а саме з відповідача на користь позивача за кредитним договором №21.09.2024-100002390 від 21.09.2024 року підлягає стягненню 11000 гривень - основний борг, 15400 гривень - проценти (нараховані за період з 21.09.2024 року до 07.02.2025 року), 1650 гривень - комісія, що в загальному розмірі становить 28050 гривень. Уст. 265 ЦПК України закріплено, що у рішенні суду зазначаються розподіл судових витрат. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до ст. 141 ЦПК України. У зв`язку зі частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, що становить 2025,30 гривень (28050*2422,40/33550). У позовній заяві вказано про надання стороною позивача доказів понесених витрат на правничу допомогу впродож 5-ти днів після ухвалення судового рішення (а.с. 7 зворот). На підставі викладеного,

Outcome: approved