Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

АТ «Універсал Банк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, яка нарахована за договором про надання банківських послуг «Monobank» 24.09.2019. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.09.2019 між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) укладено договір шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, положеннями якої визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. В період дії договору відповідачка взяла і не повернула кредитні кошти у розмірі 41 646,94 грн, що стало приводом звернення до суду. Ухвалою від 19.11.2025 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Справу розглянуто за формою спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін 10.02.2026. У зв`язку зі складністю справи судом вирішено відкласти ухвалення та проголошення судового рішення до 16.02.2026. Позивач в судове засідання не з`явився, однак попередньо подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки анкету-заяву підписувала [PERSON] , а позов пред`явлено до [PERSON] . Крім того в матеріалах справи немає доказів підписання відповідачкою кредитного договору, а підписання анкети-заяви не може замінювати таке підписання, оскільки в ній немає необхідних умов для укладення кредитного договору, про що свідчить висновок Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах у постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. У анкеті-заяві від 24.09.2019 зазначено, що [PERSON] погоджується з тим, що ця анкета-заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг у АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомлена та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. До кредитного договору банк додав Умови та Правила надання банківських послуг у АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідачки станом на 05.10.2025 становить 41 636,94 грн, яка складається з: 41 636,94 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту), 0,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Спір між сторонами виник з договірних правовідносин, які врегульовані нормами Цивільного кодексу України в частині позики та договору кредиту, а також регулюються загальними положеннями про договір та зобов`язання. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У заяві позичальника від 24.09.2019 не зазначена процентна ставка, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, тощо. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та Правила надання банківських послуг у АТ «Універсал Банк», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Умови та Правила надання банківських послуг у АТ «Універсал Банк» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Умови та Правила надання банківських послуг у АТ «Універсал Банк», які містяться в матеріалах цієї справи не визнаються відповідачкою та не містять її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Однак, вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України позивач не пред`явив. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України. Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Хоча безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 24.09.2019 у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним), однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав і він вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Наведене повністю відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах у постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17, на яку посилається відповідач. Щодо підписання кредитного договору «Гіль», а пред`явлення позову до «Яценко», позивач довів належними і допустимими доказами, що відбулася зміна відповідачкою прізвища протягом періоду дії договору. Наведене підтверджується копіями: паспорта паперового зразка [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого Кіровоградським РВ УМВС України в Кіровоградській обл. 29.12.2011 (а.с.38-39); дублікату картки фізичної особи платника податків від 25.12.2009, належної [PERSON] , [INFO] (а.с.41) відповідно до якого РНОКПП [NUMBER] ; паспорта громадянина України пластикового зразка № [NUMBER] , виданого 22.11.2021 на ім`я [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] (а.с.40). Доказів спростування суми нарахованого боргу, належного виконання кредитних зобов`язань чи контррозрахунків відповідачка на час розгляду справи суду не надала, тому, враховуючи викладене, позов про стягнення заборгованості підлягає задоволенню. Таким чином, наявні правові підстави для стягнення в примусовому порядку з [PERSON] суми непогашеного тіла кредиту в розмірі 41 636,96 грн. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені і підтверджені документально судові витрати на оплату судового збору в розмірі 3 028,00 грн.

Outcome: approved