Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

15 грудня 2025 року [PERSON] звернулась з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, в якій просить стягнути з останнього аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що вони з відповідачем з 07 серпня 2020 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Сторони мають малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та отримує відповідну допомогу. Відповідач, як батько дитини, матеріальної допомоги на її утримання до досягнення сином [PERSON] трирічного віку не надає. Інших дітей у відповідача немає, стягнення за виконавчими документами не проводяться. 05 січня 2026 року засобами поштового зв`язку від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому останній просить залишити позовну заяву скеровану до суду від імені [PERSON] без руху, закрити провадження та повернути на адресу, зазначену у позовній заяві; у випадку задоволення позову стягнути з нього на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частки його заробітку (доходу) щомісячно. Вказує, що [PERSON] перебуває за кордоном, а саме, у Німеччині, а тому не мала фізичної можливості здійснити підпис позовної заяви. Вважає, що підпис здійснений невідомою особою без зазначення повноважень, у зв`язку з чим позовна заява не підлягає розгляду у суді. Зазначає, що позовна заява не містить обґрунтування розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу). При спілкуванні з ним по телефону [PERSON] повідомляла, що у Німеччині вона щомісячно отримує матеріальну допомогу від держави у валюті, тому немає матеріальних труднощів. Крім того, зазначає, що позивач не надала суду доказів проживання з нею дитини. 14 січня 2026 року через підсистему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення у справі від позивача [PERSON] , в яких остання зазначає, що дитина проживає разом з нею, відповідач не бере участі у її утриманні, витратах на харчування, догляді, вихованні та медичному забезпеченні. Дитина знаходиться лише на її утриманні. Ухвалою суду від 17 грудня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 22 грудня 2025 року виправлено описку, допущену в резолютивній частині ухвали суду від 17 грудня 2025 року, постановлено вважати вірною датою призначення справи до розгляду 15 січня 2026 року. Ухвалою суду від 15 січня 2026 року відповідачу відмовлено у задоволенні клопотання та постановлено продовжувати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклика) сторін. Дослідивши докази у сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 07 серпня 2020 року у Южноукраїнському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис 84. Після державної реєстрації шлюбу прізвища чоловіка та дружини « [PERSON] » та « [PERSON] » відповідно /а.с. 6/. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження /а.с. 5/. Згідно позову [PERSON] матеріально не утримує позивача, хоча має таку можливість, чим ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Заперечень протилежного відповідачем не надано. Статтею 48 Конституції України гарантовано право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до ч.1 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. На підставі ч.1 ст. 79 СК України, аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Оскільки дитина не досягла трирічного віку, вимоги позивача щодо стягнення аліментів на її утримання є правомірними. В позовній заяві позивач вказує, що інших дітей у відповідача немає, стягнень за виконавчими документами не проводиться, що відповідачем не заперечується. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з того, що малолітній син сторін проживає разом з позивачем, а тому позивач має право на отримання аліментів до досягнення дитиною трьох років від відповідача. При вирішенні питання про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, у суду відсутні відомості щодо стану здоров`я чи матеріального стану відповідача, які б перешкоджали задоволенню позовних вимог. Посилання відповідача на те, що позивач не могла подати позовну заяву до суду та підписати її, тому що проживає за кордоном, судом не беруться до уваги, оскільки [PERSON] у додаткових поясненнях, які подала через підсистему «Електронний суд», вхід у яку здійснюється лише за допомогою кваліфікованого електронного підпису, підтримала свої позовні вимоги. Отже, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів доходів до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Частиною 2 статті 133 ЦПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на користь держави з відповідача підлягає стягненню 1211,20 грн судового збору.

Outcome: approved