Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Подільського районного суду міста Кропивницького з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] , зареєстрований 12 квітня 2008 року у Подільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 153. В обґрунтування позову зазначив, що 12 квітня 2008 року між ним (позивачем) та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, про що складено актовий запис № 153, від якого мають спільних дітей - неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Зазначив, що подружнє життя з відповідачем не склалося та останнім часом, між ними перестало існувати взаєморозуміння внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у зв`язку з чим між ними припинені шлюбні відносини, припинено ведення спільного господарства. Підґрунтя до порозуміння, як і відчуття любові один до одного, - втрачені. Вважає, що їх з відповідачем шлюб існує лише формально, у зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення. Ухвалою суду від 18 грудня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду з повідомленням (викликом) учасників справи. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки для їх подання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, судом повідомлений належним чином, про дату, час та місце судового розгляду справи, подав заяву, яка зареєстрована в суді 09.02.2026 року за вх. № 4229 про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги про розірвання шлюбу з підстав та за обставин, зазначених в позові, підтримав в повному обсязі. Просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялася судом належним чином, зокрема, як шляхом направлення судової повістки про виклик за зареєстрованим місцем проживання відповідача, за адресою: [ADDRESS] , яка вручена особисто відповідачу 12.01.2026 року, а також шляхом надсилання текстового SMS повідомлення з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення, при цьому, відповідно до довідки про доставку повідомлення у додатку «Viber», повідомлення, сформоване одержувачу [PERSON] 02.01.2026 року 10:01:37, на номер телефону [NUMBER] доставлено: 02.01.2026, 10:07:23, який (номер телефону) зазначено позивачем, як засіб зв`язку, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання, а також відзив на позов відповідач не подавала, тим самим, судом відзначається, що відповідач не скористалася своїм правом на участь в судовому засіданні, надання суду пояснень та доказів на обґрунтування своєї позиції щодо заявлених позивачем позовних вимог у спорі про розірвання шлюбу. При цьому, суд зауважує, що відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. З огляду на зазначене, та враховуючи, що судом було використано всі можливі способи виклику відповідача в судове засідання, на підставі чого суд дійшов висновку, що відповідач була належним чином повідомлена про розгляд справи. Неявка відповідача та/або його представника в судове засідання не є підставою для відкладення розгляду справи. Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 12 квітня 2008 року, про що складено відповідний актовий запис за № 153 та 13 березня 2024 року Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повторно видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , оригінал якого додано позивачем до позову, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, намірів відновлювати їх не мають, припинено ведення спільного господарства. Крім того, судом також встановлено, що від шлюбу сторони мають спільних дітей - неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу з відповідачем, серед яких позивач зазначив різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, втрату взаєморозуміння, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя, збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, і, зокрема, позивача, яким пред`явлено позов до суду про розірвання шлюбу з відповідачем. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Крім того, судом відзначається, що добровільність шлюбу, - одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. При цьому, судом під час судового розгляду справи з наявних у справі доказів не встановлено наявності обставин, визначених ч. 2 ст. 110 СК України, за яких позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 статті 115 СК України визначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, припинення сторонами шлюбно-сімейних відносин та небажання позивача їх відновлювати, дійсні причини пред`явлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, про що свідчить подана до суду позивачем заява, крім того, сторони не заявляли клопотань про надання їм строку на примирення, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред`явлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням ним його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, взаєморозуміння, довіри, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, а також їх спільних дітей, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, які складаються з судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп., що документально підтверджується квитанцією від 25.11.2025 року, за клопотанням позивача вважати по фактично понесеним останнім. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved