Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

1. Описова частина Стислий виклад позицій учасників справи [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить визначити їй додатковий строк у три місяці для подання до компетентної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] її прабаби [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що передбачений чинним законодавством строк для прийняття спадщини після смерті прабаби вона пропустила з поважних причин, оскільки мала проблеми зі здоров`ям, пізніше вона з чоловіком усиновили вихованця з Прилуцького обласного будинку дитини «Надія», який має інвалідність та проходить тривале лікування. Позивачка у судове засідання не з`явилась. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, зазначивши, що позивачка не подала заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважних причин, оскільки на час смерті прабаби їй виповнилося 20 років і вона не мала належних знань з цього питання. Також, на той час вона мала хронічне захворювання нирок, що давало ускладнення на дихальні шляхи. У зв`язку з цим захворюванням вона зверталась до лікаря 16.06.2005 та надалі у 2006, 2007 роках. Потім позивачка з чоловіком усиновили дитину з інвалідністю, яка потребує тривалого лікування та реабілітації. Відповідач Комарівська сільська рада відзиву на позов не подала, у судове засідання представника не направила, подавши заяву, у якій просить розглядати справу без їх участі, позовні вимоги визнає повністю. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 29.12.2025 відкрите загальне позовне провадження у справі, визначена дата проведення підготовчого судового засідання, відповідачу встановлений строк для подання відзиву на позов. Ухвалою суду від 09.02.2026 закрите підготовче провадження справа призначена до судового розгляду по суті. Неявка належним чином повідомлених учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла прабаба позивачки [PERSON] (а. с. 3-12). На день смерті вона була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Крім неї, за вищевказаною адресою ніхто не проживав та не був зареєстрований. (а. с. 13). Згідно з Витягом зі Спадкового реєстру №82483102 від 10.09.2025 після померлої [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилася. (а. с. 14). Відповідно до копії медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] №0507, 14.06.2005 остання зверталась до медичного закладу і їй був встановлений діагноз хронічний пієлонефрит та призначене лікування. З аналогічних причин вона зверталась за медичною допомогою 12.11.2006 та 28.12.2007.(а.с. 35, 37) Відповідно до рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16.03.2015 [PERSON] та [PERSON] усиновили дитину [PERSON] , [INFO] , який згідно медичного висновку КНП «Борзнянська ЦРЛ» від 28.12.2022, довідки КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» №143 від 22.12.2022 є дитиною з інвалідністю та проходить індивідуальну програму реабілітації. (а.с. 16-21). Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.(ч. 1 ст. 1265 ЦК України). За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України). Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до абз.6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 червня 2024 року у справі №686/5757/23 вказала, що за конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість. Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. Неподання заяви умисно чи з необережності (недбалості) не може бути підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини. [PERSON] є спадкоємцем п`ятої черги за законом після смерті прабаби [PERSON] . У визначений ч.1 ст.1270 ЦК України шестимісячний строк ніхто зі спадкоємців, зокрема і позивачка, спадщину не прийняв. Позивачка зазначає, що передбачений чинним законодавством строк для прийняття спадщини після смерті прабаби вона пропустила з поважних причин, оскільки на час прийняття спадщини мала хронічне захворювання, що вимагало періодичного лікування також протягом наступних років, у зв`язку з чим, вона зверталася за медичною допомогою. Після цього, вона була заклопотана доглядом за дитиною з особливими потребами. Спадкодавиця померла [INFO] , тому значення мають обставини, що мали місце протягом періоду з 08.03.2005 по 08.09.2005 включно. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Чинне законодавство не містить переліку причин пропуску строку для прийняття спадщини, які є поважними, тому наявність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі вчинити необхідні дії для прийняття спадщини оцінюються судом виходячи з фактичних обставин цієї справи. Наданими у справі доказами дійсно підтверджується той факт, що протягом встановленого законом строку для прийняття спадщини позивачка один раз 14.06.2005 зверталась за медичною допомогою з приводу хронічного захворювання. Однак, об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які б завадили їй вчинити дії щодо прийняття спадщини після смерті прабаби в інші періоди визначеного законом шестимісячного строку позивачкою не наведено. Неподання заяви через молодий вік та необізнаність з нормами чинного законодавства не може бути підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини. Крім того, суд ураховує, що позивачка звернулась до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини через понад 20 років після спливу строку для прийняття спадщини. Таким чином, [PERSON] не довела належними та достатніми доказами, що існували об`єктивні, непереборні, істотні труднощі, які завадили їй вчасно прийняти спадщину після смерті прабаби [PERSON] . У постанові від 26.06.2024 у справі №686/5757/23 Велика Палата Верховного Суду вказала, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців - в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою. У зв`язку з цим, суд не приймає заяву подану Комарівською сільською радою від 12.02.2026 про визнання позовних вимог, оскільки визнання позову відповідачем порушує права територіальної громади на отримання у власність майна в якості відумерлої спадщини у порядку ст.1277 ЦК України. Ураховуючи, вищевикладене, у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed