Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

15 грудня 2025 року [PERSON] звернулась із вказаним позовом, у якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] , [INFO] на її ім`я, на утримання малолітньої дитини [PERSON] згідно рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 20 грудня 2018 року ( справа № 133/2656/18) в твердій грошовій сумі - по 1000 грн. 00 коп. щомісячно - на стягнення на ім`я [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] у частці від доходу (заробітку), а саме: на 1/4 частки всіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову про зміну способу стягнення аліментів до суду і до повноліття дитини. Позовна заява обґрунтована тим, що в період з 2012 р. по 2015 р. вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , після розірвання якого та повторного укладення шлюбу вона змінила прізвище на [PERSON] . У шлюбі з відповідачем у них народився син [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 20.12.2018 р. (справа № 133/2656/18) було збільшено розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання їхньої дитини: [PERSON] , визначивши їх стягнення в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . На даний час, відповідач є працездатним, отримує гідну заробітну плату, однак сплачує аліменти на утримання дитини в мінімальному розмірі -50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . З врахуванням вказаних обставин, вона бажає змінити спосіб стягнення аліментів, який визначений рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 20.12.2018 р. в твердій грошовій сумі, на стягнення аліментів в частці від доходу (заробітку) відповідача, що буде відповідати інтересам їхньої неповнолітньої дитини. В судове засідання позивачка не прибула, була повідомлена належним чином, про розгляд справи, заперечень проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення не подала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. Судом ухвалено проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , сторони є батьками малолітньої сина [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 20.12.2018р. (справа № 133/2656/18) було збільшено розмір аліментів, які стягувались з відповідача на користь [PERSON] на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] та визначено їх стягнення в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] (а.с.8-9). Відповідно до відповіді на запит № 00133555166 від 15.12.2025, позивачка уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила прізвище з дошлюбного [PERSON] на [PERSON] , актовий запис 40, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 08.10.2016 (а.с. 9) Відповідно до витягу з виконавчого провадження від 08.11.2024 р. вбачається, що за рішенням у справі № 291/1276/17, 11.02.2021 року відкрите виконавче провадження, боржник [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). З довідки Ружинської селищної ради № 244 від 11.12.2025 вбачається, що [PERSON] та її син [PERSON] , [INFO] , на даний час проживають без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Відповідно до довідки Житомирського обласного центру зайнятості [PERSON] зареєстрована як безробітна у Бердичівській філії Житомирського ОЦЗ з 18.11.2025 року, її дохід за період з 18.11.2025 року по 30.11.2025 року 0,00 гривень ( а.с. 11). Згідно відповіді № 2141506 від 17.12.2025 [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ( а.с.15). За положеннями статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За положеннями ч. 1ст. 184 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з частинами першою-третьою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З`ясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази, суд вважає, що наявні підстави, визначенні статтею 192 СК України для зміни способу стягнення аліментів та збільшення розміру, із таких підстав. Відповідно до правового висновку сформованого у Постанові Верховного Суду від 10.09.2018 у справі №486/466/18 право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Правом визначати спосіб стягнення аліментів чи у твердій грошовій сумі, чи у частці від доходів платника аліментів наділено того з батьків із ким проживають діти (ч. 3 ст. 181 СК України). Стягнення аліментів у такому розмірі належить проводити, починаючи із дня набрання цим рішенням чинності. З огляду на надані докази та обставини, суд дійшов висновків, що з моменту прийняття рішення судом про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно суттєво змінились обставини, за яких суд виходив при встановлені такого розміру аліментів. Враховуючи пріоритетність інтересів дитини, на утримання якої стягуються аліменти, матеріальне становище позивача та відповідача, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд доходить висновку, що слід змінити спосіб стягнення аліментів, задовольнивши позов, та стягувати з відповідача щомісячно аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, а не з дати подачі позову до суду, як просила позивачка. Крім цього, враховуючи нормист.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: partial