Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

16.12.2025 року представником позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» - Ткаченко М.М. через систему «Електронний суд» подано до Славутського міськрайонного суду Хмельницької області позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. В обґрунтування позову зазначає, що 22.08.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 100948657, згідно умов якого він отримав кредит в розмірі 7500 гривень, строком на 30 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідач здійснив дії спрямовані на укладання зазначеного договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) грошових коштів на сайті позикодавця, введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору. 30.11.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 30-11-65, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором № 100948657, де боржником є [PERSON] 10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір №10-01/2023 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором № 100948657, де боржником є [PERSON] . Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 100948657 від 22.08.2021 року. Станом на день звернення до суду з позовом заборгованість відповідача не погашена, проценти за користування кредитними коштами не сплачені, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість за договором № 100948657 від 22.08.2021 року у розмірі 60675 гривень, з яких: 7500 гривень заборгованість за тілом кредиту; 51750 гривень заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 1425 гривень заборгованість за комісіями. Окрім того, 23.08.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено договір позики № 75148214, згідно умов якого він отримав кредит в розмірі 12629 гривень, строком на 30 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідач здійснив дії спрямовані на укладання зазначеного вище договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) грошових коштів на сайті позикодавця, введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору. 27.01.2022 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 327/01/2022, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором № 75148214, де боржником є [PERSON] 10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір №10-01/2023 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором № 75148214, де боржником є [PERSON] . Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 75148214 від 23.08.2021 року. Станом на день звернення до суду з позовом заборгованість відповідача не погашена, проценти за користування кредитними коштами не сплачені, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість за договором № 75148214 від 23.08.2021 року у розмірі 43018,17 гривень, з яких: 12629 гривень заборгованість за тілом кредиту; 30158,05 гривень заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 202,06 гривень інфляційні збитки; 29,06 гривень нараховані 3% річних. Таким чином, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за договором у розмірі 103693,17 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25000 грн. Ухвалою судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 грудня 2025 року прийнято справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача Ткаченко М.М. в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві зазначила про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно належним чином, в тому числі оголошенням на сайті суду. За відсутності відзиву на позовну заяву та відсутності заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами у відповідності до ст.279 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.08.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 100948657. Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п. 6 кредитного договору, порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника. Відповідно до п.п. 1.1-1.7 Договору кредит надано в сумі 7500 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Кредит надається строком на 30 днів. Дата погашення кредиту 21.09.2021. Тип процентної ставки - фіксована. Стандартна (базова) процентна ставка 5%. Комісія за надання кредиту 1425 грн, 19% від суми кредиту та нараховується одноразово. Приймаючи умови кредитного договору, клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. Кредитні кошти були надіслані на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] у сумі 7500 грн, що підтверджується копією квитанції від 22.08.2021, платіж 1741549680. Відповідно до п. 2.3.1.1- 2.3.1.2. договору про споживчий кредит № 100948657 від 22.08.2021 року передбачено пролонгацію на пільгових умовах та прологацію на стандартних (базових)умовах, після визначеного строку кредитування, але не більше 60 днів. З розрахунку заборгованості за цим договором, наданих первісним кредитором ТОВ «МІЛОАН» слідує, що станом на дату закінчення строку кредитного договору вона становить 7500 грн. за тілом кредиту, 28125 грн. по процентам, 1425 грн комісія за надання кредиту. В подальшому ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було донараховано проценти за вказаним кредитним договором в розмірі 32250 грн. за період з 30.11.2021 року до 23.02.2022 року. 30.11.2021 року було укладено договір №30-11-65, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №100948657. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №100948657. 23.08.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 75148214. Договір підписано електронним підписом позичальника з одноразовим ідентифікатором ky6GHx0YmW, що був надісланий на електронну адресу, яку надав відповідач. Позикодавець на виконання умов кредитного договору № 75148214 від 23.08.2021 передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 12629 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] , номер платежу c2a75d4f-f4f6-4600-a23b-3722fe0a0d0d від 23.08.2021. На підтвердження даної обставини позивачем також надано копію листа ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС» №КД-000083604/ТНПП від 11/11.2025. Відповідно до п. 5.2 договору позики №75148214 позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі. Згідно з п. 2 договору позики: сума позики складає 12629 грн, строк кредиту - 30 днів, процентна ставка (базова) за день 1,99%. Дата повернення позики 22.09.2021. Відповідно до п.5.2 Договору позики №75148214 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 23.08.2021 року, п. 6.5 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передбачено нарахування процентів за понадстрокове користування кредитними коштами, але не більше 90 календарних днів. Позикодавець виконав своє зобов`язання за договором та надав відповідачу грошові кошті згідно умов договору позики, однак позичальник свої зобов`язання не виконав та не повернув отримані в борг грошові кошти, внаслідок чого в нього виникла заборгованість за вказаним договором, яка становить 43018,17 грн, що складається з 12629 грн - тіло кредиту, 30158,05 грн - відсотки, 29,06 грн - 3% річних, 202,06 грн. - інфляційні збитки, нараховані ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» в порядку ст.625 ЦК України. 27.01.2022 було укладено договір №27/01/2022 відповідно до якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75148214. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75148214. Фінансові установи виконали свої зобов`язання за кредитними договорами та надали відповідачу кредитні кошти згідно умов кредитних договорів, однак позичальник свої зобов`язання з договорами не виконав та не повернув, отримані в борг грошові кошти, внаслідок чого в нього перед кредиторами виникла заборгованість за вказаними кредитними договорами. За змістом ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором (статті 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про укладеність вищевказаних кредитних договорів між відповідачем та відповідними фінансовими установами, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаними кредитними договорами за договорами факторингу. Статтею 251 ЦК України визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Відповідно до статті 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18 січня 2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Разом з тим, суд не погоджується з розміром заборгованості за процентами, оскільки вони нараховані за межами строку кредитування та за понадстрокове користування кредитними коштами без зазначення у позові про стягнення процентів в порядку ст.625 ЦК України. Наданий позивачем розрахунок заборгованості по сплаті процентів за кредитним договором № 100948657 від 22.08.2021 року включає період з 22.08.2021 до 23.02.2022 року при цьому розмір процентів 60375 грн. Оскільки на дату закінчення строку кредиту була наявна заборгованість по кредиту, то відповідно до п. 2.3.1.2 строк кредиту було продовжено (пролонговано), а тому стягненню підлягає заборгованість по кредиту за період з 22.08.2021 по 20.11.2021 року (максимальний строк пролонгації договору 60 днів). ТОВ "Вердикт Капітал" після закінчення максимального строку пролонгації договору на 60 днів продовжувало нараховувати відповідачу відсотки за користування кредитом поза межами строку. Тому суд вважає, що нарахування процентів ТОВ "Вердикт Капітал" після закінчення строку кредитування та строку пролонгації є безпідставним, нарахований розмір відсотків слід зменшити до 28125 грн., оскільки 20.11.2021 року закінчився загальний максимальний строк кредитування. У позові ТОВ «Коллект Центр» просить стягнути зі [PERSON] проценти за користування кредитними коштами як за період строку кредитування, так і після закінчення цього строку. За своєю правовою природою проценти, передбачені в пункті 6.5 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" є процентами від простроченої суми (частина друга статті 625 України). Водночас позивач не заявив до відповідача вимоги про стягнення цих процентів, як міри відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, заборгованість [PERSON] за процентами в межах строку кредитування (30 днів) становить 7539,51 грн. Оскільки як встановлено судом відповідач належним чином умови договору №75148214 від 23.08.2021 року не виконував, тому з нього слід стягнути інфляційні збитки - 202,06 грн, та нараховані 3% річних - 29,06 грн, за договором № 75148214 від 23.08.2021. Тому суд вважає, що зі [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 100948657 від 22.08.2021, яка становить 37050 грн : 7500 грн. - тіло кредиту, 28125 грн - відсотки за кредитним договором, 1425 грн. - заборгованість за комісією; № 75148214 від 23.08.2021 року в розмірі 20399,63 грн, що складається : з 12 629 грн. - тіло кредиту, 7539,51 грн. відсотки, 29,06 грн - 3% річних, 202,06 грн. - інфляційні збитки, всього в сумі 57449,63 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, слід стягнути зі [PERSON] на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» витрати по сплаті судового збору пропорційно сумі задоволених позовних вимог у розмірі 1342,09 гривень. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25000 гривень, суд приходить до наступного. Як встановлено, загальна сума витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс складає 25000 гривень. У частині 8 статті 141 ЦПК України зазначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, судом також застосовувалась практика Європейського суду з прав людини відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини". Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04). Встановлено, що до матеріалів справи долучено договір № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024 року, заявка на надання юридичної допомоги № 700 від 03.11.2025 року, витяг з акту № 16 про надання юридичної допомоги від 28.11.2025 року, з яких вбачається, що вартість послуг наданих адвокатом становить 25000 гривень. За вказаних вище обставин на підставі зібраних у справі доказів суд приходить до переконання, що стороною позивача в силу вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України доведено реальність витрат на правову допомогу, розмір яких суд вважає співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, надання послуг, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, що об`єктивно вбачається з матеріалів справи та розцінюється судом, як достатніми підставами для розподілу судових витрат. На думку суду, зазначені витрати є фактично понесеними, а їх розмір належно обґрунтований стороною позивача. З врахуванням наведеного, слід стягнути зі [PERSON] на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13850,87 грн. пропорційно сумі задоволених позовних вимог. З цих підстав позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial