Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

19.12.2025 представник позивача Донцова Є.О. звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №26250018911601 від 01.08.2012 в сумі 59625,58 грн. та судовий збір 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є АТ «ПУМБ», та [PERSON] 01.08.2012 укладено кредитний договір №26250018911601, на підставі якого видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 1000 грн., який пізніше збільшено до 38531,83 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, в зв`язку з чим станом на 13.09.2025 утворилась заборгованість в розмірі 59625,58 грн., з яких: 38531,83 грн. за кредитом; 21093,75 грн. за процентами. Зазначила, що кредитний договір укладено між сторонами 01.08.2012, однак кредитною карткою відповідач користувався і здійснював платежі до 03.02.2020, тому строки позовної давності дотримані. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 05.01.2026 відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд проведено в порядку спрощеного позовного провадження. Клопотання сторін про розгляд справи у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України до суду не надходили. Копію позовної заяви та доданих до неї документів направлено позивачем на адресу відповідача в порядку ст.43 ЦПК України. Копію ухвали про відкриття провадження у справі направлено відповідачу рекомендованим повідомленням, але відправлення повернуто до суду через відсутність адресата за вказаною адресою, про що свідчить відмітка Укрпошти від 04.02.2026. У випадку, якщо судову повістку не вручено та зазначено, що «адресат відсутній за вказаною адресою», за вимогами п.3,4 ч.8 ст.128 ЦПК України судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки, і особа вважається повідомленою. Згідно висновку Верховного Суду у постанові від 18.01.2023 у справі №947/15524/20, відповідно до ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Крім того, у відповідності до ч.10 ст.187 ЦПК України виклик [PERSON] , як відповідача у справі, здійснено через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. За ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд справи, будь-яких клопотань та відзив на позовну заяву не подав, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку, передбаченому ст.279,280 ЦПК України. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.08.2012 між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та [PERSON] укладено кредитний договір №26250018911601, на підставі якого йому відкрито рахунок та видано кредитну картку № [NUMBER] з кредитним лімітом в сумі 1000 грн., який в останній раз збільшено 29.01.2020 до 38531,83 грн. Підписуючи заяву [PERSON] підтвердив, що у повному обсязі ознайомлений із інформацією про умови кредитування. Із виписки з особового рахунку [PERSON] з 01.08.2012 по 13.09.2025, останній користувався карткою: купував товари, знімав готівку, здійснював перекази, погашав заборгованість до 03.02.2020. Станом на 13.09.2025 заборгованість [PERSON] за кредитним договором №26250018911601 від 01.08.2012 становить 59625,58 грн., з яких: 38531,83 грн. за кредитом; 21093,75 грн. за процентами. 19.07.2016 ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до ПАТ «ПУМБ», який став правонаступником усіх прав та зобов`язань ПАТ «Банк «Ренесанс Капітал». Відповідно до п.1.1 статуту АТ «ПУМБ», є правонаступником всіх прав та зобов`язань зокрема ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» і АТ «Банк Ренесанс Капітал», в результаті реорганізації АТ «Банк Ренесанс Капітал» шляхом приєднання до АТ «ПУМБ», згідно з рішенням загальних зборів акціонерів АТ «ПУМБ» (протокол №68 від 14.03.2015) та рішення єдиного акціонера АТ «Банк Ренесанс Капітал» (рішення №2 від 14.03.2015). 15.09.2025 АТ «ПУМБ» за вих. №КНО-44.2.1/2145 направило [PERSON] письмову вимогу (повідомлення) про погашення заборгованості перед банком у розмірі 59625,58 грн. протягом тридцяти днів з моменту отримання листа, однак вимога залишена без виконання. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Цивільні обов`язки згідно з вимогами ч.1 ст.14 ЦК України виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Ст.202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Ст.626 ЦК України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями ст.638,639 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Якщо сторони домовилися укласти договір в певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ч.1 ст. 610 ЦК України встановлює, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Порядок нарахування процентів за кредитним договором передбачено ст.1056-1 ЦК України. Ч.1 ст.81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки понесені позивачем судові витрати у справі документально підтверджені, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved