Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» звернулось до Корольовського районного суду м. Житомира з позовною заявою до [PERSON] , за змістом якої просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором №949935345 від 01.11.2023 у розмірі 25656,00 грн. та судові витрати пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7000,00 грн. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 01.11.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали в електронній формі кредитний договір №949935345, за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало [PERSON] кредитні кошти в розмірі 5000,00 грн. Оскільки відповідач покладенні на себе зобов`язання належним чином не виконав, тому у нього утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 25656,00 грн. Позивач, як правонаступник ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» просить стягнути на свою користь з відповідача заборгованість за кредитним договором №949935345 в розмірі 25656,00 грн. Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач відзиву на позовну заяву не подавала. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами, направлялися на адресу відповідача за зареєстрованим місцем її проживання, у відповідності до приписів ЦПК України, однак поштові відправлення повернулись на адресу суду не врученими, востаннє з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Також відповідач повідомлялася про розгляд справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. Постановою Верховного Суду від 19 грудня 2022 року в справі № 910/1730/22 визначено, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, у встановлені строки (терміни) виконання зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема припинення зобов`язання, сплата неустойки, що передбачено ст.ст. 549, 611 ЦК України. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У ч.1 ст. 1054 ЦК України зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Статтею 512 ЦК України визначені підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема, пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Верховний Суд у постанові від 2 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Судом встановлено, що 01.11.2023 [PERSON] (позичальник) та ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" (кредитодавець) уклали договір кредитної лінії №949935345. Відповідно до п.2.1 договору товариство зобов`язалося надати позичальнику кредит на суму 5000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 5000 грн 01.11.2023 (п.2.3. договору). Пунктом 7.1 сторони погодили, що рекомендована дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування 01.12.2023, а саме протягом 30 днів від дати отримання першого траншу позичальника. В обов`язковому порядку сума кредиту має бути повернена позичальником не пізніше протягом 30 календарних днів після настання однієї з наступних обставин (п. 7.2 договору): - 7.2.1 закінчення строку дії договору в порядку, передбаченому п. 11.1 договору; - 7.2.2 дострокового припинення дії договору, в порядку передбаченому п.9.1.1.2 або п.9.1.1.7 договору. Пунктом 7.3 договору визначено, що кінцева дата повернення кредиту 01.12.2028. Проценти за Договором сплачуються в наступному порядку (п. 7.4 договору): - 7.4.1 протягом Дисконтного періоду кредитування Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю проценти не пізніше останнього дня Дисконтного періоду кредитування. У разі продовження Позичальником Дисконтного періоду кредитування, Позичальник кожен раз сплачує всі нараховані проценти не пізніше нової дати закінчення Дисконтного періоду кредитування, вирахуваної відповідно до правил цього Договору; - 7.4.2 після закінчення Дисконтного періоду кредитування, Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти щоденно. Згідно п. 8.2 договору процентні ставки за Договором є фіксованими і не підлягають зміні Кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для Позичальника. Загальні витрати за Договором та загальна вартість Кредиту за Договором залежить від обраної моделі поведінки Позичальника і прораховується в порядку описаному нижче. Пунктом 8.3. договору визначено, що протягом дисконтного періоду кредитування зобов`язання Позичальника по сплаті процентів фактичні дні користування Кредитом визначають наступним чином: - 8.3.1. за період від дати видачі Кредиту до 01.12.2023 р. (включно) проценти нараховуються за процентною ставкою 711,75 (сімсот одинадцять цілих сімдесят п`ять сотих) відсотків річних, що на день укладення Договору становить 1,95 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування ним (далі Дисконтна процентна ставка); - 8.3.2. у разі якщо Позичальник вчинить описані в п. 3.2. Договору дії щодо продовження Дисконтного періоду (ініціює Пролонгацію) один або декілька разів, за період з наступного дня після 01.12.2023 р. проценти нараховуються за ставкою 712,05 (сімсот дванадцять цілих п`ять сотих) відсотків річних, що на день укладення Договору становить 1,95 відсотків в день від суми Кредиту за кожний день користування ним (далі Індивідуальна процента ставка). Згідно п.8.4. Договору, після закінчення Дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за процентною ставкою 1087,70 (одна тисяча вісімдесят сім цілих сім десятих) відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,98 відсотків в день від суми залишку Кредиту, що знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним. Пунктом 8.6. Договору визначено, що проценти в розмірі визначеному за правилами цього Договору, нараховуються на фактичну суму залишку Кредиту за кожен день користування Кредитом починаючи з першого дня надання Траншу за Договором та до дня закінчення строку дії цього Договору. Вказаний кредитний договір складається з договору кредитної лінії, паспорту споживчого кредиту продукту «Смарт» по договору №949935345 від 01.11.2023 (а.с.71-74), заявки на отримання грошових коштів в кредит від 01.11.2023 (а.с.55), довідка щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" (40-41). Факт перерахування відповідачу коштів підтверджується відповідним платіжним дорученням ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 01.11.2023, згідно якого 01.11.2023 на суму 5000,00 грн було здійснено переказ коштів на картку № [NUMBER] з призначенням платежу переказ коштів згідно договору №949935345 від 01.11.2023, [PERSON] , код 3683404230, для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer (а.с. 21); також повідомленням АТ «Універсалбанк» від 21.10.2025, що на рахунок № [NUMBER] було зарахування кошти на суму 5000,00 грн. від 01.11.2023 (а.с.247,250-251). 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором. У подальшому до Договору факторингу №28/1118-01 укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу №28/1118-01. 31.07.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу №31/0724-01, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором. 29.05.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» укладено Договір факторингу № 29/05/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором. Отже позивачем доведено факт набуття права вимоги за вищевказаним кредитним договором. Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором №949935345 від 01.11.2023 розмір заборгованості за тілом кредиту становить 5000,00 грн, за відсотками становить 20656,00 грн (а.с. 102). ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» не здійснювали жодних нарахувань за кредитним договором. Також зі сторони [PERSON] не здійснювалося погашення заборгованості за кредитним договором. З матеріалів справи вбачається, що первісний кредитор виконав своє зобов`язання та перерахував на картковий рахунок відповідача суму кредитних коштів, що стверджується випискою по рахунку відповідача з банку. Однак відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, проценти за користування кредитними коштами належним чином не сплачував. Загальна сума заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Фінансова компанія «Ейс», на момент подання позовної заяви за кредитним договором становить 25656,00 грн, яка складається з: 5000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 20656,00 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 0,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи), що підтверджується проведеним позивачем розрахунком. Відповідач не надав суду жодних доказів, які б спростовували або ставили під сумнів обґрунтованість наданого позивачем розрахунку, а також не надав свій власний контррозрахунок заборгованості. Суд також враховує, що згідно умов кредитного договору проценти нараховуються на залишок тіла кредиту та відповідно до п. 7.4.2. договору у позичальника існує обов`язок сплачувати проценти щоденно, тобто несплата позичальником процентів за один день користування кредитними коштами є порушенням зобов`язання і у кредитодавця виникає право вимагати оплату процентів за такий день. Стосовно суми кредиту, то суд виходить з того, що звернення з позовом про стягнення тіла кредиту слід вважати одночасно вимогою про сплату коштів, оскільки такий порядок не суперечить умовам договору, крім того не погіршує становище боржника з огляду на розмір процентів, які нараховуватимуться у разі продовження користування таким кредитом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з викладеного, позовні вимоги належить задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №949935345 від 01.11.2023 у розмірі 25656,00 грн, яка складається з: 5000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 20656,00 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Щодо заявлених до стягнення витрати на професійну правову допомогу в розмірі 7000,00 грн., то суд зважаючи на спрощений порядок розгляду справи та те, що представник позивача у судові засідання не з`являвся, незначну складність справи, усталену судову практику з розгляду даної категорії справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, яка полягала у складенні позовної заяви, на підставі поданих позивачем документів, співмірність наданих послуг із складністю справи, суд вважає, що розмір заявлених витрат на правничу допомогу є завищеним. Ураховуючи принципи розумності і співмірності, складність справи, обсяг фактично наданих адвокатом послуг, обґрунтованість та пропорційність розміру заявлених витрат на правничу допомогу, які позивач поніс до предмета спору, суд дійшов висновку наявність підстав для часткового відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн.

Outcome: approved