Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 11.06.2021 року між Акціонерним товариством «Мега Банк» та відповідачем укладений договір №TDB.2021.0207.16582 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank. Відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом №GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024, між Акціонерним товариством «Мега Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» укладений договір №GL1N426240 про відступлення прав вимоги. Відповідно до договору №1/12 про відступлення прав вимоги, укладеного 27.12.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» та позивачем до останнього перейшло право вимоги до боржників за основними договорами, серед яких і право вимоги до відповідача боржника за кредитним договором № TDB.2021.0207.16582 від 11.06.2021 року. Відповідач належним чином не виконав зобов`язання за договором, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 25891,89 грн. Просив стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» заборгованість в розмірі 25891,89 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом (в тому числі прострочена): 9795,40 грн.; заборгованість по сплаті відсотків (в тому числі прострочена): 16096,49 грн.; та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн.; витрати на правову допомогу у розмірі 11 200,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо надавши клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Щодо винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Згідно з п. 2 ч.7, ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином. За змістом ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, за згодою представника позивача, проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 11.06.2021 року АТ «Мегабанк» та [PERSON] уклали договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank заява-договір (індивідуальна частина) №TDB.2021.0207.16582 від 11.06.2021 року про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, відповідно до умов якого, сума максимального ліміту кредитної лінії 200000,00 грн.; строк кредиту 12 місяців; процентна ставка (фіксована), % річних 56%; пільговий період 62 дні; тип кредиту кредитна лінія; мета кредиту споживчі цілі. Підписанням цієї заяви [PERSON] підтвердила згоду з умовами договору , а також положення усіх додатків до нього. Відповідно до додатку до договору № TDB.2021.0207.16582 від 11.06.2021 року «Тарифний пакет «todobank» зазначені умови тарифного пакету «todobank». Крім того, [PERSON] 11.06.2021 року підписав паспорт споживчого кредиту, відповідно до умов якого, сума/ліміт кредиту 10000,00 грн., строк кредитування 12 місяців, мета отримання кредиту споживчі цілі, процентна ставка, відсотків річних 56%, у пільговий період 0,0001%, тип процентної ставки фіксована, загальні витрати за кредитом 73293,00 грн., орієнтована загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 273293,00 грн., загальна річна процентна ставка, відсотків річних 87,30%. Як убачається з довідки про відкриття рахунків, виданої банківською установою в межах договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів, клієнтом банку є [PERSON] , якій банком відкрито поточні рахунки в національній та іноземних валютах. Зокрема, клієнтові відкрито рахунки з такими номерами: 220391621827,24506000747088 та 60909208000003. Відкриття вказаних рахунків здійснено на підставі поданих та перевірених документів із дотриманням вимог чинного законодавства України та внутрішніх нормативних документів банку. Факт відкриття рахунків підтверджено підписами уповноважених посадових осіб банку, а також відповідальної особи, яка здійснює контроль за правильністю присвоєння номерів рахунків. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 03.09.2024 року відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024 року, між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» був укладений Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги. За відомостями Витягу з додатку №1 до договору № GL1N426240 про відступлення прав вимоги від 03.09.2024 року, до ТОВ «Фінансова компанія «МУСТАНГ ФІНАНС» перейшло право вимоги за Договором № TDB.2021.0207.16582 від 11.06.2021 року, укладеним з [PERSON] . Загальна сума заборгованості становить 25891,89 грн., з яких: основний борг 9795,40 грн., відсотки 16096,49 грн. Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» 27.12.2024 року уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги. За відомостями Витягу з додатку №1 до договору №1/12 про відступлення прав вимоги від 27.12.2024 року, до ТОВ «Фінансова компанія «ЄВРОКРЕДИТ» перейшло право вимоги за Договором № TDB.2021.0207.16582 від 11.06.2021 року, укладеним з [PERSON] . Загальна сума заборгованості становить 25891,89 грн., з яких: основний борг 9795,40 грн., відсотки 16096,49 грн. Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва. Відповідно до довідки-розрахунку, виписки по особовим рахункам за договором № TDB.2021.0207.16582 від 11.06.2021 року сума заборгованості [PERSON] становить 25891,89 грн., з яких: основний борг 9795,40 грн., відсотки 16096,49 грн. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України). Відповідно до статей 610, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Факт віднесення банку до категорії неплатоспроможних, запровадження тимчасової адміністрації або процедури ліквідації не припиняє дії укладених кредитних договорів і не звільняє позичальника від обов`язку повернення кредиту та сплати процентів. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 638/13976/15-ц та від 12.07.2021 року у справі № 757/7994/17-ц. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про споживче кредитування», обов`язок повідомити споживача про відступлення права вимоги протягом 10 робочих днів покладається на кредитодавця, який передає право вимоги, а також на нового кредитора у разі подальшого відступлення. Водночас закон не встановлює, що неповідомлення боржника впливає на дійсність переходу права вимоги чи припиняє обов`язок боржника виконувати кредитне зобов`язання. Зміна кредитора у зобов`язанні відбувається відповідно до статей 512-516 Цивільного кодексу України, і для цього не потрібна згода боржника. Боржник повинен виконувати свої обов`язки у порядку та на умовах, визначених договором і законом, що прямо відповідає ст. 526 ЦК України. Факт неповідомлення може мати значення лише в тому випадку, якщо боржник виконував би зобов`язання первісному кредитору й не знав, що відбулася заміна сторони. Однак у даному випадку відповідач не виконав своїх зобов`язань ані перед первісним кредитором, ані перед новим, тому відсутність повідомлення не може бути використана як підстава для ухилення від погашення заборгованості. Відтак, неповідомлення відповідача про перехід права вимоги не є підставою для звільнення його від виконання зобов`язання і не спростовує правомірності вимог щодо стягнення заборгованості. Щодо нарахування відсотків, суд зазначає таке. Згідно ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Виходячи з положень статей 76, 77, 81, 89 ЦПК України, суд визнає поданий позивачем розрахунок допустимим та належним доказом розміру заборгованості. Договір набирає чинності з моменту підписання Заяви-Договору та діє протягом трьох років. Якщо за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не заявить про його розірвання, цей договір вважається продовженим на той же строк на тих же умовах. Кількість таких пролонгацій договору є необмеженою. Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 11200,00 грн. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Зокрема, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем у галузі права, як зазначив суд попередньої інстанції. Що стосується часу, витраченого фахівцем у галузі права, то достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії. Цей висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 01.10.2018 у справі №569/17904/17, від 13.12.2018 у справі №816/2096/17. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 14.11.2019 у справі № 826/15063/18. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано договір про надання правничої допомоги, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер на надання правничої допомоги, вартість послуг (прейскурант), реєстр боржників, акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги, відповідно до якого вбачається, що сума наданих послуг становить 11200,00 грн. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір обґрунтованим (п. 268). Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги тривалість розгляду справи, складність справи, яка не є складною та є однотипною для адвоката, розглядалася у спрощеному позовному провадженні, що не потребує значного витрачання часу адвокатом на виконання адвокатських робіт (наданих послуг), який участі у судових засіданнях не приймав, а також ціну позову, суд вважає, що вимоги про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справи підлягають задоволенню, в розмірі 11200,00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн., які підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved