Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

І. Стислий виклад обставин. Представник заявника звернулась до суду з вказаною заявою та просить встановити факт, що громадянин України [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , який загинув [INFO] в м. Авдіївка Покровського району Донецької області, є батьком [PERSON] , [INFO] , місце народження якого: Україна, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, РНОКПП: [NUMBER] , та внести відповідні зміни до актового запису про народження. Заяву обґрунтовано обставинами: Заявниця [PERSON] , [INFO] , з літа 2011 перебувала у фактичних шлюбних стосунках з [PERSON] , [INFO] , та проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу та були пов`язані спільним побутом. За час спільного проживання заявниця народила сина [PERSON] , [INFO] , який наразі проживає із заявницею. У свідоцтві про народження батьками житини зазначені: мати [PERSON] , а запис про батька здійснювався зі слів матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України і зазначений [PERSON] . [INFO] внаслідок танкового обстрілу військами РФ біля населеного пункту Авдіївка Покровського району Донецької області під час виконання службових обов`язків, пов`язаних із захистом Батьківщини, загинув [PERSON] , що підтверджується сповіщенням сім`ї померлого №33 від 27.05.2025. До 2025 року солдат [PERSON] вважався безвісті зниклим. Батьками загиблого є [PERSON] та [PERSON] . Встановлення факту батьківства необхідне заявнику для призначення пенсії у разі втрати годувальника, прийняття спадщини та на отримання інших пільг для дитини. Позиція заінтересованих осіб. 13.06.2025 від [PERSON] надійшла письмова заява про розгляд справи (на стадії підготовчого та судового розгляду) проводити без його участі, заявлені вимоги підтримує та не заперечує проти їх задоволення. 13.06.2025 від [PERSON] надійшла письмова заява, в якій заявлені вимоги підтримує та не заперечує проти їх задоволення. 16.06.2025 від представника відділу ДРАЦС надійшла письмова заява, в якій останній просить розглянути справу без участі представника відділу, на розсуд суду. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 03.06.2025 заява надійшла до суду. 04.06.2025 ухвалою судді провадження у справі було відкрито, постановлено розгляд проводити в порядку окремого провадження з призначенням підготовчого засідання. 13.06.2025 надійшла письмова заява від [PERSON] 13.06.2025 надійшла письмова заява від [PERSON] 16.06.2025 надійшла письмова заява від представника Криворізького ВДРАЦС. 23.07.2025 надійшла заява про витребування доказів з Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. 23.07.2025 постановлено ухвалу про витребування доказів. 08.08.2025 на виконання ухвали надійшли відповідні докази. 13.08.2025 надійшло клопотання про витребування доказів з ДСУ «Кіровоградське обласне бюро СМЕ», з ГУНП у Кіровоградській області. 13.08.2025 постановлено ухвалу про витребування доказів. 27.08.2025 та 23.09.2025 на виконання ухвали надійшли відповідні докази 02.10.2025 надійшло клопотання про призначення судово-генетичної експертизи. 02.10.2025 постановлено ухвалу про призначення судової експертизи, провадження у справі зупинено. 10.12.2025 надійшов висновок експерта. 12.12.2025 провадження у справі поновлено. 21.01.2026 підготовче провадження у справі було закрито, призначено справу до судового розгляду по суті. 18.02.2026 надійшла заява від представника заявника про проведення судового засідання без сторони заявника, від допиту свідків відмовляється. Інших заяв, клопотань від учасників не надходило. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. [PERSON] народився [INFO] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] заінтересовані особи у справі, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.08.1971 року, актовий запис №25 від 25.08.1971 року складено сільською радою Високопільського району Херсонської області. Сповіщенням [INFO] від 27.05.2025 за № 33, батька [PERSON] заінтересовану особу [PERSON] , було сповіщено про те, що його син, водій гарматного розрахунку самохідного артилерійського взводу самохідної артилерійської батареї самохідного артилерійського дивізіону військової частини [NUMBER] , старший солдат [PERSON] , 1971 р.н., під час виконання службових обов`язків [INFO] загинув внаслідок танкового обстрілу противника біля н.п. Авдіївка Покровського району Донецької області. Актовий запис про смерть №04 складено 27.05.2025 Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). [PERSON] народився [INFO] від стосунків між заявником [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15.11.2013 Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис про народження № 501 від 15.11.2013, батьками [PERSON] зазначено [PERSON] та [PERSON] . Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини 1 ст. 135 СК України, відомості про батька записані зі слів матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Заявником також надається копія звіту ДНК Endeavor DNA Laboratories від 21.12.2023 про встановлення спорідненості між онуком та дідусем, який є батьком загиблого [PERSON] . З метою встановлення всіх фактичних обставин справи, судом за клопотанням представника заявника було витребувано з Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України інформацію, чи наявні у базі даних централізованого обліку генетичних ознак людини, що входять до єдиної інформаційної системи МВС Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, ДНК зразки (біологічні матеріали, ДНК-профіль) [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] (розтин якого проводився ДСУ «Кіровоградським обласним бюро СМЕ» 19.05.2025 року, лікарське свідоцтво №603), а також ДНК зразки (біологічні матеріали, ДНК-профіль) близьких родичів [PERSON] , вказавши при цьому ступінь родинних зв`язків з [PERSON] . Водночас Державний науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС України повідомив про відсутність матеріалів, зазначивши, що ДНК-профіль [PERSON] до Електронного реєстру геномної інформації людини станом на 07.08.2025 не надходив та на обліку не перебуває. ГУНП в Кіровоградській області на виконання ухвали суду також надало відповідь про те, що біологічні зразки, відібрані у [PERSON] після проведення судової біологічної експертизи 23.12.2024 за вих. № 4122-2024 передано до ДСУ «КОБ СМЕ» для долучення до тіла військовослужбовця для подальшого поховання. 19.05.2025 винесено постанову про ідентифікацію та тіло віддано для поховання родичам. ДСУ «КОБ СМЕ» також повідомило про відсутність біологічних зразків від трупа [PERSON] , так як вказані зразки були вкладені до тіла померлого з послідуючою передачею тіла для поховання. Враховуючи, що поховання відбулось 19.05.2025, біологічні зразки [PERSON] , [INFO] , не збереглися. На цій підставі з метою встановлення походження дитини на підставі ухвали суду за клопотанням представника заявника у справі було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено вирішення питання, чи є заінтересована особа [PERSON] біологічним дідусем [PERSON] , [INFO] , матір`ю якого є [PERSON] . Висновком експерта №371-МГ на підставі молекулярно-генетичного аналізу встановлено співпадіння генетичних ознак Y-хромосоми дитини [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що свідчить про належність досліджених осіб одному чоловічому роду (спадковість по чоловічій лінії). Таки чином, встановлено, що дитина [PERSON] може бути кровним родичем по чоловічій лінії (можливо онуком) [PERSON] . У судове засідання учасники не з`явились, про дату, час і місце розгляду повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 130 СК України, У разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Частиною другою цієї статті унормовано, що заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Згідно зі ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України (ч. 2 ст. 128 СК України). За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» («Калачова проти Російської Федерації» № 3451/05, параграф 34, від 7 травня 2009 року). V. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1, ч.5 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом досліджені всі докази надані сторонами, клопотань про витребування та дослідження інших доказів до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частинами 1, 3 статті 89 ЦПК України визначено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що заявлені вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. У відповідності до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У статті 51 Конституції України зазначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (частина десята статті 7 СК України). Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю сторін. Одним із способів захисту сімейних прав є встановлення правовідношення (частина друга статті 18 СК України). Дитина має право знати своїх батьків (частина перша статті 7 Конвенції про права дитини). Провадження стосовно встановлення батьківства або його оспорювання стосується «приватного життя» за статтею 8 Конвенції захист прав людини і основоположних свобод, яке охоплює важливі аспекти особистої ідентичності. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері. Та обставина, що питання визнання батьківства за рішенням суду відповідно до статей 128, 129 СК України не вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування статті 130 СК України. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), від 15 квітня 2021 року у справі №361/2653/15 (провадження № 61-2239св21). Висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Проте його необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьої статті 89 ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного суду України від 06 квітня 2021 року у справі №676/1200/20 (№61-588св21). Враховуючи наявність об`єктивних перешкод у отриманні біологічних зразків батька, так як вони не зберіглися та не були на обліку в Електронному реєстрі геномної інформації людини, суд може зробити висновок на підставі проведеної судової молекулярно-генетичної експертизи щодо походження дитини та її кровної спорідненості по чоловічій лінії з батьком [PERSON] . Судом також встановлено, що батьками [PERSON] заінтересованими особами у справі, не оспорюється факт батьківства їх сина відносно [PERSON] , [INFO] . Таким чином, на підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність кровного споріднення між [PERSON] , який помер [INFO] та малолітнім [PERSON] , [INFO] , як батька та сина. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст. 294 ЦПК України судові витрати по справам окремого провадження не відшкодовуються, тому суд відносить судові витрати на рахунок заявника по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved