Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Представник позивача ТОВ ФК «Кредит Капітал» Усенко М.І. звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості, в якій стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №669570 від 15.03.2023 в загальному розмірі 16 212 грн, судовий збір 2 422,40 та витрати на професійну правничу допомогу 8 000 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.03.2023 року між [PERSON] та ТОВ «Селфі Кредит» був укладений договір про споживчий кредит № 669570, згідно з умовами якого відповідач отримав 2 000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідачем не було сплачено кредитні кошти, комісії і проценти за користування кредитом у строк встановлений кредитним договором. 01.02.2024 року між первісним кредитором та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений договір факторингу №01022024 від 01.02.2024 р. Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги та позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб визначених в реєстрі боржників включно з правом вимоги і за кредитним договором № 669570 від 15.03.2023 року, що укладений між кредитодавцем та відповідачем. Ухвалою Основ`янського районного суду м. Харкова від 01.12.2025 провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався. Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 19.02.2026 призначено провести заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 15.03.2023 відповідач звернувся до ТОВ «Селфі Кредит» та підписав кредитний договір №669570 від 15.03.2023 шляхом накладення ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора Т313. Умовами кредитного договору №669570 від 15.03.2023 встановлено: 2 000 грн. сума кредиту; строк 392 днів, періодичність зі сплати процентів кожні 28 днів.; стандартна процентна ставка 2,2% в день. Банк виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених у кредитному договорі, що підтверджується довідкою наданою ТОВ «Пейтек». Отже, з укладенням кредитного договору у позичальника виник обов`язок повернути банку кредит та відсотки за кредитним договором у строки та в розмірах чітко встановлених договором. Всупереч вимогам кредитного договору відповідач не виконує взяті на себе договірні зобов`язання, а саме не здійснює погашення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитним коштами, у зв`язку з чим заборгованість відповідача становить 16 212 грн., з яких: заборгованість за тілом кредитом у розмірі 2 000 грн.; заборгованість за відсотками у розмірі 14 212 грн. З матеріалів справи вбачається, що 01.02.2024 року між первісним кредитором та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений договір факторингу №01022024 від 01.02.2024 р. Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги та позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб визначених в реєстрі боржників включно з правом вимоги і за кредитним договором № 669570 від 15.03.2023 року, що укладений між кредитодавцем та відповідачем. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №01022024 від 01.02.2024 право грошової вимоги до [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «Кредит Капітал». Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст.ст. 627,628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору Згідно зі ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. З матеріалів справи вбачається, що позивач покладені на нього зобов`язання за кредитними договорами виконав в повному обсязі, а саме надав можливість відповідачу користуватись кредитними коштами. В той же час, відповідач не виконує взяті на себе за договорами зобов`язання щодо погашення кредиту, у зв`язку з чим, с заборгованість відповідача перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» становить 16 212 грн., з яких: заборгованість за тілом кредитом у розмірі 2 000 грн.; заборгованість за відсотками у розмірі 14 212 грн. Згідно зі ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи порушення відповідачем умов договору, з огляду на відсутність будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог з боку відповідача, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «ФК «Кредит Капітал» про стягнення заборгованості за кредитними договорами підлягає задоволенню в повному обсязі, з відповідача слід стягнути заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 16 212 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед яких, в тому числі, є й витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі приписами ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «ФК «Кредит Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Апологет» укладено договір про надання правової допомоги № 0107 від 01.07.2025. Відповідно до акту наданих послуг (правової (правничої) допомоги) №59 від 10.11.2025 вартість наданих послуг становить на суму 8 000 грн. Як вбачається з детального опису наданих послуг за договором про надання правової допомоги, адвокатом надані наступні послуги: усна консультація 30 хв., ознайомлення з матеріалами кредитної справи 2 год., погодження правової позиції 30 хв., складення позовної заяви 3 год. 3 хв., подання позовної заяви 1 шт. Враховуючи малозначність та типовість даної справи, а також подання позовної заяви через систему «Електронний суд», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved