Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

[PERSON] (надалі - позивач), діючи через свого представника [PERSON] , звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] (надалі відповідач), в якому, з урахуванням остаточних позовних вимог, просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 03 січня 2024 року у справі №569/21348/23, та стягнути [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 8 000 грн 00 коп., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. Позовну заяву мотивує тим, що позивач перебувала з відповідачем у шлюбі, який рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17 вересня 2010 року у справі №2-5096/10 було розірвано. Під час перебування у шлюбі у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 07 грудня 2009 року з відповідача на утримання [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 21 вересня 2010 року зменшено розмір аліментів, які стягувались на утримання [PERSON] , [INFO] , а саме з 1/4 частини заробітку відповідача на 500 грн 00 коп. щомісячно. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 07 грудня 2017 року збільшено розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , з 500 грн 00 коп. на 900 грн 00 коп., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 03 січня 2024 року в справі №569/21348/23 змінено спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 07 грудня 2017 року у справі №569/15940/17, та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач перебуває на території Італійської Республіки, де працевлаштований та отримує регулярний дохід. У зв`язку з цим, [PERSON] надіслала через Міністерство юстиції України до Компетентного органу Італійської Республіки заяву про визнання і виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03 січня 2024 року в справі №569/21348/23 щодо стягнення аліментів з [PERSON] , відповідно до положень Конвенції про міжнародне стягнення аліментів на дітей та інших видів сімейного утримання 2007 року. У подальшому, Міністерство юстиції України надіслало [PERSON] копію електронного листа від Компетентного органу Італійської Республіки з інформацією щодо розгляду клопотання про визнання і виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03 січня 2024 року в справі №569/21348/23 щодо стягнення аліментів з [PERSON] , з проханням надати додаткову інформацію, необхідну для подальшого розгляду справи, а саме додаткове судове рішення, видане тим судом, який видав виконавчий документ, яке точно визначає суму аліментів. Відповідач належним чином не виконує покладений на нього обов`язок утримувати свою дитину, брати участь у її вихованні, у її догляді та становленні. Позивач самостійно одноосібно опікується інтересами і потребами дитини, слідкує за її розвитком та здоров`ям, забезпечує усім необхідним, одягом, харчуванням та іншими речами для розвитку. Дочка потребує щоденного харчування, належних умов для проживання, потребує одяг й інші речі повсякденного вжитку. Крім щоденних витрат на утримання дочки, на сьогодні з`явилися додаткові та об`єктивно необхідні витрати, пов`язані з її віком та станом здоров`я, а тому виникла необхідність у зміні стягнутих аліментів. 28 січня 2026 року представник відповідача [PERSON] подала відзив на позовну заяву, в якому просила врахувати той факт, що на утриманні відповідача перебуває малолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Позивач та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце його проведення, що підтверджується розпискою представника позивача [PERSON] 17 лютого 2026 року представник позивача Кузьменюк-Волошина Н.М. подала заяву, в якій просила змінити спосіб стягнення аліментів та стягнути з відповідача аліменти в сумі 8 000 грн 00 коп. щомісячно, а також розглянути справу без її та позивача участі. Відповідач та його представник [PERSON] в судове засідання також не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце його проведення, що підтверджується розпискою представника відповідача [PERSON] 17 лютого 2026 року представник відповідача [PERSON] подала заяву про визнання позову, в якій просила розглянути справу без її та відповідача участі, проти задоволення судом позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів в сумі 8 000 грн 00 коп. щомісячно не заперечує. Згідно частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та задоволення позову у зв`язку з цим, суд враховує таке. Як встановлено судом [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 02 серпня 2008 року, який розірвано рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17 вересня 2010 року в справі №2-5096/10. Під час перебування у шлюбі у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 20 липня 2009 року. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 07 грудня 2009 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його заробітку. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 21 вересня 2010 року в справі №2-9719/10 зменшено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Рівненського міського суду від 07 грудня 2009 року на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини його заробітку на 500 грн 00 коп. щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 07 грудня 2017 року в справі №569/15940/17, яке набрало законної сили 19 грудня 2017 року, збільшено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , з 500 грн 00 коп. на 900 грн 00 коп., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 18 березня 2021 року в справі №569/23710/19, яке набрало законної сили 20 квітня 2021 року, визначено місце проживання [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 03 січня 2024 року в справі №569/21348/23, яке набрало законної сили 05 лютого 2024 року, змінено спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 07 грудня 2017 року у справі №569/15940/17 та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до консультаційного висновку лікаря від 30 вересня 2022 року [PERSON] , [INFO] , встановлено діагноз: кропив`янка, алергічний риніт. 20 березня 2020 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 20 березня 2020 року. [INFO] у них народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. За змістом статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення. Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За змістом наведеної норми суд визначає аліменти у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором одержувача аліментів, і водночас змінює спосіб стягнення аліментів за позовом одержувача аліментів. При цьому закон не визначає необхідних умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів, - визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, Сімейний кодекс України встановлює підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17. Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин. Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України. Вирішуючи спір, суд виходить з того, що стягувач бажає змінити спосіб стягнення аліментів, визначивши його у твердій грошовій сумі, представник відповідача [PERSON] позов визнає, відповідно суд доходить висновку про необхідність зміни аліментів, що стягуються з відповідача у частці від його заробітку (доходу) та враховуючи положення законодавства щодо права того з батьків, з яким проживає дитина, вирішувати питання щодо способу стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягувати в подальшому з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їхньої спільної дитини у твердій грошовій сумі. Тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дітей (ч. 1 ст.141 СК України), суд доходить висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача у розмірі 8 000 грн 00 коп. на дитину щомісяця до досягнення нею повноліття. Враховуючи наведені обставини, суд доходить висновку про задоволення позову повністю. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно частини 6 статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно частини 1 статті 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки представник відповідача [PERSON] визнала позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, а позивач звільнена від сплати судового збору, на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», 50 відсотків судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved