Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») подав до суду позов до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивує тим, що 10.01.2025 [PERSON] уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») договір позики №8252521, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 8 500 грн строком на 360 днів. 27.03.2025 укладено договір факторингу №27/03/25, згідно з умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає)ТОВ «ФК «ЄАПБ» належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №5 від 27.05.2025 до договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 21 564,50 грн. з яких: 8 500 грн. сума кредиту; 7 348,25 грн. сума заборгованості за відсотками, 4 250 грн неустойка, 1 466,25 грн комісія за надання кредиту. Позов просив задовольнити, оскільки відповідач свої зобов`язання за договором не виконує. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 12.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено судове засідання у справі. Відповідачу надано строк для подання відзиву та заперечень. На адресу суду 29.12.2025 від представника відповідача надійшов відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та закрити провадження у справі. В обґрунтування покликається на те, що у матеріалах справи відсутні належні докази перерахування грошових коштів первісним кредитором на рахунок відповідача, оскільки надані позивачем копії кредитного договору, розрахунку заборгованості, договору факторингу та витягу з реєстру боржників не можуть підтвердити заборгованість за тілом кредиту. Крім того, додані розрахунки заборгованості є документами, що складені самим позивачем, а відтак, інформація, зазначена в них, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вони були складені, не може бути доказом наявності заборгованості, на стягненні якої наполягає позивач. Сторона відповідача зазначила, що позивачем не надано доказів на підтвердження оплати новим кредитором грошових коштів первісному кредитору за передачу прав грошових вимог та зарахування їх на рахунок останнього. Через систему «Електронний суд» 07.01.2026 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, відзив сторони відповідача вважає безпідставним та необґрунтованим. Зазначив, що договір позики був укладений позичальником [PERSON] в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису. [PERSON] через особистий кабінет на веб-сайті позикодавця подав заявку на отримання позики за умовами, які вважав зручними для себе, після чого позикодавець надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач використав для підтвердження підписання договору. Без здійснення вказаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладений між сторонами. Позивач зазначив, що не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів на отримання та повернення відповідачем кредитних коштів за укладеним договором, щодо якого виник спір, з тих причин, що не є первісним кредитором, а дані документи складаються та зберігаються в банку, який видавав кредит. Щодо відсутності належних доказів передачі права вимоги вказав, що разом з позовною заявою надав суду належним чином завірені копії документів, що свідчать про належні правові підстави для переходу права вимоги до відповідача. Через систему «Електронний суд» 07.01.2026 від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів. Ухвалою суду від 14.01.2026 розгляд справи відкладено, задоволено клопотання позивача про витребування доказів у АТ «Універсал банк» (код ЄДРПОУ 21133352), а саме: інформації щодо наявності у [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) карткового рахунку відкритого у АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», станом на 10.01.2025; інформації щодо належності у [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) карткового рахунку № [NUMBER] ; інформації щодо надходження на картковий рахунок № [NUMBER] , 10.01.2025 грошових коштів у розмірі 8500 грн. за кредитним договором №8252521. На адресу суду 29.01.2025 від АТ «Універсал Банк» надійшло повідомлення, відповідно до якого на ім`я [PERSON] банком не була емітована платіжна картка № [NUMBER] . На платіжну картку № [NUMBER] не було зарахування коштів в сумі 8 500 грн., відповідно, Банк не може підтвердити або спростувати інформацію, що кошти були отримані за кредитним договором № 8252521. Станом на 10.01.2025 на ім`я [PERSON] відкриті карткові рахунки. У позовній заяві представник позивача просив розгляд справи проводити у його відсутності. Від сторони відповідача надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідача. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що 10.01.2025 між [PERSON] (позичальник) та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (кредитодавець) укладено договір кредитної лінії № 8252521, згідно з умовами якого кредитодавець зобов`язується передати позичальнику кредитні кошти в розмірі 8 500 грн строком на 360 днів. Відповідно до умов кредитного договору, денна процентна ставка становить 0,998 %, проценти за цим договором нараховуються щоденно, починаючи з першого дня користування кредитом до дати повернення, на залишок кредиту, виходячи зі строку фактичного користування кредитом та до повного погашення заборгованості за договором. Відповідно до договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактор) зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (клієнт) за плату, яке відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою, процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (а.с.11-13). Відповідно до платіжної інструкції №723 від 30.05.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» перерахувала на рахунок ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» грошові кошти в сумі 2 878 284,25 грн, призначення платежу: плата за відступлення права вимоги згідно з додатковою угодою №4 від 27.05.2025 до договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 (а.с.15). Згідно з витягом з реєстру боржників № 5 до договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набула права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 8252521 від 10.01.2025 у розмірі 21 564,50 грн, з яких: 8 500 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 7 348,25 грн. сума заборгованості за відсотками, 4 250 грн неустойка, 1 466,25 грн комісія за надання кредиту. Таким чином, судом встановлено, що у зобов`язанні, яке виникло щодо кредитного договору № 8252521 від 10.01.2025, позичальником за яким є [PERSON] , відбулась заміна кредитора ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на ТОВ «ФК «ЄАПБ» відповідно до договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025, витягу з реєстру боржників. Позивач стверджує, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перерахувало 10.01.2025 відповідачу кредитні кошти в розмірі 8 500 грн. Згідно з ч. 3 ст.12 та ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.79,80 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц зроблено висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. На виконання ухвали суду від 14.01.2026, якою було задоволено клопотання позивача про витребування доказів, АТ «Універсал банк» надіслало відповідь з якої вбачається те, що на ім`я [PERSON] банком не була емітована платіжна картка № [NUMBER] . На платіжну картку № [NUMBER] - 10.01.2025 не було зарахування коштів в сумі 8 500 грн.. Зважаючи на вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивачем не надано жодних належних доказів того, що первинним кредитором були нараховані кредитні кошти відповідачу [PERSON] за кредитним договором № 8252521 від 10.01.2025 на суму 8 500 грн. Відтак позивачем не доведено обставин щодо отримання відповідачем кредитних коштів в сумі 8 500 грн. за кредитним договором № 8252521 від 10.01.2025, відповідно позивач не набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 8252521 від 10.01.2025 задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed