Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом в якому просить стягнути з [PERSON] , на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дітей, хоча зобов`язаний їх утримувати згідно норм Сімейного кодексу України. Ухвалою суду від 08.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання, що було призначене на 08.01.2026, яке було відкладено на 18.02.2026, у зв`язку з неявкою відповідача. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує, від відповідача відзиву на позов, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило. За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення за відсутності учасників справи, на підставі доказів, які є в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенню ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ч.1 ст.280 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] до [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією сімейної книги Муніципалітета Ле-Босе Воклюз Французької Республіки (а.с.31-44) [PERSON] та [PERSON] , є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Якимівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про що 06.10.2017 складено відповідний актовий запис № 113 (а.с.10), та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про французьке громадянство № [NUMBER] від 08.10.2013 виданого Судом малої інстанції (а.с.14), свідоцтвом про народження № [NUMBER] виданого Департаментом Воклюз (а.с.15). Діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані як громадяни України, що підтверджується довідками №3379 від 12.12.2017 та №623 від 29.07.2019 про реєстрацію особи громадянином України (а.с.48-49). [PERSON] разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] , фактично проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 2327-5002656569, №2327-5002656496 та №2327-5002656456 від 20.03.2023 (а.с.45-47). Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне. Згідно ст.ст.180, 182 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 181 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на те, що [PERSON] є батьком малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю, відповідач зобов`язаний утримувати дітей до досягнення повноліття, суд враховуючи, що відповідач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він бере участь в утриманні дітей в грошовій і (або) натуральній формі, та/або не має можливості сплачувати аліменти у відповідному розмірі, зокрема через стан здоров`я чи матеріальне становище, або наявність інших дітей, непрацездатних родичів чи близьких осіб, що знаходяться на його утриманні, при цьому він є особою працездатного віку, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, що буде достатнім для забезпечення належного рівня життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дітей. Разом з цим, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них, а також положення ст.185 СК України щодо обов`язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Статтею 196 СК України передбачена відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. На підставі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 1211 грн. 20 коп., від сплати якого позивач був звільнений при подачі позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved