Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] у грудні 2025 року звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» про захист прав споживачів банківських та платіжних послуг, в якому просить стягнути з АТ КБ «Приват Банк» на користь [PERSON] у вигляді відшкодування збитків за несанкціоновані (неналежні) платіжні операції з рахунків позивача в АТ КБ «Приват Банк» (картковий рахунок № [NUMBER] та № [NUMBER] ) в розмірі 23 500,00 грн., скасувати нараховану АТ КБ «Приват Банк» заборгованість [PERSON] перед АТ КБ «Приват Банк» за кредитною карткою Універсальна GOLD [NUMBER] (№ [NUMBER] ) за користуванням використаним кредитним лімітом в розмірі 99 899,00 грн. В обґрунтування поданого позову посилається на те, що [PERSON] 17.07.2025 року зверталась до відділення АТ КБ «Приват Банк» у зв?язку з блокуванням транзакцій по розрахунковому рахунку № [NUMBER] . 19.07.2025 року позивачу на мобільний номер [NUMBER] зателефонувала невідома особа з номеру [NUMBER] та представилась співробітником служби підтримки АТ КБ «Приват Банк». У подальшому, вказана особа в телефонній розмові зазначила, що позивач зверталась 17.07.2025 року до відділення відповідача щодо блокування транзакцій за розрахунковим рахунком та запитала «чи все гаразд?». Надалі, зазначила, що служба підтримки банку здійснює перевірку інформації та попросила підтвердити вхід до застосунку Приват 24, після чого, телефонна розмова була перервана, у зв`язку з надходженням дзвінку від відповідача про підтвердження входу, позивач здійснила підтвердження. У подальшому, невідома особа, яка представилась працівником відповідача, повторно зателефонувала позивачу з номеру [NUMBER] та зазначила, що їй необхідно підійти до будь-якого банкомату АТ КБ «Приват Банк» та активувати картку - шляхом перегляду балансу, після чого очікувати 2-3 дні. За 30-40 хвилин після закінчення вказаної телефонної розмови позивач змогла скористатись банкоматом та виконала дії, зазначені невідомою особою, що представилась працівником відповідача. У подальшому, через годину після виконання зазначених дій вона спробувала здійснити вхід до застосунку Приват 24, втім спроби входу виявились невдалими та фінансовий номер, який їй належить та завжди належав, не ідентифікувався. З огляду на те, що вчинені дії невідомою особою, яка представилась працівником АТ КБ «Приват Банк», були аналогічними алгоритму дій, що і завжди виконуються працівниками АТ КБ «Приват Банк», з яким позивач неодноразово стикалась в процесі користування послугами відповідача, тому вона не запідозрила, що така особа є шахраєм. [PERSON] виконала вказівки невідомої особи, що представилась працівником АТ КБ «Приват Банк», та очікувала протягом 2-3 днів, оскільки вважала, що працівниками технічної підтримки АТ КБ «Приват Банк» здійснюються технічні налаштування. 23.07.2025 року вона особисто звернулась до відділення АТ КБ «Приват Банк» під час якого повідомила працівнику відповідача про неможливість здійснити вхід до застосунку Приват 24. Працівник повідомив, що на її сторінці в системі Приват 24 закріплений інший фінансовий номер, проте, такий номер не має жодного відношення до позивача. На прохання [PERSON] працівником АТ КБ «Приват Банк» було змінено фінансовий номер на сторінці в системі Приват 24 з невідомого номеру, який не має жодного відношення до неї, на номер який належить та завжди належав [PERSON] . У процесі зміни фінансового номеру позивача у відділенні АТ КБ «Приват Банк» виявилося, що на сторінці в системі Приват 24 наявна невідома позивачу карта Універсальна GOLD розрахунковий № [NUMBER] (картковий рахунок № [NUMBER] ), яка нею не відкривалась, та згоди на відкриття якої не надавалось. Вийшовши з відділення АТ КБ «Приват Банк», позивач здійснила вхід до застосунку Приват 24 та виявила, що без згоди її з карткових рахунків в АТ КБ «Приват Банк» були здійснені транзакції: розрахункового рахунку № [NUMBER] (картковий рахунок № [NUMBER] ) в розмірі 17 500,00 грн., з карткового рахунку № [NUMBER] в розмірі 6 000,00 грн. та з кредитної картки Універсальна GOLD, яка нею не відкривалась, розрахунковий рахунок № [NUMBER] (картковий рахунок № [NUMBER] ) в розмірі 99 899,00 грн., втім повернутись до відділення АТ КБ «Приват Банк» для вирішення цього питання клієнт не змогла, оскільки відділення вже не працювало. Вдома [PERSON] повторно спробувала здійснити вхід до застосунку Приват 24, втім спроби входу виявились невдалими, оскільки фінансовий номер, який їй належить не ідентифікувався. Вона повторно звернулась до відповідача за допомогою контактного номеру 3700, де у телефонній розмові повідомили, що повідомлення про дії невідомої особи в застосунку Приват 24 надходили їй на електронну адресу, про зазначене позивач дізналася саме з телефонної розмови за номером 3700, оскільки майже не користувалась електронною адресою, а сповіщення з неї не надходили 23.07.2025 року [PERSON] звернулась до Національної поліції України з заявою про вчинення кримінального правопорушення. 24.07.2025 року слідчим відділу поліції №1 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області Шмаковим В.О. за заявою [PERSON] від 23.07.2025 року було внесено відомості про те, що невстановлена особа, шляхом обману, заволоділа грошовими коштами, які були зняті без згоди [PERSON] з її карток в АТ КБ «Приват Банк» у розмірі 17 500,00 грн., 6000,00 грн. та 99 899,00 грн., внесені до ЄРДР за №12025170430000782 за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення: ч. 4 ст. 190 КК України. 24.07.2025 року [PERSON] повторно особисто звернулась вже до іншого відділення АТ КБ «Приват Банк» з вимогою змінити фінансовий номер на сторінці в застосунку Приват 24 з невідомого номеру, який немає жодного відношення до неї, на номер телефону, який належить та завжди належав [PERSON] . Під час цього особистого звернення працівники АТ КБ «Приват Банк» тричі намагались змінити фінансовий номер з невідомого номера, та у зв?язку з цим працівниками відповідача декілька разів було здійснено перевипуск нової картки Універсальна GOLD, яка позивачем не відкривалась. За проханням [PERSON] працівник АТ КБ «Приват Банк» заблокував кредитну картку Універсальна GOLD, що була випущена без її згоди, a також позивач попросила закрити рахунок № [NUMBER] . 30.07.2025 року [PERSON] звернулась до Державної податкової служби України з метою повідомити про відкриття нового розрахункового рахунку в іншому банку, проте в ДПС України позивачу повідомили, що її розрахунковий рахунок у АТ КБ «Приват Банк» № [NUMBER] не закритий. Вона повторно звернулась до відділення АТ КБ «Приват Банк» де працівник надав інформацію про те, що розрахунковий рахунок не закритий у зв`язку з тим, що 28.07.2025 року на вказаний рахунок надійшли кошти в розмірі 2 335,00 грн., про які вона не мала жодної інформації через відсутність доступу до застосунку Приват 24 та до яких не мала жодного відношення. Звернення представника позивача до АТ КБ «Приват Банк» з вимогою відшкодувати (повернути) несанкціоновано списані кошти з рахунків, а також провести службове розслідування щодо факту здійснення невідомою особою несанкціонованого входу на сторінку [PERSON] в системі Приват 24, а також щодо витоку інформації (отримання інформації невідомою особою, що представилась працівником АТ КБ «Приват Банк») - результату не дали. [PERSON] вважає, що оскільки вона жодним чином не розголошувала та не втрачала жодних відомостей щодо індивідуальної облікової інформації, платіжних карток ПІНУ/постійного пароля/одноразових паролів/мобільної сім-картки із Фінансовим номером телефону позивача - вона не несе відповідальності за платіжні операції з її карток в АТ КБ «Приват Банк» у розмірі 17 500,00 грн., 6000,00 грн. та 99 899,00 грн. відповідно до п. 146 Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів» затвердженого Постановою Правління НБУ від 29.07.2022 pоку №164. У зв`язку із зазначеним вважає, що відповідач повинен відшкодувати завдану шкоду за неналежні платіжні операції відповідно до п. 147 Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів» затвердженого Постановою Правління НБУ від 29.07.2022 року №164. Також, оскільки [PERSON] не ініціювалось жодного наміру на укладення договору SAMDNWFC000130360533 від 19.07.2025 року за кредитною карткою Універсальна GOLD [NUMBER] (№ [NUMBER] ), такий договір був укладений поза межами волі позивача третьою невідомою особою, що отримала несанкціонований доступ до сторінки позивача в системі Приват 24, і, відповідно, позивач ніяким чином не отримувала та не користувалась кредитними коштами за вказаним Договором - позивач вважає, що укладення такого договору без її волевиявлення та подальше здійснення несанкціонованих транзакцій за кредитною карткою свідчить про недотримання відповідачем обов`язків щодо збереження коштів користувача платіжної системи, якою є позивач та щодо збереження індивідуальної облікової інформації позивача згідно з ч.1 ст. 20 Закону України «Про платіжні системи» та пп. 1 п. 138 Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою правління НБУ від 29 липня 2022 року №164 відповідно, що призвело до безпідставного нарахування відповідачем заборгованості позивача перед АТ КБ «Приват Банк» за кредитною карткою Універсальна GOLD [NUMBER] (№ [NUMBER] ) - тому, вважає, що відповідно до ст. ст. 1073, 1214 ЦК України - нарахована заборгованість за вказаною кредитною карткою підлягає скасуванню. Звертає увагу, що невідома особа, яка представилась працівником АТ КБ «Приват Банк», після телефонної розмови 19.07.2025 року змогла здійснити вхід на сторінку позивача в системі Приват 24, що є неможливим без наявності інформації в такої особи про логін та пароль Позивача згідно з пунктами 2.3.1.2.3. та 2.3.1.2.10.1. Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «Приват Банк». Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави суду від 30.12.2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача - адвокат Мотузюк Б.М. в судовому засіданні позов підтримала, просила вимоги задовольнити у повному обсязі з підстав, вказаних у позові. Зазначила, що на теперішній час вироку у відкритому за заявою позивача кримінальному провадженні немає. Представник відповідача Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» у судове засідання повторно не з`явився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідач не подав відзив. Суд вважає можливим, у відповідності до положень ст.223 ЦПК України, розглянути справу у відсутність представника відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів. Вислухавши представника позивача адвоката Мотузюк Б.М., повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Установлено, що [PERSON] є клієнтом АТ КБ «ПриватБанк» та користувачем послуг банку. На ім`я позивачки відкрито розрахунковий рахунок № [NUMBER] (картковий рахунок № [NUMBER] та № [NUMBER] ) . Відповідно до витягу з ЄРДР від 24.07.2025 року за № 12025170430000782 внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 190 КК України, за фактом того, що 19.07.2025 року на мобільний телефон заявниці № [NUMBER] зателефонувала невідома особа з №30443913517 та, представившись співробітником АТ КБ «ПриватБанк», шляхом обману заволоділа грошовими коштами, які були зняті без її згоди з карток заявниці в АТ КБ «ПриватБанк»: № [NUMBER] кошти в сумі 17 5000 грн., з карти № [NUMBER] кошти в сумі 6 000 грн., з кредитної карти (номер невідомо) кошти в сумі 99 899 грн., після того як вона за вказівкою невідомої особи надала доступ до свого мобільного додатку «Приват 24», внаслідок чого останній було завдано матеріального збитку на суму 123 399 грн. (а.с.37). Підставою для внесення відомостей до ЄРДР стала заява [PERSON] про кримінальне правопорушення від 23.07.2025 року. Згідно з наданими поясненнями представника позивача, досудове розслідування кримінального провадження № 12025170430000782 триває, вироку по справі немає. Виписками АТ КБ «ПриватБанк» по рахунку № [NUMBER] (картковий рахунок № [NUMBER] та № [NUMBER] ), підтверджено використання кредитних коштів на загальну суму 23 500,00 грн. Згідно з листом АТ КБ «Приват Банк» від 19.09.2025 року, банком була проведена службова перевірка, за результатами якої встановлено наступне. Оспорювані платіжні операції були здійснені шляхом створення платежів в системі дистанційного обслуговування клієнтів Internet Banking Приват24 (далі - Приват24). Вхід в Приват24 був здійснений під авторизацією клієнта з нетипового пристрою. У подальшому було здійснено зміну логіну та паролю. Вказані дії можливо було здійснити лише за допомогою використання фінансового телефону та іншої особистої інформації Клієнта. Також відповідачем було зазначено, що ним було ініційовано проведення претензійної роботи за заявками №3460183, 3460182 згідно з правилами Міжнародної платіжної системи MasterCard з приводу оскарження операцій, проведених з використанням платіжної картки N? [NUMBER] . За результатами проведення претензійної роботи, на жаль, було отримано відмову. Відповідач рекомендував позивачу звертатись із заявою про вчинення кримінального правопорушення до правоохоронних органів (а.с.55-57). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. За змістом ст.1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами НБУ та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Частиною 22 статті 38 Закону України «Про платіжні послуги» передбачено, що Національний банк України визначає порядок здійснення емісії та використання електронних платіжних засобів, обмеження щодо здійснення емісії та використання електронних платіжних засобів, у тому числі в платіжних системах. Відповідно до пунктів 143, 146 розділу VIІ «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 року № 164, надавач платіжних послуг у разі виконання помилкової платіжної операції з рахунку неналежного платника, якщо власник рахунку/держатель невідкладно повідомив про платіжні операції з використанням платіжного інструменту, які ним не виконувалися, зобов`язаний негайно після виявлення помилки або після отримання повідомлення (залежно від того, що відбулося раніше) переказати за рахунок власних коштів суму платіжної операції на рахунок неналежного платника; власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Отже, відповідальність емітента платіжного засобу презюмується, якщо не доведено протилежне. Саме на емітента платіжного засобу законодавством покладений обов`язок доведення факту порушення користувачем вимог нормативних актів, внаслідок якого ініційовано платіжну операцію, яку користувач не санкціонував та/або не здійснював. Власник рахунку не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій у разі відсутності доказів сприяння ним втраті, використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Відповідно до частин 1, 5 і 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням наведених норм права і встановлених обставин, суд вважає, що банк не надав належних і допустимих доказів сприяння [PERSON] втраті, використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Факт звернення до банку щодо незаконних транзакцій та звернення до правоохоронних органів з приводу вчинених шахрайських дій свідчать про те, що у позивачки дійсно була відсутня воля на вчинення банківських операцій 19.07.2025 року. Суд приймає до уваги нерівний стан сторін у зазначених договірних відносинах, які є споживчими за своєю правовою природою. При цьому правові та фактичні можливості з доведення обставин справи належать переважно банку. Відповідачем не спростовано обставини, викладені позивачем. Враховуючи споживчий характер правовідносин між сторонами, суд виходить з того, що за відсутності належних і допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 16 серпня 2023 у справі № 176/1445/22. У постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 537/3312/16-ц зазначено: «сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції». У постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15 зазначено, що: «відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення № 223 банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Аналогічні позиції викладені у постановах Верховного Суду від 08 лютого 2018 року в справі № 552/2819/16-ц (провадження № 61-1396св18); від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15; від 14 лютого 2018 року в справі № 127/23496/15-ц (провадження № 61-3239св18); від 11 березня 2015 року у справі № 6-16цс15; від 20 червня 2018 року в справі №691/699/16-ц (провадження № 61-16504св18); від 14 лютого 2018 року у справі №127/23496/15-ц (провадження № 61-3239св18); від 03 липня 2019 року у справі №537/3312/16-ц (провадження № 61-17629св18); від 02 квітня 2025 року у справі №761/43146/21 (провадження № 61-82св24). З урахуванням наведеного вище, заслуговують на увагу доводи позивача про незаконність платіжних операцій від 19.07.2025 року. Тому підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з банку на користь позивачки коштів у сумі 23 500 грн., знятих внаслідок несанкціонованих платіжних операцій. Слід зазначити, що сама по собі відсутність вироку у кримінальній справі за фактом незаконного заволодіння невстановленими особами грошовими коштами із використанням карткових рахунків, відкритих на ім`я [PERSON] , не є підставою для відмови у задоволенні позову. Щодо вимог про скасувати нарахованої АТ КБ «Приват Банк» заборгованості [PERSON] перед АТ КБ «Приват Банк» за кредитною карткою Універсальна GOLD [NUMBER] (№ [NUMBER] ) за користування використаним кредитним лімітом в розмірі 99 899,00 грн., то такі вимоги задоволенню не підлягають з підстав обрання неефективного способу захисту порушеного права. Так, згідно з листом АТ КБ «Приват Банк» від 19.09.2025 року між [PERSON] та банком було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого Клієнт отримала кредит у формі встановленого кредитного ліміту на платіжну картку № [NUMBER] у сумі 100000.0 грн. Договір було укладено шляхом підписання Заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг (далі - Умови), розміщених на офіційному сайті https://privatbank.ua/terms/ у мережі Інтернет, на підставі ст.634 Цивільного кодексу України. Станом на поточну дату за Договором обліковується заборгованість. Відповідно до позову, укладення цього кредитного договору позивачка не ініціювала, що виключає проведення операцій за таким договором і неможливість відновлення залишку кредитних коштів на рахунку. Суд вважає, що належним способом захисту у цьому випадку є звернення з позовом про визнання відсутності права вимоги в особи, що вважає себе кредитором, і відсутності кореспондуючого обов`язку особи-боржника у відповідних правовідносинах. Такий спосіб захисту є превентивним і спрямований на усунення правової невизначеності. Тобто, відповідне судове рішення має забезпечити, щоби обидві сторони правовідносин могли у майбутньому знати про права одна одної та діяти, не порушуючи їх. З огляду на викладене позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 1331,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial