Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

У листопаді 2025 року позивач ТОВ "Споживчий центр" звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 24 жовтня 2024 року між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] укладено кредитний договір № 24.10.2024-100002451, згідно з умовами якого ТОВ "Споживчий центр" надало позичальнику [PERSON] кредит у сумі 10000,00 грн строком на 98 календарних днів з дати надання кредиту. Дата повернення (виплати) кредиту - 29 січня 2025 року. Відповідач належним чином не виконував зобов`язання, взяті на себе за кредитним договором, допустив заборгованість за кредитним договором від 24 жовтня 2024 року № 24.10.2024-100002451 у сумі 7700,00 грн, у тому числі заборгованість за кредитом у сумі 7000,00 грн, проценти за користування кредитом у сумі 700,00 грн. За таких обставин позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 24 жовтня 2024 року № 24.10.2024-100002451 у сумі 7700,00 грн, а також присудити з нього судовий збір. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 02 грудня 2025 року прийнято до провадження позовну заяву ТОВ "Споживчий центр" до [PERSON] про стягнення заборгованості та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін у справі. Зазначена ухвала була надіслана відповідачеві за адресою, за якою зареєстроване його місце проживання. Поштове відправлення з ухвалою судді Оболонського районного суду міста Києва від 02 грудня 2025 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі повернуто відправнику з проставленням 12 грудня 2025 року у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи у місці проживання. Отже, за положеннями п. 4 ч. 6 ст. 272 ЦПК України ухвала судді Оболонського районного суду міста Києва від 02 грудня 2025 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі вважається врученою відповідачу 12 грудня 2025 року (зазначене узгоджується із правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2024 року у справі № 752/5040/19, від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18). У строк, визначений вказаною ухвалою, відповідач відзив на позовну заяву ТОВ "Споживчий центр" до суду не подав. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин суд ухвалив розглянути справу за наявними матеріалами. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини. Ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст. 6, ч. 1 ст.627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У ч. 2 ст. 639 ЦК Українизазначено, що договір, укладений задопомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Судом з`ясовано, що 24 жовтня 2024 року між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] укладено в електронному вигляді з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", кредитний договір№ 24.10.2024-100002451, за умовами якого ТОВ "Споживчий центр" зобов`язалось надати позичальнику [PERSON] кредит у сумі 10000,00 грн на строк 98 календарних днів. Кінцевий термін повернення кредиту - 29 січня 2025 року. Процентні ставки за договором: фіксована"Стандарт" у розмірі 1 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 4 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів; фіксована "Економ" у розмірі 0,5 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт". Комісія за надання кредиту - 5 % від суми кредиту, що становило 500,00 грн. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту на розмір комісії у відсотковому значенні. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості - 500,00 грн у кожному із 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується кредитором та обліковується в перший день кожного з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно з графіком платежів. Оскільки цей договір укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток, та відповідач підписав його електронним підписом одноразовим ідентифікатором, тому без отримання відповідного ідентифікатора, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такий договір не був би укладений. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19, від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20, від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20, від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. ТОВ "Споживчий центр" належно виконало умови кредитного договору, надавши відповідачу кредитні кошти у сумі 10000,00 грн, що підтверджується відповіддю ТОВ "Універсальні платіжні рішення" від 31 жовтня 2025 року за вих. № 189-3110 (а. с. 30). Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Позичальник [PERSON] не виконав зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, допустив заборгованість за кредитним договором від 24 жовтня 2024 року № 24.10.2024-100002451. За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року № 3498-IX, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" доповнено п. 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. П. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування" передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року № 3498-IX, установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Згідно з нормою ч. 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року № 3498-IX дія п. 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Зважаючи на те, що кредитний договір № 24.10.2024-100002451 укладено 24 жовтня 2024 року, тобто після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року № 3498-IX, максимальний розмір денної процентної ставки за користування кредитом не міг перевищувати 1 %. Денна процентна ставка за кредитом, встановлена у кредитному договорі від 24 жовтня 2024 року № 24.10.2024-100002451,не перевищує максимального розміру, встановленого п. 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування". Проценти за користування кредитом за кредитним договором від 24 жовтня 2024 року № 24.10.2024-100002451 нараховувались в межах строку кредитування (з 24 жовтня 2024 року до 29 січня 2025 року). Строк кредитування, погоджений сторонами, складає 98 днів, а тому кредитодавець вправі вимагати у позичальника сплати процентів за користування кредитом від 24 жовтня 2024 року № 24.10.2024-100002451 за період з 24 жовтня 2024 року до 29 січня 2025 року. Сума процентів за користування кредитом, які підляють стягненню за кредитним договором від 24 жовтня 2024 року № 24.10.2024-100002451, становить 7700,00 грн (10000,00 грн х 0,5 % х 42 дні = 2100,00 грн) + (10000,00 грн. х 1 % х 56 днів = 5600,00 грн) = 7700,00 грн). Позичальник [PERSON] на погашення заборгованості за кредитом сплатив грошові кошти у загальний сумі 15875,00 грн. Отже, стягненню з [PERSON] підлягає заборгованість за кредитним договором від 24 жовтня 2024 року № 24.10.2024-100002451 у сумі 1825,00 грн, що складається з заборгованості за тілом кредиту (10000,00 грн + 7700,00 грн - 15875,00 грн = 1825,00 грн). Відповідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). З огляду на викладене суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ "Споживчий центр" заборгованість за кредитним договором від 24 жовтня 2024 року № 24.10.2024-100002451 у сумі 1825,00грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь ТОВ "Споживчий центр" підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог у сумі 574,14 грн (1825,00 грн / 7700,00 грн х 2422,40 грн = 574,14 грн).

Outcome: partial