Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

05.12.2025 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до [PERSON] , в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 30.05.2024 року у розмірі 33684,99 грн, станом на 05.12.2025 року, яка складається з наступного: 16999,94 грн - заборгованість за кредитом; 15435,05 грн - заборгованість по відсоткам, 1250,00 грн - пеня. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 30.05.2024 року відповідач приєднався до Умов та правил надання банківських послуг АТ «А-Банк» з метою укладення кредитного договору №б/н та отримання кредитної картки. На підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, відповідно до умов договору. У зв`язку з невиконанням прийнятих на себе зобов`язань за вказаним договором у відповідача станом на 05.12.2025 року утворилась заборгованість в розмірі 33684,99 грн, яку сторона позивача просить суд стягнути з відповідача на свою користь. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.12.2025 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В. Ухвалою судді від 10.12.2025 року позовну заяву було залишено без руху. 15.12.2025 року позивачем було усунуто недоліки позовної заяви. Ухвалою судді від 17.12.2025 року прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), проте в ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 17.12.2025 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу за адресою зареєстрованого місця проживання направлялась ухвала про відкриття провадження у справі. Вказане поштове відправлення повернулось на адресу суду 12.01.2026 року з відміткою «повертається, за закінченням терміну зберігання». Відповідно до п.п. 91, 99, 101 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету міністрів України №270 від 05.03.2009 року інформація про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу надсилається адресату у вигляді смс-повідомлення за номером мобільного телефону, зазначеним на поштовому відправленні, поштовому переказі, а у разі відсутності номера мобільного телефону - шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки бланку повідомлення встановленого зразка. Рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. У разі, коли адресата неможливо повідомити про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу за номером телефону, зазначеним відправником у поштовій адресі, до його абонентської поштової скриньки вкладається повідомлення про надходження такого поштового відправлення, поштового переказу. Крім того, відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові №922/1714/18 від 17.04.2019 року, яка, з точки зору ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судом, неотримання судових повісток особою, які направлялися за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання є свідомими, спрямовані на затягування розгляду справи та свідчать про зловживання процесуальними правами, які направлені на перешкоджання здійснення своєчасного розгляду справи. Виходячи з цього, порядку повідомлення адресата про надходження судової повістки, неявка адресата за її отриманням у поштовому відділенні є відмовою від її отримання, а тому повідомлення відповідача про час розгляду справи суд вважає належним. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження також шляхом розміщення відповідного оголошення на веб-сайті Судової влади України та надсиланням копії ухвали про відкриття провадження у справі на відому електронну адресу відповідача, не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Враховуючи рішення ЄСПЛ у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» (№12307/16), яким визначено, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду, а тому права такої особи щодо розгляду справи у його відсутності, порушені не були. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Також, Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 30.05.2024 року [PERSON] звернувся до АТ «Акцент-Банк» із анкетою-заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», згідно з умовами якої відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. 30.05.2024 року відповідачем також був підписаний паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «Зелена». У паспорті сторони узгодили наступні умови: тип кредиту кредитування рахунку з пільговим періодом використання; сума/ліміт кредиту - до 200000,00 грн (в залежності від суми, яка погоджена у заявці на кредит); строк кредитування - 240 місяців з правом автоматичного продовження; процентна ставка у межах пільгового періоду 0,000001 %; процентна ставка за межами пільгового періоду 40,8% річних; розмір щомісячних платежів (включаючи плату за використання кредитних коштів за звітний період) становить - 4% від заборгованості, але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 6,8% у місяць на суму загальної заборгованості (у випадку наявності простроченої заборгованості). Як вбачається з довідки АТ «Акцент-Банк» боржнику [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] та видано наступні кредитні картки: - № [NUMBER] , строком дії до грудня місяця 2031 року; - № [NUMBER] , строком дії до грудня місяця 2031 року; - № [NUMBER] , строком дії до грудня місяця 2028 року. Таким чином, свої зобов`язання за договором позивач виконав в повному обсязі. Як вбачається з довідки за лімітами АТ «Акцент-Банк» [PERSON] 30.05.2024 року було встановлено кредитний ліміт у розмірі 17000,00 грн. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що за підрахунками позивача, в зв`язку з порушенням взятих на себе зобов`язань, у [PERSON] виникла заборгованість станом на 05.12.2025 року в розмірі 33684,99 грн, яка складається з: 16999,94 грн - заборгованість за кредитом; 15435,05 грн - заборгованість по відсоткам, 1250,00 грн - пеня. З вищезазначеного розрахунку також вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами. Зазначений розрахунок заборгованості, проведений позивачем, відповідачем не спростовано, відповідно приймається судом до уваги. Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за його використання. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім того, ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що у разі якщо за договором позичальник зобов`язувався повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Вказаними вище доказами позивачем у достатній мірі доведений факт отримання відповідачем вищезазначеного кредиту. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку, а також жодних заперечень щодо наведеного позивачем розрахунку заборгованості. Разом з тим, щодо нарахованої позивачем пені за неналежне виконання відповідачем своїх боргових зобов`язань у розмірі 1250,00 грн, суд звертає увагу на наступне. Так, пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України унормовано, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року за №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, на території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Згодом, неодноразово воєнний стан на території України продовжувався у встановленому законом порядку і є чинним на даний час. Таким чином, в умовах воєнного стану позичальник (боржник) звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення грошового зобов`язання. Отже, беручи до уваги період виникнення зазначених договірних відносин кредитування, що мало місце з 30 травня 2025 року та період відповідного прострочення, вимоги позивача у частині нарахування пені не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та є безпідставними, а тому не підлягають задоволенню. Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення із [PERSON] на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованості за Кредитним договором №б/н від 30 травня 2025 року у загальному розмірі 32434,99 грн (16999,94 грн (заборгованість за кредитом) + 15435,05 грн (заборгованість по відосткам). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача (згідно розміру задоволених вимог) також підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, а саме 2332,77 грн судового збору, сплата якого підтверджується платіжним дорученням №6005315542068 від 05.12.2025 року.

Outcome: partial