Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

У січні 2026 року [PERSON] звернулась до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту смерті, в якій просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженки хутора Богданівка, Слов`яносербського району, Луганської області, громадянки України, яка померла [INFO] у с. Яснодольськ, Алчевського району, Луганської області, Україна, у віці 92 років, причина смерті: хронічна судинна енцефалопатія ІІ ст., церебральний атеросклероз. Позиція заявника В обґрунтування заяви заявниця посилається на те, що [INFO] у [ADDRESS] , померла її тітка [PERSON] , [INFO] , уродженка хутора Богданівка, Слов`яносербського району, Луганської області, громадянка України. Документом, що підтверджує її смерть є свідоцтво про смерть, серії [NUMBER] , яке 14.10.2025 видане Слов`яносербським районним відділом запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки, тобто неповноважним державним органом, який розташований на непідконтрольній території України, що не може бути використане заявницею для реєстрації смерті на території України. У зв`язку з наведеним, заявниця вимушена звернутися до суду. Заяви, клопотання сторін; інші процесуальні дії у справі Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2026 відкрито провадження по справі. Заявниця у судове засідання не з`явилась, просила розгляд справи проводити за її відсутності, заяву підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити. Представник Павлоградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у судове засідання не з`явився. Фактичні обставини, встановлені судом Матеріалами справи встановлено, що заявниця [PERSON] , [INFO] , є родичкою (племінниця) [PERSON] , [INFO] , яка за життя склала на неї заповіт від 18.07.2012 на усе належне їй майно, посвідчений 18.07.2012 приватним нотаріусом Кіровського міського нотаріального округу Шестун Н.Г., реєстровий № 1023. [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , громадянка України, проживала за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до медичного свідоцтва про смерть серії 43 № 269000406 від 10.10.2025 ДБУ Слов`яносербської Центральної районної лікарні ЛНР, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , о 01 год. 00 хв., за адресою: [ADDRESS] , причина смерті: хронічна судинна енцефалопатія ІІ ст., церебральний атеросклероз, що є неналежним документом на території України. На підставі вищезазначеного медичного свідоцтва про смерть, 14.10.2025 Слов`яносербським районним відділом запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки видано свідоцтво серії [NUMBER] про смерть [INFO] [PERSON] , о 01 год. 00 хв., за адресою: ЛНР, Слов`яносербський район, с. Яснодольськ, про що зроблений відповідний запис № 170259940002800582004 від 14 жовтня 2025 року, що також є неналежним документом на території України. Як вбачається із заяви [PERSON] , остання просить суд встановити факт смерті [PERSON] для відповідної реєстрації на території України, з метою реалізації своїх спадкових прав. Норми права, які застосував суд, та висновки Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що тимчасово окупованою територією є, зокрема, сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях. Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан. Дія воєнного стану в Україні, станом на день розгляду заяви, продовжена Указами Президента України. Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.03.2025 за № 380/43786. Відповідно до вказаного Переліку, вся територія Алчевського району (раніше мав назву Слов`яносербський район) з 07.04.2014 тимчасово окупована Російською Федерацією. Згідно з ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину адміністративної межі та лінії зіткнення між тимчасово окупованою територією та іншою територією України, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Частиною 1 статті 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть). Після смерті [PERSON] на тимчасово непідконтрольній Україні території, а саме, у с. Яснодольськ, Алчевського району, Луганської області, заявниця не може отримати свідоцтво про смерть відповідного зразка, а отримане свідоцтво про смерть [PERSON] , яке видане Слов`яносербським районним відділом запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки, тобто неповноважним державним органом, який розташований на непідконтрольній території України, не може бути використане заявницею для реєстрації смерті на території України. Як визначено статтею 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. Судом з достовірністю встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженка хутора Богданівка, Слов`яносербського району, Луганської області, громадянка України, ідентифікаційний номер: [NUMBER] , померла [INFO] за місцем проживання у [ADDRESS] , що не контролюється владою України та унеможливлює реєстрацію факту смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану України. Оскільки вся територія Алчевського району, Луганської області відноситься до тимчасово окупованої території України, то суд вважає поважною причину неможливості реєстрації органом державної реєстрації цивільного стану України факту смерті [PERSON] , за місцем настання смерті, а тому суд вважає за необхідне встановити зазначений юридичний факт з метою забезпечення реалізації прав заявниці. Встановлення факту смерті [PERSON] заявниці необхідно для отримання свідоцтва про смерть відповідного зразка, для подальшого його використання в цивільно-правових відносинах, згідно законодавства України. Беручи до уваги те, що від встановлення даного юридичного факту залежить виникнення особистих майнових прав заявниці, а законом не визначено іншого порядку їх встановлення, суд вважає, що вимоги заявниці підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат Відповідно до п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, втрати документів, необхідних для отримання компенсації за пошкоджені та знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved