Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

Представник ТОВ «ФК «ЕЙС» звернувся до суду з позовом вказуючи, що 18.07.2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] , в електронній формі, було укладено Кредитний договір № 00-9810135. Сторонами було погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розміру і типу процентної ставки. Попри це, відповідач не виконала свого обов`язку та не повернула наданого їй кредиту в строки, передбачені кредитним договором. Тому загальна сума заборгованості за договором становить 15 152 грн. 30 коп., а саме: 7 700 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 7 452 грн. 30 коп. - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом. 20.01.2025 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЕЙС» було укладено Договір факторингу № 20012025-МК/Ейс, відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 00-9810135. Зазначає, що після відступлення права вимоги, позивач не здійснював жодних нарахувань за кредитним договором. Однак, станом на дату подання позовної заяви на рахунки Позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості від Відповідачки за Кредитним договором. З огляду на вказані обставини, звертається до суду з відповідним позовом та просить стягнути з відповідачки заборгованість, що становить 15 152 грн. 30 коп., а також, понесених судових витрат, що складаються з судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, одночасно із заявленими позовними вимогами поросив справу розглянути без їхньої участі, позовні вимоги підтримав та проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилась, до суду подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнала та просила зменшити суму судових витрат. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Враховуючи позиції сторін та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення виходячи з такого. Судом встановлено, що 07 червня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] було укладено Договір кредитної лінії № 00-9810135, за яким кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у формі кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію, а також виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно з п. 1.2.-1.3. Договору, сума ліміту кредитної лінії (сума кредиту) складає: 7000 грн. Строк дії кредитної лінії (строк кредитування): 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту кредитодавцю в останній день строку кредитування (дата остаточного повернення кредиту) - 02 червня 2025 року, згідно умов п. 1.2-1.3 цього Договору. Позичальник зобов`язаний здійснювати оплату нарахованих процентів в Періодичну дату оплати процентів, а саме: 02 липня 2024 року та на кожний 15 день після цієї дати протягом строку кредитування. Дата повернення кредиту, періодичні дати оплати процентів та дата сплати комісії зазначаються в Графіку платежів, який міститься в Додатку 1 до цього Договору та є його невід`ємною частиною (п. 1.4. Договору). Відповідно до п. 1.5. Договору, тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процента ставка складає 1,47 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в п. 1.3. цього Договору (за виключенням строку кредитування, коли позичальник має право на використання зниженої процентної ставки). Кредитодавець одноразово нараховує Комісію за надання кредиту у розмірі 10,00 % від суми кредиту, що складає 700 грн., яку позичальник зобов`язаний сплатити на умовах, визначених пунктом 3.4 цього Договору (п. 1.6. Договору). Договір укладається Сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію» (п. 2.2. Договору). Пунктом 2.8. Договору передбачено, що кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачі кредиту: 07 червня 2024 року. Сума кредиту перераховується кредитодавцем в сумі 7 000,00 грн. на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . Відповідач прийняла умови кредитного договору та підписала зазначений кредитний договір та Додаток № 1 до Кредитного договору (Графік платежів) з використанням одноразового ідентифікатора «77938». До Договору додаються Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «МАКС КРЕДИТ», в редакції від 05.01.2024 року та Паспорт споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), що, крім іншого, містить в собі: Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, Інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, Порядок повернення кредиту. [PERSON] (дата народження: [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ), з якою укладено договір 00-9810135 від 07 червня 2024 року, ідентифікована ТОВ "Макс Кредит". Акцепт договору підписано позичальником аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора «77938» та відправлено 07.06.2024 року о 16:27:01 год. на номер телефону [NUMBER] , що стверджується Довідкою про ідентифікацію. ТОВ «Платежі Онлайн», як технологічний оператор платіжних послуг повідомляє, що на сайті Торговця (TREBA.CREDIT) через платіжний сервіс «Platon» було проведено успішні транзакції, про що свідчить Інформаційна довідка № 173/02 від 06.02.2025 року. Реєстр транзакцій подано у Додатку 1, за яким підтверджено, що на картку відповідача № [NUMBER] було перераховано 7 000 грн. ТОВ «МАКС КРЕДИТ» надано також додаткову інформацію щодо ПІБ, РНОКПП та номера договорів позичальників, зокрема й [PERSON] , якій були перераховані кошти через платіжний сервіс «Platon» (ТОВ «Платежі Онлайн»). З Інформації, що надійшла від АТ "Ощадбанк" встановлено, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) відкритий банківський рахунок № [NUMBER] (UAH), до якого емітовано банківську платіжну картку № [NUMBER] . Додано також підтверджуючий документ щодо зарахування коштів у сумі 7 000 грн. Повідомлено також, що за платіжною картою № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), наявний фінансовий номер [NUMBER] , який знаходиться в анкетних даних. 20 січня 2025 року було укладено Договір факторингу № 20012025-МК/ЕЙС, за яким ТОВ «МАКС КРЕДИТ» відступило на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» право грошової вимоги, в тому числі, до Відповідачки за Кредитним договором № 00-9810135 від 07 червня 2024 року в загальному розмірі 15 152 грн. 30 коп., відповідно до Реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між боржниками та ТОВ «Макс Кредит» до Договору факторингу № 20012025-МК/ЕЙС від 20 січня 2025 року. Відповідно до Виписки з особового рахунку [PERSON] за Кредитним договором №00-9810135 від 07 червня 2024 року, заборгованість перед ТОВ "ФК "ЕЙС" за кредитним договором становить 15 152 грн. 30 коп., а саме: 7 700 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 7 452 грн. 30 коп. - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до положень ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (п. 5 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 12, 13 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредиторові, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Всупереч умовам кредитного договору, відповідачка не виконала своїх зобов`язань та не здійснила жодного платежу для погашення заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки первинного кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЕЙС" за Кредитним договором № 00-9810135 від 07 червня 2024 року у загальному розмірі 15 152 грн. 30 коп. Сторона відповідача позовні вимоги визнала у повному обсязі. Тому, суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази відповідають дійсним обставинам справи, а отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за договором в повному обсязі. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім судові витрати у виді судового збору в розмірі 2 422, 40 грн. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як зазначено у ч. 4-6 вказаної статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Так, на підтвердження суми судових витрат, пов`язаних з розглядом справи позивачем додано: Договір про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025 року; Додаткову угоду № 25770856704 до Договору про надання правничої допомоги від 11.09.2025 року; Акт прийому-передачі наданих послуг (що є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги) від 01.10.2025 року, за яким перелік наданих правових та юридичних послуг оцінено в 7 000,00 грн. Судом встановлено, що позивач користувався правовою допомогою та поніс витрати на правничу допомогу. При цьому суд вказує на відсутність обов`язку присуджувати стороні, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved