Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Виконувач обов`язків керівника Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області Шевченко Д.О. 06.01.2025 звернувся до суду з позовом в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає Національна служба здоров`я України, в якому просив стягнути з [PERSON] витрати, понесені закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину [PERSON] , в сумі 7 236 грн 54 коп. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.02.2024 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим на підставі ст.46 КК України, кримінальне провадження №12023121020000676 від 20.07.2023 стосовно [PERSON] закрито. Внаслідок отриманих від кримінального правопорушення ушкоджень потерпілий [PERSON] в період з 19.07.2023 до 31.07.2023 перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні КНП «Знам`янська міська лікарня ім.А.В.Лисенка» Знам`янської міської ради, вартість його лікування становить 7 236 грн 54 коп. Послуги вказаного медичного закладу пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам та оплачені Національною службою здоров`я України як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України. Оскільки НСЗУ в межах кримінального провадження не зверталася з позовом про відшкодування витрат, понесених на лікування потерпілого, [PERSON] такі витрати добровільно не відшкодовані, тому, в порядку ст.56 ЦПК України, прокурор звернувся до суду з цим позовом. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, зафіксувавши факт того, що [PERSON] добровільно в повному обсязі відшкодувала заявлені до стягнення витрати після звернення до суду з цим позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Також представник позивача повідомила суд, що спірні кошти в розмірі 7 236 грн 54 коп дійсно були сплачені до Державного бюджету України. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні, оскільки шкода нею відшкодована в повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала. Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 19.07.2023 приблизно о 21 год 30 хв [PERSON] , керуючи власним технічно справним автомобілем «Citroen С4» (реєстраційний номер [NUMBER] ), який згідно з технічними характеристиками обладнаний антиблокувальною системою гальм (ABS), яка, у разі застосування водієм екстреного гальмування, не приводить до блокування коліс і дає можливість контролювати рух автомобіля при одночасному гальмуванні та маневруванні, в салоні якого в якості пасажира знаходився [PERSON] , рухалася в темну пору доби з увімкненим ближнім світлом фар з приблизною швидкістю 30-40 км/год по проїжджій частині вул.Вокзальна у с.Богданівка Кропивницького району Кіровоградської області. Рухаючись по вказаній вулиці на ділянці проїжджої частини поруч з будинком [ADDRESS] , [PERSON] , проявивши безпечність до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, в порушення вимог п.2.3 (б) Правил дорожнього руху, невідповідним чином відреагувала на появу рухомого об`єкту на проїжджій частині, а саме на собаку, яка перебігала проїжджу частину справа наліво, після чого, в порушення вимог п.12.3 Правил дорожнього руху, з метою недопущення наїзду на вказану собаку, повернула кермо вліво, тобто у напрямку руху собаки, при цьому, в порушення вимог п.12.1 Правил дорожнього руху, не врахувавши дорожню обстановку та наближення до проїжджої частини приватних будинків та вуличних комунікацій, помітила перед собою стовп лінії електропередач та, з метою уникнення зіткнення з вказаним об`єктом, повторно порушивши вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху, повернула кермо праворуч, унаслідок чого керований нею автомобіль «Citroen С4» виїхав за межі проїжджої частини вправо, де відбулося зіткнення автомобіля з деревом. Згідно з висновками судових інженерно-транспортних експертиз по дослідженню обставин дорожньо-транспортної пригоди №СЕ-19/112-23/8122-ІТ від 28.08.2023, №СЕ-19/112-23/11205-ІТ від 15.11.2023 та №3829/23-27 від 14.12.2023 в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди знаходяться невідповідні дії водія [PERSON] вимогам п.п.2.3 (б), 12.1 та 12.3 Правил дорожнього руху. Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди пасажир [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої плечової кістки на межі середньої третини - нижньої третини зі зміщенням уламків, забійної рани правого променево-зап`ясного суглобу, які згідно з висновком судово-медичної експертизи №135 від 04.09.2023 відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості. Таким чином, своїми діями [PERSON] вчинила порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України. Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.02.2024 у справі №389/177/24 (провадження №1-кп/389/8/24), яка набрала законної сили 21.02.2024, [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченої з потерпілим, а кримінальне провадження №12023121020000676 від 20.07.2023 стосовно неїзакрито. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена ухвала, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Потерпілий [PERSON] , якому цим кримінальним правопорушенням заподіяні тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, в період з 19.07.2023 до 31.07.2023 (12 ліжко-днів) знаходився на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні КНП «Знам`янська міська лікарня імені А.В.Лисенка» Знам`янської міської ради. Витрати на лікування потерпілого покриваються пакетом послуг за договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладеним з Національною службою здоров`я України, та складають 7 236 грн 54 коп., що підтверджується довідкою №03/2871 від 13.11.2024, виданою вказаним медичним закладом. Згідно з ч.3 ст.56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (ч.4 ст.56 ЦПК України). Відповідно до ст.131-1 Конституції України прокуратура України становить єдину систему, на яку покладається, у тому числі, представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом. Підставою представництва прокурором інтересів держави у суді відповідно до ст.23 Закону України «Про прокуратуру» є не здійснення або неналежним чином здійснення захисту інтересів держави органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно з ч.3 ст.1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» №2168-VIII від 19.10.2017 держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій. Згідно з п.5 ч.1 ст.7 Закону №2168-VIII однією з функцій Національної служби здоров`я України, як Уповноваженого органу, є укладення, зміна та припинення договорів про медичне обслуговування населення та договорів про реімбурсацію. Між Національною службою здоров`я України та КНП «Знам`янська міська лікарня імені А.В.Лисенка» Знам`янської міської ради укладено договір про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій №1525-Е123-Р000 від 06.02.2023. Пунктом 8 Типової форми договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №410 від 25.04.2018, надавач зобов`язується надавати медичні послуги за програмою медичних гарантій пацієнтам, а замовник зобов`язується оплачувати такі послуги відповідно до встановленого тарифу та коригувальних коефіцієнтів. Відповідно до п.6 Порядку реалізації програми державних гарантій медичного обслуговування населення у 2023 році, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1464 від 27.12.2022, Національна служба здоров`я України в межах програми медичних гарантій укладає договори про надання медичних послуг за програмою медичних гарантій, крім медичних послуг, включених до переліку платних послуг, які надаються в державних і комунальних закладах охорони здоров`я, та медичних послуг, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів інших програм державного бюджету, а також інших джерел, не заборонених законодавством. Таким чином, послуги КНП «Знам`янська міська лікарня імені А.В.Лисенка» Знам`янської міської ради, пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачуються Національною службою здоров`я України як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України. Окружною прокуратурою встановлено, що Національною службою здоров`я України не вжито заходів з метою стягнення витрат за лікування потерпілого, які були виділені з бюджетних коштів, тому прокурор правомірно звернувся з цим позовом до суду з метою захисту інтересів держави в бюджетній сфері. Положеннями ст.1166 ЦК України передбачено відшкодування матеріальної шкоди при наявності складу правопорушення: протиправних дій особи, заподіяння шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою і наслідками, вини особи, що спричинили збиток. Згідно з ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» №11 від 07.07.1995 судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 (далі Порядок №545). Цим Порядком передбачено, що сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених в стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. До справи має бути приєднана довідка розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Пунктом 2 Порядку №545 передбачено, що визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Згідно з п.3 Порядку №545 визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі, коли при ухвалені вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Враховуючи, що між протиправними діями відповідачки, внаслідок яких потерпілому [PERSON] заподіяні тілесні ушкодження, та перебуванням останнього на стаціонарному лікуванні існує причинно-наслідковий зв`язок, а також те, що понесені державою витрати на лікування потерпілого в сумі 7 236 грн 54 коп, які визначені відповідно до вимог Порядку №545, на час подання цього позову до суду відповідачкою в добровільному порядку не відшкодовані, тому суд дійшов висновку, що заявлені у позові вимоги були обґрунтованими та доведеними. Разом з тим судом встановлено, що надалі, вже після пред`явлення цього позову та відкриття провадження у справі, відповідачкою була повністю погашена заборгованість, яка є предметом цього спору. Так, з матеріалів справи слідує, що згідно з квитанцією до платіжної інструкції №0.0.4190812292.1 від 14.02.2025 [PERSON] під час розгляду цієї справи сплачено на користь державного бюджету 7 236 грн 54 коп. Отже, на момент звернення прокурора до суду предмет спору в цій справі мав місце, однак припинив своє існування після пред`явлення позову внаслідок виконання відповідачкою заявлених до неї вимог, тому суд не вбачає підстав для задоволення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України та враховуючи, що цим судовим рішенням в позові відмовлено, тому понесені прокуратурою судові витрати необхідно віднести на її рахунок.

Outcome: dismissed