Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії від 17.02.2025 року в розмірі 67670,28 грн., судовий збір 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 17.02.2025 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про відкриття кредитної лінії згідно ЗУ «Про електронну комерцію», який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором, за яким відповідачу було надано кредит у розмірі 15000 грн, на строк кредитування 365 днів, базовий період 21 днів, знижена процентна ставка 0, 01% в день, стандартна ставка: 1,00% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення договору, 0,74% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період, починаючи з 181 календарного дня дії договору і до закінчення строку дії договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (до тієї із зазначених дат, яка настане раніше). Окрім цього, сторонами було також укладено Додаткову угоду від 12.03.2025 року до договору про відкриття кредитної лінії від 17.02.2025 року, згідно якої сторони погодили надання додаткових коштів у кредит у розмірі 6500 грн., продовжили строк кредитування на 365 днів з дати укладення цієї додаткової угоди, строк кредитування становить 388 днів. Також, сторонами було укладено Додаткову угоду від 01.04.2025 року до договору про відкриття кредитної лінії від 17.02.2025 року, згідно якої сторони погодили надання додаткових коштів у кредит у розмірі 4000 грн., продовжили строк кредитування на 365 днів з дати укладення цієї додаткової угоди, строк кредитування становить 408 днів Відповідач не виконує належним чином зобов`язання за кредитним договором, що укладений між ним та позивачем, в результаті чого виникла заборгованість. Таким чином, станом на 21.10.2025 року за відповідачем по укладеному з позивачем кредитному договору наявна заборгованість на загальну суму 67670,28 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 19754,20 грн.; заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 35166,08 грн.; заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України 12750, 00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з"явився, повідомлявся належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомив. Відзив до суду не надав. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку. Судом встановлено, що 17.02.2025 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про відкриття кредитної лінії згідно ЗУ «Про електронну комерцію», який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором, за яким відповідачу було надано кредит у розмірі 15000 грн, на строк кредитування 365 днів, базовий період 21 днів, знижена процентна ставка 0, 01% в день, стандартна ставка: 1,00% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення договору, 0,74% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період, починаючи з 181 календарного дня дії договору і до закінчення строку дії договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (до тієї із зазначених дат, яка настане раніше). Окрім цього, сторонами було також укладено Додаткову угоду від 12.03.2025 року до договору про відкриття кредитної лінії від 17.02.2025 року, згідно якої сторони погодили надання додаткових коштів у кредит у розмірі 6500 грн., продовжили строк кредитування на 365 днів з дати укладення цієї додаткової угоди, строк кредитування становить 388 днів. Також, сторонами було укладено Додаткову угоду від 01.04.2025 року до договору про відкриття кредитної лінії від 17.02.2025 року, згідно якої сторони погодили надання додаткових коштів у кредит у розмірі 4000 грн., продовжили строк кредитування на 365 днів з дати укладення цієї додаткової угоди, строк кредитування становить 408 днів Відповідач не виконує належним чином зобов`язання за кредитним договором, що укладений між ним та позивачем, в результаті чого виникла заборгованість. Таким чином, станом на 21.10.2025 року за відповідачем по укладеному з позивачем кредитному договору наявна заборгованість на загальну суму 67670,28 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 19754,20 грн.; заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 35166,08 грн.; заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України 12750, 00 грн; Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. За змістом положень частини першої ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та за умовами, встановленими договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч. 1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання ( неналежне виконання). Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання відповідно до ст.617 ЦК України. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку, що позовні вимоги у частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 19754,20 грн. та заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 35166,08 грн, що у сумі становить 54920,28 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо стягнення заборгованості на підставі ст. 625 ЦК України у розмірі 12750, 00 грн, виходжу з такого. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У постанові Верховного Суду від 06 вересня 2023 року у справі № 910/8349/22 суд виснував щодо застосування п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на кредитний договір розповсюджується дія п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31 січня 2024 року у справі № 183/7850/22. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час. Таким чином позовні вимоги в частині стягнення процентів за ст. 625 ЦК України задоволенню не підлягають. Понесені позивачем судові витрати у справі відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, як документально підтверджені, підлягають стягненню пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 1 965,99 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial