Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

У грудні 2025 року акціонерне товариство «Сенс Банк» звернулось до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, посилаючись на те, що 13 січня 2022 року між акціонерним товариством «Альфа Банк» та [PERSON] було укладено угоду №651310248 про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» з наступними умовами: тип кредиту - кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії; найменування продукту - «Cameleon», мета кредиту - споживчі цілі (для особистих потреб), ліміт кредитної лінії - 200000 грн., сума встановленої кредитної лінії - 18000 грн., процентна ставка 0.01% річних для торгових операцій та 37% річних на операції зняття готівки. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк».Відповідач не виконав умови кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 47751 грн. 84 к., яка складається з: прострочене тіло кредиту - 27584 грн. 32 к., відсотки за користування кредитом - 20167 грн. 52 к. Посилаючись на вищевикладене, представник позивача прохав суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 47751 грн. 84 к., судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 к. та витрати на правничу допомогу у розмірі 4348 грн. 52 к. Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 грудня 2025 року справу передано на розгляд Арбузинського районного суду Миколаївської області по підсудності. Спрощене позовне провадження у справі було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 13 січня 2026 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про його дату, час і місце повідомлений належно, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, висловив свою позицію щодо підтримання висунутих позовних вимог. Відповідач двічі в судове засідання також не з`явився, про його дату, час і місце повідомлявся належно шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим у встановленому законом місцем проживання, причин свого неприбуття не повідомляв, будь - яких заяв чи клопотань до суду не направив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 13 січня 2022 року між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено угоду про надання споживчого кредиту № 651310248. Договір складається із підписаних відповідачем оферти на укладення угоди про надання кредиту, анкети-заяви про акцепт пропозиції на укладення договору банківського обслуговування. Згідно умов договору банк встановив для відповідача кредитну лінію на суму 200000 грн. зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 37 % річних. [PERSON] ідентифікований АТ «СЕНС БАНК» за допомогою одноразового ідентифікатора 0843, відправленого 13 січня 2022 року на номер телефону № [NUMBER] , про що свідчить відповідна довідка. Користування кредитними коштами та сплата платежів підтверджується випискою по особовим рахункам. 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість відповідача визначена позивачем у розмірі 47751 грн. 84 к., яка складається з: прострочене тіло кредиту - 27584 грн. 32 к., відсотки за користування кредитом - 20167 грн. 52 к. Із досудової вимоги, опису вкладення у цінний лист, списку згрупованих відправлень АТ «Сенс Банк» вбачається, що позивач направив на адресу відповідача досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, відповідно до якої АТ «Сенс Банк» вимагає протягом 30 днів, але не пізніше 35 днів усунути порушення умов Кредитного договору та погасити заборгованість у розмірі простроченого боргу. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Згідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник згідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики,стаття 1050 ЦК України зобов`язує його сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідач належним чином не виконував взятих на себе зобов`язань згідно умов кредитного договору, чим порушив його умови, внаслідок чого утворилася заборгованість в загальній сумі 47751 грн. 84 к. Відповідачем не подано доказів, які б спростовували вказаний розрахунок. За таких обставин, оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, з точки зору їх достатності, допустимості і взаємозв`язку, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, у зв`язку з чим наявні підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до положень ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати позивача зі сплати судового збору. Крім того, представником позивача заявлено клопотання про розподіл судових витрат, відповідно до якого необхідно стягнути з відповідача витрати на оплату правової допомоги у розмірі 4348 грн. 52 к. На підтвердження понесених витрат представником позивача надано договір № 1006 про надання правової допомоги від 28 січня 2025 року, укладений з адвокатським об`єднанням «СмартЛекс», який містить опис виконаних робіт. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. У відповідності до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц). Частинами 5 та 6 ст.137 ЦПК України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Клопотань відповідачем про зменшення витрат на правничу допомогуне заявлялось. На підставі викладеного з відповідача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 4348 грн. 52 к. Також, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду у розмірі 2422 грн. 40 к.

Outcome: approved