Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

У грудні 2025 року заявники [PERSON] та [PERSON] звернулися до Шевченківського районного суду міста Харкова із спільною заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя. В обґрунтування своєї заяви заявники зазначили, що 19 грудня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 403 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . Внаслідок укладення шлюбу дружиною було змінено прізвище « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у сторін не склалось через різні характери, подружжя не може знайти спільну мову, шлюбні відносини між подружжям припинено, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Примирення та збереження сім`ї не можливо і не є доцільним. За таких обставин заявники дійшли згоди, що шлюб необхідно розірвати. Між заявниками досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання сина [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу, також щодо сплати аліментів, участі у забезпеченні умов життя та у вихованні дитини того батьків, хто проживатиме окремо, про що свідчить договір про участь у вихованні і утриманні дитини від 17 грудня 2025 р. посвідчений приватним нотаріусом Львівсько міського нотаріального округу Тимків I.M. Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Харкова від 25.12.2025 відкрито провадження в справі, розгляд справи призначено в порядку окремого провадження. В судове засідання учасники справи не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заявники [PERSON] та [PERSON] подали заяву про розгляд справи за їх відсутності та просили суд заяву про розірвання шлюбу за заявою подружжя задовольнити. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Судом встановлено, що 19 грудня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 403, прізвище дружини після укладення шлюбу змінено на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 19 грудня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області. Заявники по справі є батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , зареєстрований 06.05.2016 року виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Ізюмського району Харківської області, виданим повторно 21 лютого 2023 року Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Судом установлено, що заявники не ведуть спільне господарство, на примирення не згодні. Між заявниками досягнуто згоди щодо здійснення ними батьківських прав та визначення місця проживання неповнолітнього сина, що підтверджується копією договору про участь у вихованні та утриманні дитини від 17.12.2025 року посвідчений приватним нотаріусом Львівсько міського нотаріального округу Тимків I.M. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК України), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч.1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам обох з подружжя, а тому відповідно до ст. 109 Сімейного Кодексу України, такий шлюб розривається судом. Згідно зі статтями 104, 114 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved