Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитними договорами в загальній сумі 43 444.90 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що 15.08.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 18604-08/2024, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до п.1.1. Кредитного договору 18604-08/2024 від 15.08.2024 року товариство надає клієнту фінансовий кредит у сумі 5600.00 грн строком на 120 днів. Дата надання кредиту 15.08.2024 року. Дата погашення кредиту 12.12.2024 року. 27.12.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 27112024/2, відповідно до якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Стар Файненс Груп» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, у тому числі й за Договом про надання фінансового кредиту № 18604-08/2024 від 15.08.2024 року. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 27112024/2 від 27.11.2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 21 980.00 грн, що складається з наступного: 5600.00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 8820.00 грн сума заборгованості за відсотками, 7560.00 грн сума заборгованості за штрафом. 03.04.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 2850999. Договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаціно-комунікаційній системі Товариства та доступний через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п. 6 Кредитного договору, Порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника. Відповідно до п. 1.2 загальний розмір кредиту становить 3500.00 грн. Кредит надається на 105 днів з 03.04.2024 року; пільговий період 15 днів по 18.04.2024 року, поточний період 90 днів з наступного дня за днем завершення пільгового періоду і закінчується 17.07.2024 року. Денна процентна ставка 2.13 %. 28.08.2024 року між ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 28082024/1, відповідно до якого ТОВ «ФК Незалежні фінанси» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, у тому числі й за Договором про споживчий кредит № 2850999 від 03.04.2024 року. Відповідно до Реєстру боржників від 28.08.2024 року до Договору факторингу № 28082024/1 від 28.08.2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 7283.55 грн, що складається з наступного: 3150.00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 4133.55 грн сума заборгованості за відсотками, 0.00 грн заборгованість за комісією. 20.04.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 8050429. Договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаціно-комунікаційній системі Товариства та доступний через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п. 6 Кредитного договору, Порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника. Відповідно до умов Договору загальний розмір кредиту становить 3100.00 грн. Кредит надається на 360 днів з 20.04.2024 року. Денна процентна ставка 1.16 %. 28.08.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №28082024/2, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, у тому числі й за Договором про споживчий кредит № 8050429 від 20.04.2024 року. Відповідно до Реєстру боржників №1 від 28.08.2024 року до Договору факторингу № 28082024/2 від 28.08.2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 14 181.35 грн, що складається з наступного: 3100.00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 5394.60 грн сума заборгованості за відсотками, 345.00 грн заборгованість за комісією; 5341.75 грн сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня). Позивач наполягає, що вказані суми заборгованості за кредитними договорами утворилися внаслідок не виконання своїх зобов`язань відповідачем, який своєчасно кошти в обумовлені строки та розміри не повернув та ухиляється від їх повернення як попереднім кредиторам, так і новому кредитору. Оскільки відповідач свої зобов`язання за кредитними договорами не виконує, позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами, а також судові витрати. Ухвалою судді від 04.07.2025 справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні, з викликом сторін, роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву. У судове засідання представник позивача не прибув, згідно з прохальною частиною позову просить розглядати справу за відсутності сторони позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач відзив, будь-яких клопотань до суду не подав, хоча повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи та суть позовних вимог шляхом направлення на адресу місця реєстрації його проживання, яка встановлена на підставі ч. 8 ст. 187 ЦПК України, судових повісток, які були вручені. Суд виконав покладений на нього обов`язок інформувати учасників справи про її розгляд та звертає увагу, що одержання учасником справи належно надісланої судової кореспонденції перебуває поза сферою контролю суду. У зв`язку з тим, що належним чином повідомлений відповідач не з`явився в судове засідання, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, суд вважає за можливе, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 15.08.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 18604-08/2024, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до п.1.1. Кредитного договору 18604-08/2024 від 15.08.2024 року товариство надає клієнту фінансовий кредит у сумі 5600.00 грн строком на 120 днів. Дата надання кредиту 15.08.2024 року. Дата погашення кредиту 12.12.2024 року. Пунктом 1.6 договору передбачено, що кредитні кошти надаються клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Вказаний договір підписано одноразовим ідентифікатором «W3194». Згідно з повідомленням ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 18.07.2025 року за вих. № 3426_250718123229 було успішно перераховано кошти 15.08.2024 року 20:15:02 на суму 5600.00 грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 482056003, призначення платежу: зарахування 5600.00 грн на карту [NUMBER] . 27.12.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 27112024/2, відповідно до якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Стар Файненс Груп» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, у тому числі й за Договом про надання фінансового кредиту № 18604-08/2024 від 15.08.2024 року. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 27112024/2 від 27.11.2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 21 980.00 грн, що складається з наступного: 5600.00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 8820.00 грн сума заборгованості за відсотками, 7560.00 грн сума заборгованості за штрафом. Також встановлено, що 03.04.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 2850999. Договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаціно-комунікаційній системі Товариства та доступний через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п. 6 Кредитного договору, Порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника. Відповідно до п. 1.2 загальний розмір кредиту становить 3500.00 грн. Кредит надається на 105 днів з 03.04.2024 року; пільговий період 15 днів по 18.04.2024 року, поточний період 90 днів з наступного дня за днем завершення пільгового періоду і закінчується 17.07.2024 року. Денна процентна ставка 2.13 %. Як вбачається з платіжного доручення 35983678 від 03.04.2024 року ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» перерахувало кошти в сумі 3500.00 грн на рахунок [PERSON] № [NUMBER] . 28.08.2024 року між ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 28082024/1, відповідно до якого ТОВ «ФК Незалежні фінанси» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, у тому числі й за Договором про споживчий кредит № 2850999 від 03.04.2024 року. Відповідно до Реєстру боржників від 28.08.2024 року до Договору факторингу № 28082024/1 від 28.08.2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 7283.55 грн, що складається з наступного: 3150.00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 4133.55 грн сума заборгованості за відсотками, 0.00 грн заборгованість за комісією. Також 20.04.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 8050429. Договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаціно-комунікаційній системі Товариства та доступний через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п. 6 Кредитного договору, Порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника. Відповідно до умов Договору загальний розмір кредиту становить 3100.00 грн. Кредит надається на 360 днів з 20.04.2024 року. Денна процентна ставка 1.16 %. Як вбачається з платіжного доручення 128840560 від 20.04.2024 року ТОВ «Мілоан» перерахувало кошти в сумі 3100.00 грн на рахунок [PERSON] № [NUMBER] . 28.08.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №28082024/2, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, у тому числі й за Договором про споживчий кредит № 8050429 від 20.04.2024 року. Відповідно до Реєстру боржників №1 від 28.08.2024 року до Договору факторингу № 28082024/2 від 28.08.2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 14 181.35 грн, що складається з наступного: 3100.00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 5394.60 грн сума заборгованості за відсотками, 345.00 грн заборгованість за комісією; 5341.75 грн сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня). Надаючи правову оцінку вказаним правовідносинам суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно положень статей 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Згідно ч. 1 ст. 1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно з ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до ст.3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно із ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Як вбачається із наведених вище договорів, останні були укладені дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписані накладенням електронного підпису, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Водночас, без реєстрації та здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету та без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, жоден кредитний договір не був би укладений, що повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду в постановах від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20, від 12 серпня 2022 року у справі №234/7297/20, від 09 лютого 2023 року у справі №640/7029/19. Жодних доказів на спростування вказаних обставин відповідачем надано не було, остання відзиву на позов до суду не направила. Жодного доказу, який би спростував факт укладення договорів та отримання кредитних коштів чи належне виконання умов договорів відповідач до суду не надала. Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять його умови. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами п. 1 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною 1 ст.1077ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст.1078ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України). Презумпція правомірності правочину означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. З огляду на наведене вище, за договорами факторингу, про які вказано вище до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаними кредитними договрами. Позивачем, на підтвердження набуття статусу нового кредитора, надано вичерпний та належний комплекс доказів, а саме: копію договору про відступлення прав вимоги, платіжну інструкцію, що підтверджує оплату за вказаним договором факторингу, а також витяг з Реєстру боржників, з якого однозначно слідує перехід права вимоги за спірним кредитним договором. Оскільки вказані договори про відступлення прав вимоги не були оспорені відповідачем і є чиним, вони, в силу презумпції правомірності правочину, вважаються належним доказом заміни кредитора у зобов`язаннях. Згідно з умовами вказаних договорів позики, позичальник зобов`язалася повернути позикодавцеві отриману суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. У разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості. Однак відповідач свої зобов`язання не виконав та не повернув кошти у розмірі та в строки, які були обумовлені договором. Жодних доказів на спростування вказаної обставини суду надано не було. Разом із тим визначаючи суму заборгованості за вказаними договорами судом встановлено, що позивач у кредитному договорі № 8050429 від 20.04.2024 року нараховує заборгованість за комісією у розмірі 345.00 грн. Кредитний договір № 8050429 не містить зазначення переліку послуг кредитодавця, які пов`язані з наданням кредиту. На підставі частини шостої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені в договорі про споживчий кредит та/або не враховані в розрахунку денної та орієнтовної річної процентної ставки, що зазначені в договорі про споживчий кредит, крім платежів за споживчим кредитом, які не включаються до розрахунку загальних витрат за споживчим кредитом у випадках, передбачених цим Законом. Кредитодавцю та новому кредитору забороняється вимагати сплати будь-яких платежів, не зазначених у договорі про споживчий кредит та/або не врахованих у розрахунку денної процентної ставки, що зазначена в договорі про споживчий кредит. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своєму правовому висновку у постанові від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15 (провадження № 61-8862сво18) зазначив, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Верховний Суд звертає увагу на те, що умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства. Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 12 квітня 2022 року в справі № 640/14229/15 (провадження № 61-16739св20), від 21 квітня 2021 року в справі № 677/1535/15 (провадження № 61-19356св19), від 15 грудня 2021 року в справі № 209/789/15 (провадження № 61-16561св20), від 21 липня 2021 року в справі № 751/4015/15 (провадження № 61-8543св20). Частиною першою, другою статті 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другоюстатті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування». За таких обставин положення договору між ТОВ «Мілоан» та відповідачем № 8050429 про сплату позичальником на користь банку комісії за надання кредиту є нікчемними, а позовна вимога про стягнення комісії в сумі 345.00 грн. необґрунтованою. Що стосується нарахування позивачем неустойки (штрафу, пені), суд виходить з наступного. Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IXта набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеноїстаттею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Згідно з розрахунками позивача, останнім за договором № 18604-08/2024 від від 15.08.2024 року нараховано штраф у сумі 7560.00 грн, а за договором № 8050429 від 20.04.2024 року неустойку (штраф, пеню) за порушення відповідачем грошового зобов`язання в сумі 5341.75 грн. З огляду на зазначене, суд, враховуючи положення п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, вважає що в задоволенні позовних вимог у частині стягнення неустойки (штрафу, пені), слід відмовити. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» про стягнення заборгованості за вказаними кредитними договорами підлягають до часткового задоволенню виходячи із наступної заборгованості: - заборгованості за договором № 18604-08/2024 від 15.08.2024 року у сумі 14 420.00 грн, з яких 5600.00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 8820 грн заборгованість за відсотками: - заборгованості за договором № 2850999 від 03.04.2024 року в сумі 7283.55 грн, з яких 3150.00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 4133.55 грн. - сума заборгованості за відсотками; - заборгованості за договором № 8050429 від 20.04.2024 року в сумі 8494.60 грн, з яких 3100.00 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 5394.60 грн. сума заборгованості за процентами за користування кредитом. Таким чином позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягають частковому задоволенню в загальній сумі 30 198.15 гривень. Відповідно до вимогст.141 ЦПК України з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у сумі 2104.76 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial