Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Короткий зміст позовним вимог 14 січня 2026 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (надалі - ТОВ «Укр Кредит Фінанс») звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 1400-0338 від 25 травня 2024 року в розмірі 22000,00 грн., що складається з: 4400,00 грн. - заборгованість за кредитом, 17600,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами та судові витрати 2662,40 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 25 травня 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізується технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1400-0338. Відповідно до умов договору кредитодавець надав позичальнику кредит для задоволення особистих потреб, у розмірі 4400,00 грн., строком на 365 днів зі сплатою відсотків та комісії. Дата надання/видачі кредиту - 25 травня 2024 року, дата повернення кредиту - 24 травня 2025 року. Базовий період - 14 днів, комісія за видачу кредиту 15% від суми кредиту. Стандартна процентна ставка - 1,45% в день за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку дії договору. Денна процентна ставка становить 1,491%. Договір між сторонами укладався у вигляді електронного договору (п. 2.2., п. 2.3., п. 3.1., п. 4.1., п. 4.2., п. 4.8., п. 4.10., п. 4.11., п. 4.13, п. 4.16. Договору). В порушення умов кредитного договору відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань, у зв`язку з чим має заборгованість в загальному розмірі 22000,00 грн., що складається з: 4400,00 грн. - заборгованість за кредитом, 17600,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами, яку позивач просить стягнути. Рух справи На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 січня 2026 справу передано на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 19 січня 2026 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду на 19 лютого 2026 року. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлені судом належним чином. До позовної заяви долучено клопотання представника позивача, в якому просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання від 14 січня 2026 року не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена судом належним чином. Поштова кореспонденція надсилалась на адресу зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] та була повернута на адресу суду без вручення адресату з позначенням «адресат відсутній». Клопотання про відкладення розгляду справи, відзив до суду відповідач не надіслала, про причину неявки суд не повідомила, відзив та інші заяви з процесуальних питань від неї до суду не надходили. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «Укр Кредит Фінанс» підлягає частковому задоволенню. Фактичні обставини справи Судом встановлено, що 25 травня 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізується технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1400-0338. Відповідно до умов договору кредитодавець надав позичальнику кредит для задоволення особистих потреб, у розмірі 4400,00 грн., строком на 365 днів зі сплатою відсотків та комісії. Дата надання/видачі кредиту - 25 травня 2024 року, дата повернення кредиту - 24 травня 2025 року. Базовий період - 14 днів, комісія за видачу кредиту 15% від суми кредиту. Стандартна процентна ставка - 1,45% в день за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку дії договору. Денна процентна ставка становить 1,491%. Договір між сторонами укладався у вигляді електронного договору (п. 2.2., п. 2.3., п. 3.1., п. 4.1., п. 4.2., п. 4.8., п. 4.10., п. 4.11., п. 4.13, п. 4.16. Договору). Відповідно п. 12.1 договору, Договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови Договору та надання Кредиту. Укладаючи цей Договір, Позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті Кредитодавця або у Мобільному додатку, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись умов цього Договору, а тому добровільно та свідомо укладає Договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним. Згідно пп. 12.4.1. п. 12.4. договору позичальник даним підтверджує, що до укладення Договору уважно ознайомився з текстом цього Договору та Правилами, а також отримав від Кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та статтями 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на вебсайті Кредитодавця або у Мобільному додатку, що забезпечує вірне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Згідно з довідкою про перерахування суми кредиту № 1400-0338 від 25 травня 2024 року, видача коштів за кредитним договором № 1400-0338 від 25 травня 2024 року здійснювалося за допомогою системи LiqPay, номер платіжної картки [NUMBER] , сума 4400,00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості позивача за кредитним договором № 1400-0338 від 25 травня 2024 року заборгованість [PERSON] становить 22000,00 грн., що складається з: 4400,00 грн. - заборгованість за кредитом, 17600,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами, яку заявлено до стягнення відповідачем. Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Відповідно до змісту ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно з вимогами ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд звертає увагу на застосування до спірних правовідносин статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22 листопада 2023 року. Закон України від 22 листопада 2023 року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року. Згідно з частиною 5 статті 94 Конституції України закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5%, протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. З огляду на те, що договір про відкриття кредитної лінії № 1400-0338 від 25 травня 2024 року, після набрання чинності Закон України від 22 листопада 2023 року №3498-ХІ, суд доходить висновку, що умови укладеного договору в частині визначення розміру відсотків за користування кредитними коштами, які передбачені пунктами 4.10., 4.16. договору про відкриття кредитної лінії № 1400-0338 від 25 травня 2024 року, в розмірі 1,45% та 1,491% за кожен день користування кредитом, згідно з ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемними. Суд розраховує заборгованість по відсоткам за укладеним між сторонами договором про відкриття кредитної лінії № 1400-0338 від 25 травня 2024 року, виходячи з встановленої ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальної денної процентної ставки 1 %. Тобто, заборгованість відповідача по несплаченим відсоткам за договором про відкриття кредитної лінії № 1400-0338 від 25 травня 2024 року становить 16060,00 грн., відповідно до розрахунку (4400,00 грн. х 1% х 365 днів). Відповідач будь-яких доказів погашення кредитної заборгованості не надав. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до [PERSON] підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 20460,00 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 4400,00 грн та заборгованості за відсотками - 16060,00 грн. Щодо стягнення судових витрат Відповідно до приписів ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати, пов`язані з витребуванням доказів та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до платіжної інструкції № 846 від 07 січня 2026 року позивачем при зверненні з даною позовною заявою сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору, пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 2476,03 грн., відповідно до розрахунку (20460,00 грн. х 2662,40 грн. : 22000,00 грн.).

Outcome: partial