Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту №128029-КС-006 від 03.10.2021 у розмірі 30918,22 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 03.10.2021 між сторонами укладено договір №128029-КС-006, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 15000,00 грн. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконував, внаслідок чого, станом на 08.08.2025 утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 30918,22 грн, з яких: 13969,25 грн - заборгованість за тілом кредиту, 16948,96 грн - заборгованість за процентами. Ухвалою судді від 25.09.2025 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача в судові засідання, в тому числі 17.02.2026, не з`явився. Просить розглянути справу без участі представника. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечує, про що зазначив у прохальній частині позову. Судом відхилено клопотання представника позивача про витребування в АТ КБ «Приватбанк» інформації про належність відповідачу карткового рахунку та виписки про рух коштів, так як обставина, довести яку мав намір позивач цією інформацією, підтверджена позивачем іншими належними та допустимими доказами. Крім того, вказані обставини визнані відповідачем у заяві від 17.02.2025, тому доказуванню не підлягають (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Відповідач [PERSON] в судові засідання, в тому числі 17.02.2026, не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Додатково пояснив, що факт отримання кредитних коштів він підтверджує. Просить суд врахувати при остаточному визначенні розміру заборгованості оплату ним коштів в розмірі 12532,83 грн, а також наявність інших кредитних договорів укладених з позивачем, які виконані належним чином, у тому числі із суттєвими переплатами. Крім того, просить зменшити суму нарахованих відсотків на підставі ч.3 ст.551 ЦК України та врахувати його скрутне фінансове становище. Ухвалення та проголошення судового рішення відкладено до 15.15 год. 19.02.2026. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, здійснює розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.10.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали Договір про надання кредиту №128029-КС-006, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1 Договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 15000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів. Кредит надається строком на 24 тижні. Процентна ставка: в день 1,08330000%, фіксована. Комісія за надання кредиту 2250,00 грн. Загальний розмір наданого кредиту 15000,00 грн. Термін дії договору до 20.03.2022. Протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів (п.2 Договору). У п.5 договору позичальник підтвердив, що ознайомлений з договором та правилами, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх. Договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-9540. Згідно з анкетою клієнта [PERSON] номер банківської картки для перерахунку коштів [NUMBER] . Відповідно до довідки про перерахування коштів ТасРау, 03.10.2021 о 20:25 ТОВ «Бізнес Позика» перерахувало на платіжну картку [NUMBER] грошові кошти в розмірі 15000,00 грн. Призначення переказу: перерахунок коштів [PERSON] згідно з кредитним договором № 128029-КС-006 від 03.10.2021. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитом, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №128029-КС-006 від 03.10.2021 станом на 08.08.2025 становить 30918,22 грн, що складається з тіла кредиту 13969,26 грн, процентів 16948,96 грн (проценти по кредиту нараховані за період з 03.10.2021 по 20.03.2022). З вказаного розрахунку також вбачається, що за період з 03.10.2021 по 20.03.2022 всього видано кредиту 15000,00 грн, всього нараховано відсотків 26201,05 грн, всього нараховано комісії 2250,00 грн. Всього сплачено 12532,83 грн, в тому числі за кредитом 1030,74 грн, по відсотках 9252,09 грн, по комісії 2250,00 грн. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Як вбачається із матеріалів справи, оспорюваний кредитний договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно із ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, судом встановлено, що між сторонами було укладено договір про надання кредиту №128029-КС-006 від 03.10.2021. Зазначений договір не визнаний судом недійсним, тому в силу ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину. Крім того, відповідач визнає підписання кредитного договору та отримання ним кредитних коштів. Згідно з розрахунком заборгованості загальна заборгованість за кредитним договором становить 30918,22 грн, з яких основний борг 13969,26 грн, заборгованість по відсотках 16948,96 грн. Суд звертає увагу відповідача на те, що сплачена ним сума боргу в розмірі 12532,83 грн врахована позивачем під час розрахунку заборгованості за кредитним договором, що підтверджується відповідним розрахунком. Прохання відповідача зменшити суму нарахованих відсотків на підставі ч.3 ст.551 ЦК України суд відхиляє, так як вказаною нормою встановлено право суду зменшити розмір неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Однак проценти нараховані позивачем в розмірі 16948,96 грн є платою за користування кредитними коштами, яка підлягає сплаті позичальником відповідно до ст.ст.1048, 1054, 1056-1 ЦК України, у той час як посилання відповідача стосується неустойки (штрафу, пені), які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно з розрахунком заборгованості позивач не нараховував неустойку (ст.549 ЦК України), відповідальність за порушення грошового зобов`язання у вигляді інфляційних втрат та 3% річних (ст.625 ЦК України) чи інших відсотків поза межами строку дії кредитного договору. Оскільки позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, що передбачено умовами Договору, проценти нараховувалися позивачем в межах строку кредитування та за процентною ставкою, встановленою умовами договору. Нараховані проценти, про стягнення яких просить позивач, є процентами за користування кредитними коштами, відповідно до ст.ст. 1048, 1056-1 ЦК України. Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідачем порушені майнові права позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість по кредитному договору на загальну суму 30918,22 грн, з яких основний борг 13969,26 грн, заборгованість по відсотках 16948,96 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2422,40 грн судового збору.

Outcome: approved