Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором кредиту № ДП0007249 від 26.09.2024 року в розмірі 10 340,88 грн., з яких 5 256,67 грн. сума заборгованості за основним боргом, 4 415,88 грн. сума заборгованості за процентами, 668,33 грн. - сума заборгованості за комісією. стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 2 422,40 грн., та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500,00 грн Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Представник позивача в обґрунтування позовної заяви зазначає, що 26.09.2024 року між ТОВ «ФК «МАЙБІЗ» та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту № ДП 0007249, умовами якого встановлено, що кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 5 500,00 грн. строком на 98 днів, із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 1 %, яка нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 21 % від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 1 155,00 грн. Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер телефону, вказаний позичальником 0994659612. Кредитодавець на виконання умов кредитного договору № ДП 0007249 від 26.09.2024 року, виконав свої зобов`язання, перерахував відповідачу грошові кошти в розмірі 5 500,00 грн. на його банківський картковий рахунок № [NUMBER] за посередництвом платіжної установи ТОВ «ПрофітГід». Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основної суми боргу за договором кредиту, заборгованості за процентами та інших нарахувань не виконав, його заборгованність становить 10 340 грн. 88 коп., з яких 5 256,67 грн. сума заборгованості за основним боргом, 4 415,88 грн. сума заборгованості за процентами, 668,33 грн. - сума заборгованості за комісією. В подальшому між ТОВ «ФК «МАЙБІЗ» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» укладено Договір факторингу № 14/10/25 від 14.10.2025 року, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором про надання кредиту №ДП0013774 від 19.04.2025 року. Згідно п. 2.1.3. перехід від Клієнта до Фактора права вимоги відбувається в день підписання сторонами відповідного реєстру прав вимоги, після чого Позивач/Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу, тобто на день підписання реєстру прав вимог. Відповідно до Реєстру прав вимог №14/10/25 від 14.10.2025 року Кредитодавець/Клієнт відступив Фактору/Позивачу право вимоги заборгованостей до Боржників на умовах передбачених Договором факторингу №14/10/25 від 14.10.2025 року в тому числі до відповідача в сумі 10 340 грн. 88 коп., з яких 5 256,67 грн. сума заборгованості за основним боргом, 4 415,88 грн. сума заборгованості за процентами, 668,33 грн. - сума заборгованості за комісією. Позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та витрати, пов`язанні із розглядом справи, що складаються із судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 грн. 00 коп. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. Процесуальній дії у справі 23.12.2025 на підставі ч. 6 ст. 187 ЦПК України від відділу реєстрації місця проживання управління «ЦНАП» виконкому Таращанської міської ради, судом отримано інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 26.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено провести за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 27.01.2026, яке відкладено до 16.02.2026 в зв`язку з неявкою відповідача по справі. Крім того ухвалою суду від 26.12.2025 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. У судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно. До суду направив клопотання про розгляд справи у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судові засідання 27.01.2026 та 16.02.2026 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно. Будь-яких заяв чи клопотань до суду не подав. Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належно повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, причини своєї неявки в судове засідання суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, водночас, позивач не заперечує щодо заочного вирішення справи, - є всі передбачені законом підстави для проведення заочного розгляду даної справи. Ухвалою суду від 16.02.2026, занесеною до протоколу судового засідання, постановлено провести заочний розгляд даної цивільної справи. Зі змісту положень статті 281 ЦПК України вбачається, що заочний розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на неявку в судове засідання всіх учасників справи, на підставі положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з ненаданням відповідачем у встановлений судом строк без поважних причин відзиву на позовну заяву, суд вирішує справу за наявним матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що 26.09.2024 року між ТОВ «ФК «МАЙБІЗ» та [PERSON] був укладений договір надання кредиту № ДП0007249 (далі - кредитний договір). Кредитний договір № ДП0007249 від 26.09.2024 року, додаток №1 до договору - Графік платежів за договором про споживчий кредит підписані відповідачем електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 1OX39nj1 (а.с. 11-14 зворот). Згідно довідки про ідентифікацію клієнт [PERSON] ідентифікований ТОВ «ФК «МАЙБІЗ» шляхом використання одноразового ідентифікатора, що є аналогом електронного цифрового підпису, та був направлений на номер телефону, вказаний позичальником 0994659612 (а.с. 22). Відповідно до умов п. 1. кредитного договору кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти в розмірі 5 500,00 грн. на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредити, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених цим договором та Правилами надання коштів в позику. Відповідно кредитного договору № ДП0007249 від 26.09.2024 року сторони погодили наступні параметри та умови кредиту: сума 5 500,00 грн., строк 98 днів, процентна ставка в розмірі 1 %, яка нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 21 % від суми наданого Кредиту, що у грошовому виразі складає 1 155,00 грн. (п.п. 1, 3, 5, 10 договору). Відповідно до Графіку платежів за договором дата видачі кредиту 26.09.2024 року, дата повернення кредиту - 01.01.2025 року, реальна річна процентна ставка 11 049,6 %, загальна вартість кредиту 10484 грн. 28 коп. (а.с. 42). Кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надав позичальнику кредит в сумі 5 500 грн. 00 коп. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] грошових коштів, що підтверджено копією банківської квитанції від 26.09.2024 року (а.с. 23). 14 жовтня 2025 року між ТОВ «ФК «МАЙБІЗ» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу № 14/10/25 від 14.10.2025 року, за умовами якого клієнт- ТОВ ТОВ «ФК «МАЙБІЗ» зобов`язуться відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимог, а фактор - ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розподядження клієнта за відповідний реєстр за плату у передбачений цим договором спосіб (а.с. 25 зворот-29). Відповідно до Реєстру прав вимог № 14/10/25 від 14.10.2025 року ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №ДП0007249 від 26.09.2024 року в розмірі 10 340 грн. 88 коп., з яких 5 256,67 грн. сума заборгованості за основним боргом, 4 415,88 грн. сума заборгованості за процентами, 668,33 грн. - сума заборгованості за комісією (а.с. 33-34). Відповідно до платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 28.10.2025 року року ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» здійснив переказ коштів ТОВ «ФК «МАЙБІЗ» призначення платежу: оплата згідно договору факторингу № 14/10/25 від 14.10.2025 року, реєстр прав вимог № 14/10/25 від 14.10.2025 року (а.с. 34 зворот). Згідно розрахунку заборгованості боржника [PERSON] за кредитним договором № ДП 0007249від 26.09.2024 року, що виданий позивачем, заборгованність відповідача перед позивачем складає 10 340 грн. 88 коп., з яких 5 256,67 грн. сума заборгованості за основним боргом, 4 415,88 грн. сума заборгованості за процентами, 668,33 грн. - сума заборгованості за комісією (а.с. 5-6 зворот). Відповідно до інформації наданої на ухвалу суду від 26.12.2025 від АТ «ПЕРШИЙ МІЖНАРОДНИЙ УКРАЇНСЬКИЙ БАНК» на ім`я [PERSON] емітовано картку № [NUMBER] (а.с. 86). Відповідно до виписки по картковому рахунку [NUMBER] , відкритому в АТ «ПЕРШИЙ МІЖНАРОДНИЙ УКРАЇНСЬКИЙ БАНК» на ім`я [PERSON] , на рахунок надійшли кошти в сумі 5 500 грн. 00 коп. (а.с.89 зворот) Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов`язався вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування ним в порядку, визначеному договором. Однак, відповідач не виконав свого обов`язку щодо повернення наданого йому кредиту в строки, передбачені договором. Згідно з ст. ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. За висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі ст. 514 ЦПК України. Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); дарування (частина друга статті 718 ЦК України); факторингу (глава 73 ЦК України). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що у зв`язку з порушенням умов кредитного договору №ДП0007249 від 26.09.2024 року, що був укладений між ТОВ «ФК «МАЙБІЗ» та відповідачем, право вимоги за яким позивач набув на підставі договору факторингу, [PERSON] допустив заборгованість в розмірі 10 340 грн. 88 коп., з яких 5 256,67 грн. сума заборгованості за основним боргом, 4 415,88 грн. сума заборгованості за процентами, 668,33 грн. - сума заборгованості за комісією. На підставі викладеного, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 10 340 грн. 88 коп. доведена та підлягає задоволенню. Всупереч принципу змагальності цивільного судочинства, визначеного ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідач не надав свій розрахунок боргу за кредитним договором, не спростовував наведений позивачем розрахунок заборгованості, який узгоджується з дослідженими доказами, а також даними договорів факторингу щодо розміру боргу відповідача. Судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп. відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача. Щодо стягнення із позивача витрат за надання професійної правничої допомоги суд зазначає наступне. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. При зверненні до суду з позовною заявою, позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь понесених витрат на правничу допомогу в розмірі в сумі 4500 грн., підтверджуються письмовими доказами, а саме: договором № 22-08/25/ДІЛ про надання правничої допомоги від 22.08.2025 року, що укладений позивачем із адвокатом Ткаченко Юлією Олегівною (а.с. 35-37); актом приймання -передачі справ до надання правничої допомоги за договором № 22-08/25/ДІЛ про надання правничої допомоги від 22.08.2025 року (а.с. 38 зворот-39 зворот), копією платіжної інструкції від 11.12.2025 року (а.с. 40), ордером на надання правничої (правової) допомоги (а.с. 40 зворот), свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю, довіреністю (а.с. 41-41 зворот). Відповідачем будь-яких клопотань про зменшення витрат на правову допомогу не направлялось. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 4500 грн. 00 грн.

Outcome: approved