Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

04.12.2025 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до [PERSON] , в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 30172,60 грн. В обґрунтування вимог посилається на те, що 03.03.2025 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено Договір кредитної лінії №696684000 у формі електронного документа, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти (з урахуванням всіх траншів) у розмірі 10000,00 грн. 20.05.2025 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» відступило право вимоги за договором до ТОВ «Таліон Плюс» за Договором Факторингу №МВ-ТП/36, у відповідності до умов якого ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» передає ТОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому Права вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» приймає належні ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» Права вимоги до Боржників. Відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту належним чином не виконує. У зв`язку з цим, позивач просить суд стягнути заборгованість за кредитним договором №696684000 від 03.03.2025 року у загальному розмірі 30172,60 грн, з них: заборгованість по кредиту 9999,60 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом 20173,00 грн. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.12.2025 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В. Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) судом 08.12.2025 року було направлено відповідні запити та 11.12.2025 року отримана інформація щодо місць проживання (перебування) відповідача [PERSON] . Як вбачається з відповіді Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Миколаївській області від 11.12.2025 року, [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . 20.05.2025 року знятий з реєстрації. Ухвалою судді від 11.12.2025 року, після отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» виписку про рух коштів по банківському рахунку за карткою № [NUMBER] , яка відкрита на ім`я [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зокрема, за період починаючи з 03.03.2025 р. до 13.03.2025 р. включно. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 України, проте в ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 11.12.2025 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 10 ст. 187 ЦПК України, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Також, Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. 20.01.2026 року АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.12.2025 року надало витребувану інформацію. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 03.03.2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №696684000 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, вчиненого одноразовим ідентифікатором SXED. Відповідно до умов договору кредитної лінії, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язувалося надати [PERSON] кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику на умовах ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». З паспорту споживчого кредиту продукту "Смарт" до договору №696684000 від 03.03.2025 року, який було підписано відповідачем елктронним підписом одноразовим ідентифікатором 9238, вбачається, що сторони погодили наступні умови: тип кредиту - кредитна лінія; сума/ліміт кредиту - 500,00 грн; строк кредитування - до 1826 днів (дисконтний період 13 днів, з можливістю продовження та поновлення); процентна ставка - базова процентна ставка: 357,7% (при виконанні умов передбачених кредитним договором можуть надаватися знижки до рівня дисконтної ставки: 3,65% - 357,7% або індивідуальної ставки: 321,2% - 357,7%; комісія за надання кредиту 30,00 грн, загальні витрати за кредитом - за базовою процентною ставкою: 8977,40 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом - за базовою процентною ставкою: 9477,40 грн; реальна річна процентна ставка 2658,16% річних. За п. 2.3. договору кредитодавець надає перший транш за договором у розмірі, що дорівнює загальному розміру кредиту 03.03.2025 року, що є датою надання кредиту. Рекомендована дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту є дата закінчення дисконтного періоду кредитування 16.03.2025 року, а саме протягом 13 днів від дня отримання першого траншу позичальником. Кінцева дата повернення кредиту 02.04.2030 року (п. 7.1., 7.3. договору). Згідно п. 8.3. договору базова процентна ставка складає 0,98 відсотків в день від суми залишку Кредиту, яка знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним, що становить 357,7% річних. Відповідно до п. 8.5. договору розмір комісії, що нараховується за надання першого траншу за цим договором становить 30,00 грн. Згідно з пунктом 14.1 кредитного договору, невід`ємною частиною цього договору є Правила та паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил, текст яких розміщений на сайті товариства www.moneyveo.ua. Крім того, 04.03.2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору №696684000 від 03.03.2025 року, згідно з якою, відповідно до п. 1.1. Сторони дійшли згоди про надання Кредитодавцем Позичальнику Траншу в сумі 300,00 грн. Відповідно до п. 1.2. загальний розмір наданого кредиту становить 800,00 грн. Вказана додаткова угода підписана з використанням електронного підпису, вчиненого одноразовим ідентифікатором 9672. Крім того, 05.03.2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору №696684000 від 03.03.2025 року, згідно з якою, відповідно до п. 1.1. Сторони дійшли згоди про надання Кредитодавцем Позичальнику Траншу в сумі 850,00 грн. Відповідно до п. 1.2. загальний розмір наданого кредиту становить 1650,00 грн. Вказана додаткова угода підписана з використанням електронного підпису, вчиненого одноразовим ідентифікатором 8963. Крім того, 06.03.2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору №696684000 від 03.03.2025 року, згідно з якою, відповідно до п. 1.1. Сторони дійшли згоди про надання Кредитодавцем Позичальнику Траншу в сумі 500,00 грн. Відповідно до п. 1.2. загальний розмір наданого кредиту становить 2150,00 грн. Вказана додаткова угода підписана з використанням електронного підпису, вчиненого одноразовим ідентифікатором 5950. Крім того, 06.03.2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору №696684000 від 03.03.2025 року, згідно з якою, відповідно до п. 1.1. Сторони дійшли згоди про надання Кредитодавцем Позичальнику Траншу в сумі 100,00 грн. Відповідно до п. 1.2. загальний розмір наданого кредиту становить 2250,00 грн. Вказана додаткова угода підписана з використанням електронного підпису, вчиненого одноразовим ідентифікатором 6879. Крім того, 07.03.2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору №696684000 від 03.03.2025 року, згідно з якою, відповідно до п. 1.1. Сторони дійшли згоди про надання Кредитодавцем Позичальнику Траншу в сумі 600,00 грн. Відповідно до п. 1.2. загальний розмір наданого кредиту становить 2850,00 грн. Вказана додаткова угода підписана з використанням електронного підпису, вчиненого одноразовим ідентифікатором 2503. Крім того, 08.03.2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору №696684000 від 03.03.2025 року, згідно з якою, відповідно до п. 1.1. Сторони дійшли згоди про надання Кредитодавцем Позичальнику Траншу в сумі 1500,00 грн. Відповідно до п. 1.2. загальний розмір наданого кредиту становить 4350,00 грн. Вказана додаткова угода підписана з використанням електронного підпису, вчиненого одноразовим ідентифікатором 7875. Крім того, 08.03.2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору №696684000 від 03.03.2025 року, згідно з якою, відповідно до п. 1.1. Сторони дійшли згоди про надання Кредитодавцем Позичальнику Траншу в сумі 1000,00 грн. Відповідно до п. 1.2. загальний розмір наданого кредиту становить 5350,00 грн. Вказана додаткова угода підписана з використанням електронного підпису, вчиненого одноразовим ідентифікатором 9832. Крім того, 08.03.2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору №696684000 від 03.03.2025 року, згідно з якою, відповідно до п. 1.1. Сторони дійшли згоди про надання Кредитодавцем Позичальнику Траншу в сумі 700,00 грн. Відповідно до п. 1.2. загальний розмір наданого кредиту становить 6050,00 грн. Вказана додаткова угода підписана з використанням електронного підпису, вчиненого одноразовим ідентифікатором 8394. Крім того, 10.03.2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору №696684000 від 03.03.2025 року, згідно з якою, відповідно до п. 1.1. Сторони дійшли згоди про надання Кредитодавцем Позичальнику Траншу в сумі 250,00 грн. Відповідно до п. 1.2. загальний розмір наданого кредиту становить 6300,00 грн. Вказана додаткова угода підписана з використанням електронного підпису, вчиненого одноразовим ідентифікатором 4893. Крім того, 10.03.2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору №696684000 від 03.03.2025 року, згідно з якою, відповідно до п. 1.1. Сторони дійшли згоди про надання Кредитодавцем Позичальнику Траншу в сумі 100,00 грн. Відповідно до п. 1.2. загальний розмір наданого кредиту становить 6400,00 грн. Вказана додаткова угода підписана з використанням електронного підпису, вчиненого одноразовим ідентифікатором 1841. Крім того, 11.03.2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору №696684000 від 03.03.2025 року, згідно з якою, відповідно до п. 1.1. Сторони дійшли згоди про надання Кредитодавцем Позичальнику Траншу в сумі 200,00 грн. Відповідно до п. 1.2. загальний розмір наданого кредиту становить 6600,00 грн. Вказана додаткова угода підписана з використанням електронного підпису, вчиненого одноразовим ідентифікатором 1287. Крім того, 11.03.2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору №696684000 від 03.03.2025 року, згідно з якою, відповідно до п. 1.1. Сторони дійшли згоди про надання Кредитодавцем Позичальнику Траншу в сумі 850,00 грн. Відповідно до п. 1.2. загальний розмір наданого кредиту становить 7450,00 грн. Вказана додаткова угода підписана з використанням електронного підпису, вчиненого одноразовим ідентифікатором 7594. Крім того, 11.03.2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору №696684000 від 03.03.2025 року, згідно з якою, відповідно до п. 1.1. Сторони дійшли згоди про надання Кредитодавцем Позичальнику Траншу в сумі 450,00 грн. Відповідно до п. 1.2. загальний розмір наданого кредиту становить 7900,00 грн. Вказана додаткова угода підписана з використанням електронного підпису, вчиненого одноразовим ідентифікатором 1113. Крім того, 11.03.2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору №696684000 від 03.03.2025 року, згідно з якою, відповідно до п. 1.1. Сторони дійшли згоди про надання Кредитодавцем Позичальнику Траншу в сумі 100,00 грн. Відповідно до п. 1.2. загальний розмір наданого кредиту становить 8000,00 грн. Вказана додаткова угода підписана з використанням електронного підпису, вчиненого одноразовим ідентифікатором 8094. Крім того, 11.03.2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору №696684000 від 03.03.2025 року, згідно з якою, відповідно до п. 1.1. Сторони дійшли згоди про надання Кредитодавцем Позичальнику Траншу в сумі 100,00 грн. Відповідно до п. 1.2. загальний розмір наданого кредиту становить 8100,00 грн. Вказана додаткова угода підписана з використанням електронного підпису, вчиненого одноразовим ідентифікатором 1847. Крім того, 11.03.2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору №696684000 від 03.03.2025 року, згідно з якою, відповідно до п. 1.1. Сторони дійшли згоди про надання Кредитодавцем Позичальнику Траншу в сумі 300,00 грн. Відповідно до п. 1.2. загальний розмір наданого кредиту становить 8400,00 грн. Вказана додаткова угода підписана з використанням електронного підпису, вчиненого одноразовим ідентифікатором 6482. Крім того, 11.03.2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору №696684000 від 03.03.2025 року, згідно з якою, відповідно до п. 1.1. Сторони дійшли згоди про надання Кредитодавцем Позичальнику Траншу в сумі 400,00 грн. Відповідно до п. 1.2. загальний розмір наданого кредиту становить 8800,00 грн. Вказана додаткова угода підписана з використанням електронного підпису, вчиненого одноразовим ідентифікатором 4474. Крім того, 12.03.2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору №696684000 від 03.03.2025 року, згідно з якою, відповідно до п. 1.1. Сторони дійшли згоди про надання Кредитодавцем Позичальнику Траншу в сумі 300,00 грн. Відповідно до п. 1.2. загальний розмір наданого кредиту становить 9100,00 грн. Вказана додаткова угода підписана з використанням електронного підпису, вчиненого одноразовим ідентифікатором 1060. Крім того, 13.03.2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору №696684000 від 03.03.2025 року, згідно з якою, відповідно до п. 1.1. Сторони дійшли згоди про надання Кредитодавцем Позичальнику Траншу в сумі 900,00 грн. Відповідно до п. 1.2. загальний розмір наданого кредиту становить 10000,00 грн. Вказана додаткова угода підписана з використанням електронного підпису, вчиненого одноразовим ідентифікатором 8466. З відповіді АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.12.2025 року вбачається, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] , а з наданої виписки по рахунку, вбачається, на дану платіжну картку були наступні надходження кредитних коштів: 03.03.2025 року на суму 500,00 грн, 04.03.2025 року на суму 300,00 грн, 05.03.2025 року на суму 850,00 грн, 06.03.2025 року на суму загальну суму 600,00 грн (500,00 грн +100,00 грн), 07.03.2025 року на суму 600 грн, 08.03.2025 року на суму 3200,00 грн (1500,00 грн + 1000,00 грн +700,00 грн), 10.03.2025 року на загальну суму 350,00 грн (250,00 грн +100,00 грн), 11.03.2025 року на загальну суму 2400,00 грн (200,00 грн + 850,00 грн + 450,00 грн + 100,00 грн + 100,00 грн +300,00 грн + 400,00 грн), 12.03.2025 року на загальну суму 1200,00 грн (300,00 грн + 900,00 грн), що разом становить 10000,00 грн. 20 травня 2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №МВ-ТП/36, відповідно до якого, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги зазначене у відповідних реєстрах прав вимоги. Згідно реєстру прав вимоги від 20.05.2025 року до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги за кредитним договором №696684000 від 03.03.2025 року. Позивачем було направлено на адресу відповідача досудову вимогу про дострокове розірвання договору у якій повідомив про наявний борг у розмірі 35172,60 грн із вимогою його сплати. Доказів оплати боргу матеріали справи не містять. Правовідносини, які виникли між сторонами, крім положень вказаного вище договору, врегульовані нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так у ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають на підставі договору або правочину. Відповідно ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК Українивстановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч. 1 ст. 1054 цього Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом. Відповідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як визначено у ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис». Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. За приписами статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію`електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання, відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як вбачається з матеріалів справи та наявного у справі договору, такий договір був підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що був направлений йому у смс-повідомленні на його мобільний номер телефону. За вказаних обставин, суд вважає встановленим факт укладення відповідачем договору кредитної лінії №696684000 від 03.03.2025 року із дотриманням вимог Закону України «Про електронну комерцію». Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження №61-7203св20). Зазначений договір є чинними та підлягає виконанню сторонами. Факт отримання грошових коштів відповідач не спростував. За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Позивачем доведено перехід права вимоги за вищевказаним договором. Таким чином, відповідач несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за вказаними договорами перед новим кредитором у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором за вищевказаним договором. Однак, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені договором отримані в кредит кошти не повернув. Отже, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь заборгованості за кредитним договором №696684000 від 03.03.2025 року у загальному розмірі 30172,60 грн, з яких: 9999,60 грн - заборгованість по кредиту, 20173,00 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. При вирішенні питання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За змістом ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати фізичних осіб, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги при розгляді судом справ про оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку, або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, несуть юридичні особи, на території яких мав місце нещасний випадок внаслідок таких надзвичайних ситуацій. Тобто, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити обґрунтованість рівня витрат на правничу допомогу у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат. Крім цього, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 15.04. 2020 у справі №199/3939/18-ц (провадження №61-15441св19). Також, у постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №379/1418/18 (провадження №61-9124св20) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Судом встановлено, що на підтвердження витрат на правову допомогу, позивачем надано: копію договору про надання правової допомоги №5 від 02.12.2024 року, укладений між ТОВ «Таліон Плюс» та Адвокатським об`єднанням «Ліга юридичних технологій та інновацій», додаткову угода №2103 від 06.11.2025 року, акт приймання-передачі наданих послуг від 06.11.2025 року, платіжну інструкцію кредитового переказу коштів №122 від 06.11.2025 року на суму 5000,00 грн, Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження №11-562ас18) зазначено, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. У п. 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму. З огляду на наведене та приймаючи до уваги характер спірних правовідносин, складність справи, задоволення позовних вимог, значення справи для сторін, вимоги розумності і справедливості, суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, приходить до висновку про задоволення вимог позивача про стягнення судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу, в розмірі 5000,00 грн. Зазначений розмір витрат на правову допомогу суд вважає належним та співмірним із характером правовідносин та складністю справи. Також на підставі п. 1 ч. 2ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в розмірі 2422,40 грн, сплата якого підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №2783 від 20.11.2025 року.

Outcome: approved