Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

15.09.2025 позивач через свого представника звернувся до суду з даним позовом, в якому просить виділити в натурі нежитлове приміщення, загальною площею 17,1 кв.м що становить 1/1000 ідеальних частин будинку, що знаходиться по [ADDRESS] , яке зареєстроване за ним на праві спільної часткової власності в окреме нежитлове приміщення, з присвоєнням окремої поштової адреси, припинивши право спільної часткової власності. В обгрунтування позову послався на те, що 07 березня 2018 року між ним та [PERSON] укладено договір дарування, за яким він був обдарований нежитловим приміщенням загальною площею 18,9 кв. м., що становить 1/1000 ідеальних частин будинку, за адресою: [ADDRESS] . 07 березня 2018 року приватним нотаріусом Червоноградського міського нотаріального округу Львівської області Зайцем Володимиром Миколайовичем було здійснено державну реєстрацію права власності за ним нежитлового приміщення, площею 18,9 кв.м, що становить 1/1000 ідеальних частин вищезазначеного будинку. Згідно технічного паспорту вказане нежитлове приміщення №А-9 складається з коридору площею 3,5 кв.м., приміщення площею 7,4 кв.м., кладової площею 1,2 кв.м., приміщення площею 3,7 кв.м., туалету площею 1,3 кв.м., загальна площа всього приміщення 17,1 кв.м. Зміна площі з 18,9 кв.м. до 17,1 кв.м. відбулась за рахунок внутрішнього перепланування та облицювання внутрішніх стін. На праві спільної часткової власності даний будинок належить також Товариству з додатковою відповідальністю «Каскад» (3/1000), Товариству з додатковою відповідальністю «Віка» (16/1000), Товариству з додатковою відповідальністю «Дельта» (16/1000), Товариству з додатковою відповідальністю «Чародійка» (16/1000), [PERSON] (8/1000), Територіальній громаді в особі Шептицької міської ради (937/1000), [PERSON] (7/2000), [PERSON] (7/2000), [PERSON] (6/1000), [PERSON] (3/1000), [PERSON] (16/1000). У зв`язку із наміром виділити свою частку, він звернувся в КП «Шептицьке міжміське бюро технічної інвентаризації» Львівської обласної ради, яке надало висновок про те, що частка може бути виділена в натурі як приміщення. Звертався в Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Шептицької міської ради, щодо присвоєння (зміни) адреси своєї частки у даному нерухомому майні, однак йому було відмовлено. В даному випадку, наявність права власності 1/1000 ідеальних частин нежитлового приміщення позбавляє його права в повному обсязі розпоряджатися належним йому майном. Враховуючи наведене, змушений звернутися до суду. Тому просить позов задовольнити. Ухвалою від 01.10.2025 у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. 05.12.2025 ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі, призначено таку до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності та підтримання позову. Від ТОВ «Віка», ТОВ «Каскад», ТОВ «Чародійка», [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, в яких останні вказали про визнання позовних вимог. Територіальна громада в особі Шептицької міської ради також просила справу розглядати у її відсутності. ТОВ «Дельта», [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, заяв, клопотань про розгляд справи без їх участі не подавали. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до ст.247 ЦПК України, розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, перевіривши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником нежитлового приміщення, загальною площею 18,9 кв.м що становить 1/1000 ідеальних частин будинку, що знаходиться по [ADDRESS] , що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав № 116509778 від 07.03.2018 року, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 439613514 від 15.08.2025 року. Іншими співвласниками нерухомого майна будинку за адресою [ADDRESS] , є: Товариство з додатковою відповідальністю «Каскад» (3/1000), Товариство з додатковою відповідальністю «Віка» (16/1000), Товариство з додатковою відповідальністю «Дельта» (16/1000), Товариство з додатковою відповідальністю «Чародійка» (16/1000), [PERSON] (8/1000), Територіальна громада в особі Шептицької міської ради (937/1000), [PERSON] (7/2000), [PERSON] (7/2000), [PERSON] (3/1000), [PERSON] (16/1000), згідно відомостей з Державного реєстру речових прав витяг №439613514 від 15.08.2025 року. З даного витягу також вбачається, що нежитлове приміщення площею 316,0 м.кв., що становить 16/1000 частин будинку, нежитлове приміщення №234, 235, 236, 226 виділені цілою часткою майна в натурі; приміщення аптеки площею 159,6 м.кв. виділено в приміщення № 241, як ціле. Наявний запис про право власності [PERSON] на нежитлове приміщення, що складає 6/1000 у даному будинку. Однак, матеріалами позовної заяви встановлено, що дане нежитлове приміщення було відчужене на підставі договору купівлі-продажу від 31.10.2006 р. СП «Київ-Захід». В подальшому, СП «Київ-Захід» вивели дане нежитлове приміщення в окрему інвентарну одиницю. Тобто, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, щодо будинку по [ADDRESS] , наявний ряд відомостей про співвласників даного нерухомого майна, однак у частини колишніх співвласників дані нежитлові приміщення виділені в окремі об`єкти нерухомості, або відчужені на підставі договорів купівлі-продажу тощо. Таким чином, судом встановлено, що об`єктом права власності позивача є частка в праві власності на спільне майно в цілому (постанова ВС від 28.07.2021 року у справі № 310/7011/17). Згідно копії технічного паспорту, належна позивачу 1/1000 частка в праві спільної часткової власності, складається з коридору площею 3,5 кв.м., приміщення площею 7,4 кв.м., кладової площею 1,2 кв.м., приміщення площею 3,7 кв.м., туалету площею 1,3 кв.м., загальна площа всього приміщення 17,1 кв.м. Відповідно до копії наказу Управління містобудування та архітектури Виконавчого комітету Шептицької міської ради №16-45/87-25 від 17.07.2025 року встановлено, що позивачу було відмовлено у зміні адреси, та роз`яснено необхідність подання додаткових документів, а саме договору про виділ у натурі частки із спільного майна або рішення суду. Згідно висновку КП «Шептицьке міжміське бюро технічної інвентаризації» Львівської обласної ради №3123 від 11.07.2025 року щодо технічної можливості виділу об`єкта нерухомого майна - за технічними показниками частка 1/1000 об`єкта нерухомого майна може бути виділена в натурі, як приміщення. Положенням ч.1 ст.355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників),належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч.1 ст.356 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. За змістом ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню (ч.4 ст.364 ЦК України). Верховний Суд у постанові від 17 травня 2022 року у справі № 570/2438/19 (провадження 61-11448св20) зазначив, що виділ з нерухомого майна частки як самостійного об`єкта повинен відповідати умовам, що передбачені чинними будівельними нормами, що, зокрема, встановлюється за результатами проведення будівельно-технічної експертизи та висновку щодо технічної можливості виділу. Допустимим доказом про технічну можливість поділу в натурі об`єкта нерухомого майна є висновок експерта або уповноваженого суб`єкта господарювання саме щодо технічної можливості такого поділу. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 лютого 2021 року у справі № 445/442/16. Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. У постанові від 16 листопада 2016 року у справі №6-1443цс16 Верховний Суд виснував, що частиною першою ст. 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частці в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Системний аналіз правових норм статей 183, 358, 364 ЦК України дає підстави для висновку про те, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Оскільки учасники спільної часткової власності мають право власності на зазначене майно пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен виділити його співвласнику таку частину житлового будинку та нежитлових будівель, яка відповідає розміру та вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Звертаючись до суду з даним позовом на підтвердження заявлених вимог, позивач надав висновок Комунального підприємства Львівської обласної ради «Шептицьке міжміське бюро технічної інвентаризації» щодо технічної можливості виділу в натурі його частки з об`єкта нерухомого майна. Матеріали справи не містять доказів, які б спростовували вищевказаний висновок або підтверджували те, що спірний об`єкт нерухомості неможливо виділити в натурі. Як вбачається з витребуваних судом матеріалів інвентаризаційної справи будинку [ADDRESS] , спірний об`єкт нерухомого майна є нежитловим приміщенням. Нежитловим приміщенням є приміщення, яке належить до житлового комплексу, але не відноситься до житлового фонду, є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, має окреме незалежне призначення для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 у справі №598/175/15-ц). За таких обставин та враховуючи, що технічна можливість виділу майна підтверджена належним висновком, виділ частки не потребує виконання будівельних робіт, втручання в інженерні мережі чи конструктивні елементи, не потребує отримання дозволу на їх проведення, такий виділ не порушує прав відповідачів, та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved