Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Представник ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» Усенко М.І. звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» заборгованість за кредитним договором від 04 квітня 2023 року № 707671 у розмірі 17 444,99 грн., судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 8 000,00 грн. Крім цього, представник позивача просив витребувати в «Універсал Банк» інформацію в емітента картки позичальника кредитних коштів щодо підтвердження переказу коштів та їх зарахування на банківську карту відповідача. Даною інформацією позивач не володіє, а самостійно отримати докази позивач змоги не має. Оскільки дана інформація є банківською таємницею. Позов обґрунтовано тим, що 04 квітня 2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було уукладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту по продукту «NewShort» №707671. Згідно умов договору відповідачу було надано грошові кошти в розмірі 2500,00 грн. Договір укладено шляхом обміну електронними повідомленнями. 01 лютого 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу № 01022024-1, відповідно до якого ТОВ «Селфі Кредит» передало (відступило) ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийняло право вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача на суму 17 444,99 грн. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав. Тому виникла заборгованість, яка становить 17 444,99 грн. З яких 2 499,99 грн. заборгованість по тілу кредиту, 14 945,00 грн. заборгованість за процентами. Тому представник позивача просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, витрати по сплаті судового збору та на правничу допомогу. На підтвердження позовних вимог представник позивача надав: правила надання коштів у позику ТОВ «Селфі Кредит»; анкету-заяву № 101177056 від 17 грудня 2022 року, паспорт споживчого кредиту, договір про надання споживчого кредиту № 707671 від 04 квітня 2023 року, довідку про ідентифікацію, довідку ТОВ «Пейтек», розрахунок заборгованості, договір факторингу від 01 лютого 2024 року, витяг з ЄДР юридичних осіб на ТОВ «ФК «Кредит Капітал»; виписку з ЄДР АО «Апологет», договір про надання правової (правничої) допомоги від 01 липня 2025 року № 0107, акт № 713 наданих послуг від 08 грудня 2025 року, детальний опис наданих послуг від 08 грудня 2025 року, ордер на надання правничої допомоги. Відповідач відзиву на позов не подав. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач будь-яких заяв та клопотань суду не подавав. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 29 грудня 2025 року відкрито провадження у справі. Прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами, згідно з положеннями статті 279 ЦПК України. Призначено судове засідання на 09.00 год. 02 лютого 2026 року. Вказаною ухвалою суду відповідачу запропоновано надати протягом 15 календарних днів з дня отримання ухвали відзив на позовну заяву. Витребувано від АТ «Універсал Банк» інформацію щодо підтвердження переказу коштів та їх зарахування на банківську карту відповідача. Копію ухвали про відкриття провадження з додатками відповідач отримав 06 січня 2026 року. Що підтверджується поштовим повідомленням про вручення. Повідомлено відповідача про розгляд справи в суді, в тому числі, шляхом оголошення на офіційному вебсайті судової влади. Ухвалою суду від 02 лютого 2026 року судове засідання відклали на 09.00 год. 18 лютого 2026 року. Будь-яких клопотань та заперечень до суду не надійшло. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Фактичні обставини встановлені Судом. Судом встановлено, що 04 квітня 2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту по продукту «NewShort» №707671 строком на 420 днів. Періодичність платежів кожні 30 днів. Стандартна процентна ставка 2,2% в день. Відповідачем електронним цифровим підписом за допомогою одноразового ідентифікатора Е325 було підписано пропозицію про укладення кредитного договору та отримано на свою картку № [NUMBER] кошти в розмірі 2 500,00грн. Факт переказу коштів відповідачу підтверджується довідкою ТОВ «Пейтей» від 20 жовтня 2025 року. Позивач свої зобов`язання за договором виконав. Відповідач свого зобов`язання не виконав. В зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 17 444,99 грн. З яких 2 499,99 грн. заборгованість по тілу кредиту, 14 945,00 грн. заборгованість за процентами. 01 лютого 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу № 01022024-1, відповідно до якого ТОВ «Селфі Кредит» передало (відступило) ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийняло право вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача на суму 17 444,99 грн. Оцінка Суду Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Порядок укладення договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до пункту шостого частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно з розділом 2 Пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії) електронний кредитний договір, частиною якого є дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), укладається кредитодавцем та позичальником у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Електронний кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на вебсайті Кредитодавця у загальному доступі, а також у особистому кабінеті позичальника на вебсайті Кредитодавця; заявка, сформована на сайті Кредитодавця після ідентифікації Позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення Кредитодавцем; відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті Кредитодавця, та підписана Позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого Позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статтей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Положення частини 1 статті 1078 ЦК України передбачають, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частинами 1 та 2 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Так, надані ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» докази, які досліджені судом, підтверджують факт укладення електронного кредитного договору з відповідачем. Оскільки такий договір містить електронний підпис відповідача з одноразовим ідентифікатором, що прирівнюється до власноручного підпису позичальника, що повністю відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» та засвідчує волю відповідача на укладання договорів на погоджених умовах. Своїм підписом на договорі відповідач також підтвердив, що ознайомлений з усіма умовами, в тому числі, й порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, розуміє та зобов`язується їх виконувати. Водночас, відповідач [PERSON] відзив на позов та жодних доказів на спростування суми заборгованості у зазначеному розмірі не надав. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що наявні підстави для задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». З огляду на наведені вище норми права, розглянувши справу в межах заявлених вимог, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити повністю. Розподіл судових витрат. Згідно з положеннями статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини1 статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн., представник позивача надав виписку з ЄДР АО «Апологет», договір про надання правової (правничої) допомоги від 01 липня 2025 року № 0107, акт № 713 наданих послуг від 08 грудня 2025 року, детальний опис наданих послуг від 08 грудня 2025 року, ордер на надання правничої допомоги. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Що узгоджується з позицією Верховного Суду (постанова від 03 жовтня 2019 року справа № 922/445/19, додаткова постанова від 16 червня 2022 року справа № 873/244/21). Враховуючи наведене, клопотання представника позивача про стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу слід задовольнити. Та стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» понесені витрати, пов`язані з правничою допомогою в розмірі 8 000,00 грн. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до абзацу 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Що, враховуючи ціну позову, становить 3 028,00 грн. Згідно із частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Позивачем при подачі до суду позову сплачено судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. з врахуванням коефіцієнта 0,8. На підставі викладеного, суд вважає, що судові витрати у виді судового збору в сумі 2 422,40 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved