Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

29.12.2025 року представник позивачів - [PERSON] та [PERSON] [PERSON] звернувся до суду із позовом до Яблунівської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області про визнання права власності, мотивуючи позовні вимоги тим, що [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] , [INFO] , який проживав за адресою: [ADDRESS] і помер [INFO] . Спадкову справу № 102/2025 за померлим [PERSON] було заведено приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Кабином А.Р. і зареєстровано Спадковому реєстрі 07.07.2025 року за № 74304296, номер витягу - 81776759. Позов обґрунтований тим, що за життя [PERSON] не складав заповіту, а тому майно, яке залишилося після його смерті - житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] -успадковується за законом згідно Цивільного Кодексу України. Відповідно до довідки, виданої приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Кабина А.Р., спадкоємцем за померлим [PERSON] є його дочка [PERSON] . Згідно з довідкою, наданою Яблунівською селищною радою, [PERSON] , [INFO] , померлий [INFO] , бувзареєстрований і постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . У фактичне управління спадковим майном з дня смерті [PERSON] вступила його дочка [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Звіту про незалежну оцінку ринкової (оціночної) вартості будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , станом на 15.12.2025 року складала 130 000 (сто тридцять тисяч) гривень. 26 листопада 2025 року приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії відповідно до заяви [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належав батькові [PERSON] [PERSON] , який помер [INFO] . Підставою для відмови у видачі [PERSON] свідоцтва на спадщину на вищевказаний будинок було те, що на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , відсутні документи, що підтверджують право власності спадкодавця на даний будинок. Оскільки спадкодавець [PERSON] за життя не оформив правовстановлюючі документи на належний йому житловим будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , його дочка [PERSON] , як спадкоємець, позбавлена можливості успадкувати зазначене майно у передбаченому законом нотаріальному порядку. За таких обставин вона вимушена звернутися до суду з метою захисту своїх спадкових прав. Факт прийняття спадщини спадкоємцем, який заявляє вимогу про визнання права власності на спадкове майно, підлягає підтвердженню належними та допустимими доказами, зокрема документами зі спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, а також довідками органів місцевого самоврядування чи інших уповноважених органів за місцем проживання спадкодавця. Однак за життя [PERSON] не оформив право власності на житловий будинок за вказаною адресою, у зв`язку з чим нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту цивільного права та застосовується за наявності перешкод для оформлення спадщини нотаріально. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не прибув, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю тапросить їх задовольнити. Представник відповідача Яблунівської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області до суду не прибула, подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника, щодо задоволення позову не заперечує. У зв`язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання, що відповідає ч.13 ст.7 ЦПК України. За правилами ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , зареєстрована в [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , що підтверджується копією її паспорта [NUMBER] виданого 12.01.2015 року Косівським РВУМВС України в Івано-Франківській області (а.с.9). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.10.1998 року [PERSON] народилася [INFO] , її батьком вказано [PERSON] , а мати [PERSON] (а.с.11). Копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 09.07.2025 року доводиться той факт, що [PERSON] , [INFO] помер [INFO] в селі Люча Косівського району Івано-Франківської області (а.с.10). Згідно з копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №81776759 07.07.2025 приватним нотаріусом Кабином А.Р. було зареєстровано спадкову справу, де заповідачем вказано [PERSON] , 1961 року народження, дата його смерті [INFO] (а.с.12). На підставі копії довіреності посвідченої 13.09.2024 року приватним нотаріусом Косівського нотаріального округу Тонюк М.М. [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] уповноважила [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] представляти її інтереси в усіх необхідних установах і організаціях (а.с.13-14). Відповідно до копії паспорта [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , зареєстрована в селі Люча Косівського району Івано-Франківської області, РНОКПП [NUMBER] (а.с.15). Зі змісту копії постанови приватного нотаріуса Косівського районного нотаріального округу Кабина А.Р. від 26.11.2025 року №468/02-31 вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , що залишився після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку із тим, що право приватної власності на вказаний житловий будинок не зареєстровано (а.с.16). Копією довідки виданої приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Кабином А.Р. №470/02-14 від 27.11.2025 року стверджується, що заведено спадкову справу №102/2025 на майно померлого [INFO] [PERSON] . Згідно даних, що містяться в спадковій справі, спадкоємцем є [PERSON] (а.с.17). Копією довідки виданої Яблунівською селищною радою села Люча Косівського району Івано-Франківської області №102 від 03.07.2025 року підтверджується, що [PERSON] [INFO] , померлий [INFO] , А/3 №6 від 19.07.1999 року. Зареєстрований та постійно проживав з 1961 року до дня смерті в житловому будинку, який знаходиться в [ADDRESS] . У фактичне управління спадковим майном з дня смерті [PERSON] , вступила [PERSON] [INFO] , яка доглядає за будинком, обробляє земельну ділянку, ключі від будинку знаходяться в неї. Заповіт від імені [PERSON] в Яблунівській селищній раді села Люча Косівського району Франківської області не посвідчувався (а.с.18). Згідно з копією технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, спадкове майно, що розташоване по [ADDRESS] складається з житлового будинку загальною площею 109.3 кв.м., літньої кухні, площею 27.5 кв.м., навісу площею 17.8 кв.м., погрібу площею 16.0 кв.м., стайні площею 22.0 кв.м., стодоли площею 44.0 кв.м., сараю площею 34.6 кв.м., сараю площею 8.2 кв.м., огорожі площею 68.0 кв.м. та криниці (а.с.19-23). Копією виписки з інвентаризаційних матеріалів виданої ОКП «Коломийське МБТІ» №86426 від 19.08.2025 підтверджується, що в [ADDRESS] згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації право власності не зареєстровано на майно, яке складається з житлового будинку, літньої кухні, навісу, погрібу, стайні, стодоли, сараю, сараю, огорожі та криниці (а.с.24). Відповідно до копії звіту про незалежну оцінку ринкової (оціночної) вартості вбачається, що вартість майна, а саме житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 91.6 кв.м., житловою площею 58.3 кв.м., за адресою [ADDRESS] , становить: 130000,00 (сто тридцять тисяч) гривень (а.с.25-30). Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст.3 Конституції України встановлений принцип верховенства права, який зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини. Даний позов має бути розглянутий в аспекті ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. N 475/97-ВР, в якій зазначено: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. N 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 року), передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.ст.1216, 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За змістом частини 1 статті 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом, після смерті [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України: право власності на нерухомі речі підлягає державній реєстрації. Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. За змістом ст.ст.2, 20 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заява про реєстрацію права подається власником, іншим право набувачем. Стаття 25 ЦК України визначає, що правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України). Пунктом 3.1. Листа Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» регламентовано: право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні (п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 р.). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Оскільки, [PERSON] за свого життя не здійснив реєстрацію свого права власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, після його смерті неможливо здійснити вказану реєстрацію, а тому право власності позивача в порядку спадкування на належне спадкодавцеві господарство підлягає захисту у судовому порядку. Отже суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі, враховуючи й те, що відповідач не висловив заперечень проти визнання за позивачем права власності на спірний будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом. На підставі ст.ст. 1216, 1223, 1269 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved