Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Лапіна І.В. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову вказала, що 12.06.2015 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 377. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , 2015 року народження. Водночас зазначає, що протягом останніх років відносини погіршились, внаслідок чого шлюбні стосунки припинені. З вересня 2025 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. Дитина буде проживати з позивачем, про що досягнуто домовленості. Вказує, що син перебуває на утриманні позивача, відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Позивач не в змозі самостійно утримувати сина. За таких обставин просить строк на примирення не надавати, розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дитини щомісячно у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Подільського районного суду міста Кропивницького від 18.11.2025 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомленням) учасників справи, за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло. Відповідач повідомлений про судовий розгляд справи відповідно до вимог ст. ст. 128-131 ЦПК України, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. За таких обставин, суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів (доказів) у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 12.06.2015 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 377, про що видано свідоцтво про шлюб від 12.06.2015 року серії [NUMBER] (а.с. 4). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19.11.2015 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис про народження № 1914, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги те, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільне життя не склалося, спір про місце проживання дитини та поділ майна подружжя між сторонами відсутній, намірів зберегти сім`ю у сторін немає, суд приходить до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). На підставі зазначеного, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частина всіх видів заробітку (доходу) відповідача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211,20 грн. за позовну вимогу про розірвання шлюбу та в дохід держави 1211,20 грн. щодо задоволення позовної вимоги про стягнення аліментів. На підставі ст.ст. 84, 104, 110, 112, 114, 181- 183, 191 СК України,

Outcome: approved