Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

У січні 2026 року до суду в порядку ч. 3 ст. 293 ЦПК України надійшла спільна заява подружжя [PERSON] та [PERSON] про розірвання шлюбу між подружжям, яке має дітей, у якій заявники просять розірвати шлюб укладений між ними12.07.2014, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києва, актовий запис за №1283. Заява мотивована тим, що 12.07.2014 між заявниками укладено шлюб, від якого сторони мають малолітню дитину, доньку - [PERSON] , [INFO] . Заявники вказують, що рішення про розірвання шлюбу усвідомлене, добровільне та безпосередньо пов`язане з бажанням припинити подальше подружнє життя, продовження якого суперечить їх інтересам. Сторони фактично не підтримують сімейних стосунків, не ведуть спільного господарства. Між подружжям досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі у вихованні дитини того з батьків, який проживатиме окремо та розміру аліментів на дитину, шляхом укладення нотаріально посвідченого договору від 16.01.2026. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.02.2026 відкрито провадження у справі за спільною заявою подружжя, та призначено справу до судового розгляду. Заявники в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. До суду надійшли заяви, відповідно до яких заявники просять заяву про розірвання шлюбу задовольнити, а розгляд справи проводити за їх відсутності. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява та які мають юридичне значення для вирішення справи по суті, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 3 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 12.07.2014 між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис за №1283. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на [PERSON] . Від шлюбу заявники мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Факт батьківства підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 08.12.2020 Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис за №3174. 16.01.2016 укладено договір між батьками про поживання, участь у вихованні та сплату аліментів на дитину, посвідчений Петуніною Ю. О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі № 51. Рішення сторін про розірвання шлюбу усвідомлене, добровільне та безпосередньо пов`язане із бажанням припинити подальше подружнє життя. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між заявниками втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved