Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] , в інтересах та від імені якої діє представник, адвокат Ковальова Т.Ю., звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, [PERSON] , про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що 21.08.2020 року між нею та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб. Мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Донька проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні. Спору щодо місця проживання дитини немає. Позивач та відповідач не змогли побудувати сімейні відносини на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Із роками стосунки між ними разладились, почались часті сварки. Протягом подружнього життя вони зрозуміли, що не збігаються ні характерами, ні типами темпераменту, ні поглядами на життя. У зв`язку з викладеним, подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Тому [PERSON] вимушена звернутися до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Також просила стягнути з відповідача, [PERSON] , на її користь витрати, які були понесені на сплату судового збору в розмірі 968,96 грн та витрати, які були понесені на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 4000 грн. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 15 січня 2026 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] , в інтересах та від імені якої діє представник, адвокат Ковальова Тетяна Юріївна, до [PERSON] про розірвання шлюбу, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Позивач [PERSON] належним чином повідомлена про дату та час судового засідання, в судове засідання не з`явилася. Представник позивача адвокат Ковальова Т.Ю. подала до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, на підставі документів, які наявні в матеріалах справи. Позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх в повному обсязі, наполягала на тому, щоб у мотивувальній частині судового рішення були зазначені дійсні причини розірвання шлюбу, а саме: систематичне негативне ставлення відповідача до позивача; зрада зі сторони відповідача; моральне приниження у сімейних стосунках; відсутність поваги та підтримки; фактичний розпад сім`ї та неможливість подальшого спільного життя. Наполягали на стягненні з відповідача на користь позивача судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, що підтверджується відповідними платіжними та договірними документами, долученими до матеріалів справи. Додаткові клопотання та заяви відсутні, не заперечують проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, в судове засідання не з`явився. Представник відповідача адвокат Єлісєєв Д.О. подав до суду заяву про розгляд справи без участі відповідача та представника відповідача. Позовні вимоги визнали частоково, а саме: в частині розірвання шлюбних відносин - визнали повністю, просили розірвати шлюб; а в частині стягнення з [PERSON] на на корить [PERSON] витрат, які були понесені на сплату судового збору в розмірі 968,96 грн та витрати, які були понесені на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 4000 грн - відмовити. Не заперечують проти винесення заочного рішення. Позиція відповідача щодо розірвання шлюбу обгрунтована тим, що подружні відносини між сторонами припинені, сторони не ведуть спільне господарство та проживають окремо. Основна причина розпаду сім`ї - це різниця характерів, відсутність взаєморозуміння і довіри, постійні конфлікти та недомовленості. Відповідач не заперечує проти проживання дитини з позивачем. Відповідач не погоджується з вимогою позивача про стягнення з нього судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, оскільки позивач визнає позовні вимоги та не заперечує проти розірвання шлюбу, що значно спрощує та прискорює судовий процес, відповідач також поніс значні витрати на професійну правничу допомогу для підготовки своєї правової позиції. Зазначили, що обсяг виконаної адвокатом Ковальовою Т.Ю. у цивільній справі, яка за своєю категорією в розумінні п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України відноситься до малозначних справ, неспіврозмірний із розміром оплати послуг, які просить стягнути позивач. Зазначена справа для адвоката є шаблонною, тому не потребує значної витрати часу адвоката. Водночас вона є тягарем для відповідача, враховуючи, що відповідач також поніс витрати на правову допомогу для підготовки своєї правової позиції. Оскільки у судове засідання не з`явилися усі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК у зв`язку з неявкою всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписав рішення без його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК датою ухвалення рішення зазначена дата складення повного судового рішення. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є: батько - [PERSON] , [INFO] , мати - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується повною випискою свідоцтва про народження, складеною 01.06.2020 року в м. Бидгощ, позначення свідоцтва: [NUMBER] /00/ AU/2020/857120, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану в м. Бидгощ, воєводство Куявсько-Поморське. 21 серпня 2020 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, про що Олександрійським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) складено актовий запис № 189, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21.08.2020 року. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Відповідно до копії паспорта серії [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] , [INFO] , виданого Олександрійським МВ УМВС України в Кіровоградській області 05.12.2013 р., у розділі місце проживання зазначено: [ADDRESS] . Відповідно до копії паспорта серії [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] , [INFO] , виданого Олександрійським МВ УМВС України в Кіровоградській області 23.08.2011 р., у розділі місце проживання зазначено: [ADDRESS] . Норми права, які застосував суд. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Частиною 3 статті 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Мотивована оцінка і висновки суду. Оцінюючи встановлені обставини, суд виходить з того, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, мотивуючи це тим, що сторони не змогли побудувати сімейні відносини на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідач позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнав в повному обсязі, оскільки подружні відносини між сторонами припинені, сторони не ведуть спільне господарство та проживають окремо. Враховуючи позиції сторін, суд дійшов висновку про те, що подальше збереження шлюбу буде формальним і суперечитиме інтересам сторін. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України визначено що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, у разі задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що представником відповідача до початку розгляду справи по суті було подано заяву, відповідно до якої позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнано в повному обсязі, то відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України [PERSON] належить повернути із державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] належить стягнути 50 відсотків судового збору, який позивач сплатила при подачі позовної заяви про розірвання шлюбу. Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, то суд дійшов таких висновків. На підтвердження витрат на правову допомогу представник позивача надав копію Договору про надання правничої допомоги від 22.12.2025 р., копію Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію Ордера на надання правничої допомоги [PERSON] , детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом за договором про надання правничої допомоги від 22.12.2025 р., згідно з яким їх вартість складає 4000 грн., квитанцією до прибуткового касового ордера № 12-25 від 22.12.2025 року, відповідно до якого від [PERSON] прийнято на підставі договору про надання правничої допомоги від 22.12.2025 р. 4000 грн. Відповідач заперечував щодо вимоги позивача про стягнення з нього судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на неспівмірність із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), адже справа для адвоката є шаблонною, відповідач визнав позовні вимоги про розірвання шлюбу і також поніс витрати на правову допомогу у цій справі. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Частинами 3, 4 статті 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до п.2 ч.3 ст.141 ЦПК при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі №905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved