Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

представник Гоц А.В. в інтересах ТОВ «Укр Кредит Фінанс», 21.01.2026 звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 22 364 грн. 10 коп. боргу за договором про відкриття кредитної лінії № 1423-5620 від 20.07.2024. Позов обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем 20.07.2024 укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1423-5620, згідно умов якого позивач надав відповідачу 2 800 грн. 00 коп. кредиту, шляхом безготівкового переказу грошової суми на його банківський рахунок, строком на 365 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом. Додатковими угодами № 1 від 23.07.2024, № 2 від 06.08.2024, № 3 від 06.08.2024 та № 4 від 07.08.2024 сторони, кожен раз, домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 900 грн., 1 500 грн., 1 300 грн. та 900 грн. відповідно. У порушення умов договору відповідач свої зобов`язання за таким належним чином не виконував, через що у нього перед позивачем виникла заборгованість, яка станом на 26.11.2025 склала 22 364 грн. 10 коп. з яких: 3 700 грн. 00 коп. прострочена заборгованість за кредитом, 18 109 грн. 10 коп. прострочена заборгованість за процентами та 555 грн. прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту. Просила стягнути заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Ухвалою судді від 23.01.2026 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 13). Представник ТОВ «Укр Кредит Фінанс» Резуєв Є. у заяві № 1423-5620 від 05.01.2026 просив про задоволення позову та розгляд справи за його відсутності, щодо заочного розгляду справи, не заперечив. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзиву не подав, тому згідно ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечив у заяві від 05.01.2026 представник позивача (а.с. 17). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 означеного Кодексу, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Із змісту заяви від 21.01.2026, із долучених до неї матеріалів, зокрема копії договору про відкриття кредитної лінії № 1423-5620 від 20.07.2024, правил відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту, паспорта споживчого кредиту, розрахунку заборгованості, правил акції, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань убачається, що 20.07.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1423-5620, за умовами якого відповідач отримав від позивача кредит у сумі 2 800 грн. 00 коп., строком на 365 днів, а відповідач зобов`язався повернути Кредит не пізніше останнього дня Строку кредитування та сплатити нараховані Кредитодавцем проценти за користування Кредитом, комісію за видачу кредиту (якщо умови цього Договору передбачають сплату комісії за видачу Кредиту) та інші платежі, передбачені цим Договором у порядку, передбаченому цим Договором. Додатковими угодами № 1, № 2, № 3 та № 4 до договору № 1423-5620 від 20.07.2024, кредитодавець та позичальник 23.07.2024, 06.08.2024, 06.08.2024 та 07.08.2024 домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 900 грн., 1 500 грн., 1 300 грн. та 900 грн. відповідно. Із довідки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту убачається, що через систему платежів LiqPay, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» перерахувало грошові кошти і зокрема 20.07.2024 у сумі 2 800 грн., 23.07.2024 у сумі 900 грн., 06.08.2024 у сумі 1 500 грн., 06.08.2024 у сумі 1 300 грн. та 07.08.2024 у сумі 900 грн. на банківську картку [NUMBER] [PERSON] . Нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дати видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, за наступною Стандартною процентною ставкою: - 1.50% (одна ціла, п`ятдесят сотих процентів) за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 (ста вісімдесяти) календарних днів з дати укладення цього Договору. В цей період можливе використання Позичальником права користування Кредитом за Промо-ставкою та/або Зниженою та/або Пільговою процентною ставкою. - 1.18% (одна ціла, вісімнадцять сотих процентів) за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 (ста вісімдесят першого) календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії цього Договору або до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту (до тієї із зазначених дат, яка настане раніше) (п. 4.10 договору). Відповідач [PERSON] , не належним чином виконував взяті на себе зобов`язання за означеним кредитним договором, внаслідок чого у нього перед позивачем виникла заборгованість, яка станом на 26.11.2025 склала 22 364 грн. 10 коп. з яких: 3 700 грн. 00 коп. прострочена заборгованість за кредитом, 18 109 грн. 10 коп. прострочена заборгованість за процентами та 555 грн. прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За положеннями ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Ураховуючи вищенаведене, а саме те, що [PERSON] внаслідок неналежного виконання умов укладеного 20.07.2024 між сторонами кредитного договору допустив заборгованість перед позивачем, позов слід задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача 21 809 грн. 10 коп. заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 1423-5620 від 20.07.2024, з яких 3 700 грн. 00 коп. прострочена заборгованість за кредитом та 18 109 грн. 10 коп. прострочена заборгованість за процентами. Підстав для стягнення з відповідача комісії за видачу кредиту в розмірі 555 грн., суд не убачає, з огляду на наступне. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.09.2019 справа № 186/1333/16-ц, провадження № 61-27618св18 зазначено, що відповідно до рішення Конституційного Суду України від 10.11.2011 у справі № 15-рп/2011, держава, встановлюючи законами України засади створення і функціонування грошового та кредитного ринків (пункт 1 частини другої статті 92 Конституції України), має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і охоронюваними законом правами та інтересами споживачів їх кредитних послуг. Держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб`єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору. Тим самим держава одночасно убезпечує добросовісного продавця товарів (робіт, послуг) від можливих зловживань з боку споживачів. Умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими споживач вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. У постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 у справі № 6-1746цс16 вказується, що встановлення банком у кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит (саме як компенсація сукупних послуг банку за рахунок клієнта), є незаконним. Несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема, щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Пунктом 4.11 кредитного договору № 1423-5620 від 20.07.2024 передбачено комісію за видачу кредиту - 15.00 % від суми виданого Кредиту. Нарахування комісії за видачу кредиту здійснюється на суму виданого за цим Договором Кредиту у день видачі Кредиту. Однак, встановивши в кредитному договорі сплату разової комісії, що нараховується в день видачі кредиту, позивач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позичальнику, що є незаконним, та фактично нарахував комісію за ту саму послугу, за яку відповідач має сплатити згідно з договором проценти. Зазначена правова позиція узгоджується з усталеною судовою практикою Верховного Суду та викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.08.2019 справа № 595/290/17, провадження № 61-29972св18; Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.10.2019 справа № 311/682/16-ц, провадження № 61-24756св18; від 02.10.2019 справа № 760/20414/14-ц, провадження № 61-31205св18. Умова, зазначена у договорі, порушує принцип добросовісності та призводить до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін, отже суперечить положенням статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що нарахування позичальнику комісії за видачу кредиту без зазначення конкретних послуг, за які її сплачено, є незаконним, відтак вимога позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за комісією у розмірі 555 грн. 00 коп. задоволенню не підлягає. Відповідно до положень ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] на користь позивача 2 596 грн. 33 коп. судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial