Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи Акціонерне товариство «РАЙФФАЙЗЕН БАНК»(далі АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява мотивована тим, що між банком та [PERSON] укладено кредитний договір за умовами якого банк видав відповідачу кредит у розмірі 239 442,31 грн строком до 19 березня 2030 року. Процентна ставка за користування кредитними коштами за період з 19 березня 2024 року до 19 травня 2024 року застосовується в розмірі 15,45%, а з 20 травня 2024 року становить 30,90% річних, без укладення додаткової угоди. [PERSON] свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором не виконав, на досудові вимоги не реагував, внаслідок чого станом на 27 листопада 2025 року утворилась заборгованість у розмірі 238 743,70 грн, з яких: заборгованості за кредитом - 214 877,22 грн, у тому числі прострочена заборгованість 7 050,23 грн; заборгованість за відсотками 23 866,48 грн, у тому числі прострочена заборгованість 22 411,20 грн. З урахуванням викладеного АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» просило стягнути із [PERSON] вказану суму заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати. Представник позивачаАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» направила до суду клопотання про розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, заяви про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подав. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток до Електронного кабінету відповідача. Вказані обставини та норми статті 223 ЦПК України вказують на наявність підстав для розгляду справи без участі сторін та ухвалення заочного рішення, про що суд 17 лютого 2026 року постановив ухвалу. Процесуальні дії у справі 14 січня 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву, справу визнано малозначною, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 04 лютого 2026 року розгляд справи відкладено у зв`язку із неявкою в судове засідання відповідача. Фактичні обставини справи, встановлені судом 19 березня 2024 року [PERSON] звернувся до АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» із заявою на отримання кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою» №014-RO-82-262686432 (далі - Заява), яка підписана електронним підписом одноразовим ідентифікатором «730944» (арк. спр.9). Відповідно до умов Заяви відповідач просив Банк надати кредит у розмірі 239 442,31 гривні, строком на 72 місяці. 19 березня 2024 року між [PERSON] та АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» укладено додаток до Заяви про акцепт Публічної пропозиції/Угоди №CMDPI-2218375 від 08.06.2022. Заява-Договір про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-262686432 (далі Заява Договір) підписана відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором «730944». Відповідно до умов Заяви Договору банк зобов`язаний надати клієнту кредит на поточний рахунок у сумі 239 442,31 гривні, а клієнт зобов`язаний повернути Банку Кредит та сплатити проценти за його користування (п. 2.3 Заяви-Договору). Процентна ставка фіксована і становить: на період з 19.03.2024 до 19.05.2024 (включно) - 15,45% річних; з 20.05.2024 процентна ставка за Кредитом застосовується в розмірі 30,90% річних, без укладання додаткової заяви до цієї Заяви-Договору (п. 3.3 Заяви-Договору). Дата сплати Щомісячного ануїтетного платежу 19 числа кожного календарного місяця згідно Графіка (п. 3.4 Заяви-Договору). З метою виконання грошових зобов`язань за кредитом, клієнт доручає Банку здійснювати 18 числа (але не пізніше дати, визначеної підпунктом 3.4 пункту 3 Заяви-Договору) кожного місяця Договірне списання коштів з кредитного рахунку на поточний рахунок в сумі 7 292,79 гривні, яка дорівнює сумі ануїтетного платежу згідно Графіку (п. 3.4.1 Заяви-Договору). Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, який підписаний електронним цифровим підписом (арк. спр. 19-20). Сторонами узгоджений графік платежів та розрахунок загальної вартості споживчого кредиту та реальної річної процентної ставки, доведено до відома [PERSON] інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом, визначені суми щомісячного платежу (арк. спр. 16 на звороті-18) . Також сторонами підписано Заяву №014-ro-82-262686432 на приєднання до договору добровільного страхування життя №рб1704-г від «03» березня 2023 року (індивідуальна частина) (арк. спр.14 на звороті 16). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК). Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України). У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Суд установив, що 19 березня 2024 року між [PERSON] та АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» в електронній формі укладений кредитний договір №014-RO-82-262686432, за умовами якого АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» надало відповідачу кредит в сумі 239 442,31 грн, строком на 72 місяці, тобто до 19 березня 2030 року, а [PERSON] зобов`язався повернути кошти, сплатити відсотки за користування ними, розмір яких визначений договором. 19 березня 2024 року кредитні кошти були перераховані відповідачу, що підтверджується випискою по рахунку. Отже, факт укладення кредитного договору та отримання відповідачем коштів у АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», суд вважає доведеним. Вказані обставини відповідач не спростував. Відомостями виписки по рахунку підтверджується, що відповідач користувався кредитними коштами, частково здійснював погашення заборгованості за договором, проте з серпня 2025 року припинив виконувати свої зобов`язання за договором, внаслідок чого позивач направив [PERSON] вимогу про дострокове повернення кредиту (арк. спр.25-28, 29-30), яке відповідач залишив без реагування. Згідно із наданим АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» розрахунком заборгованості за договором станом на 27 листопада 2025 року заборгованість становить 238 743,70 грн, з яких: заборгованості за кредитом - 214 877,22 грн, у тому числі прострочена заборгованість 7 050,23 грн; заборгованість за відсотками 23 866,48 грн, у тому числі прострочена заборгованість 22 411,20 грн (арк. спр. 24). У зв`язку з наведеним право позивача підлягає захисту, відтак позивач має право на стягнення простроченої заборгованості за кредитом та відсотками, а також у позивача на підставі частини другої статті 1050 ЦК України виникло право достроково стягнути з відповідача частину позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Згідно статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним з найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі. Розмір вказаної заборгованості за кредитним договором відповідає умовам договору, відповідач вказаний розмір заборгованості не спростував, власних контррозрахунків не надав. Отже, суд вважає, що позов є обґрунтованим, позовні вимоги є доведеними, а тому із [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у повному обсязі. Розподіл судових витрат Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені, а позовна заява подана в електронній формі, що є підставою для застосування коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, з урахуванням ціни позову (238 743,70 грн), відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви у розмірі2864,93 грн (3581,16 х 0,8=2864,93).

Outcome: approved