Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», в особі представника - адвоката Усенка М.І., звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1217534 від 06.01.2024, за яким [PERSON] отримала кредит в розмірі 3300,00 грн строком на 350 днів. В обґрунтування позову посилалося на те, що неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором з боку [PERSON] призвело до виникнення заборгованості перед первинним кредитором ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» в розмірі 17 077,50 грн. 21.06.2024 року ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло прав нового кредитора за кредитним договором № 1217534 від 06.01.2024 на підставі договору факторингу № 21062024, у зв`язку чим до товариства перейшло право вимоги до [PERSON] на суму боргу 17 077,50 грн. Ухвалою судді від 19.01.2026 відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, незважаючи на те, що належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач причину своєї неявки суду не повідомила, відзиву на позов та жодних клопотань чи заяв до суду не надала. За таких обставин суд розглянув справу за відсутності сторін, при цьому фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 06.01.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» № 1217534, відповідно до умов, якого відповідачка отримала у кредит грошові кошти в розмірі 3300,00 грн на строк 350 днів, зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом за стандартною процентною ставкою 2,5 % в день на умовах, визначених договором п.1.3. (а.с. 8 зворот. - 11). Паспорт споживчого кредиту передбачає основні умови кредитування, інформацію щодо процентної ставки, порядок повернення кредиту (а.с. 7-8). Вказаний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора Н726 позичальника о 01:50:00 год. 06.01.2024 (а.с.11, зворот). Той факт, що 06.01.2024 саме відповідачем [PERSON] було підписано кредитний договір та паспорт споживчого кредиту із застосуванням одноразового ідентифікатора Н726, підтверджено копією довідки про ідентифікацію, де зазначено, що [PERSON] , [INFO] , ідентифіковано Товариством за номером телефону [NUMBER] та присвоєно одноразовий ідентифікатор Н726 (а.с. 13). Відповідно до пункту 2.1. договору № 1217534 від 06.01.2024, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] ; метою отримання кредиту є споживчі потреби (п.1.6). Про успішне перерахування 06.01.2024, о 13:07:15 год грошових коштів через сервіс онлайн платежів PayTech на картку відповідача № [NUMBER] в розмірі 3300,00 грн свідчить копія повідомлення ТОВ «ПЕЙТЕК» № 20251020-6039 від 20.10.2025 (а.с. 14). Крім цього з відповіді АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду про витребування доказав вбачається, що на ім`я [PERSON] було імітовано банківську карту № [NUMBER] та зараховано кошти 06.01.2024 на суму 3300,00 грн. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ст.1048 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Аналогічні за змістом положення закріплені у пунктах 4.4, 1.2 Договору № 1217534 від 06.01.2024, відповідно до яких у встановлений Договором строк, позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені ( у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором; повідомляти Товариство про зміну даних, зазначених у розділі 10 Договору протягом 3-х календарних днів, зокрема через контакт-центр Товариства або засобами Особистого кабінету. Відповідно до ч.1 ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли кредитні правовідносини на підставі кредитного договору № 1217534 від 06.01.2024, за яким [PERSON] отримала кредитні кошти в розмірі 3300,00 грн для споживчих потреб на платіжну картку № [NUMBER] , зазначену у договорі строком на 350 дні, що підтверджується належними доказами, зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в строк та на мовах визначених договором. Кредитний договір підписаний сторонами із використанням засобу електронного цифрового підпису, що відповідає вимогам ст.1055 ЦК України. До підписання кредитного договору відповідачка була ознайомлена з його умовами, адже без попереднього ознайомлення з умовами кредитного договору, клієнт не може перейти до наступного етапу безпосереднього підписання договору. Відповідно до змісту ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.60 ЦК України). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», відповідач свої зобов`язання за кредитним договором № 1217534 від 06.01.2024 в повному обсязі не виконала. Заборгованість відповідача станом на 21.06.2024 становить 17077,50 грн, та складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3300,00 грн, заборгованості за процентами за користування кредитом в розмірі 13 777,50 грн (14, зворот. - 17). Контррозрахунку відповідач не надала. Аналізуючи наданий розрахунок заборгованості до кредитного договору № 1217534 від 06.01.2024, суд вважає його обґрунтованим, адже загальний розмір заборгованості відповідає заборгованості за тілом кредиту, заборгованістю за процентами. Відповідач порушив договірні зобов`язання, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами. 21.06.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 21062024, відповідно до умов якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» відступило ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» за плату належні йому права грошової Вимоги до Боржників за кредитними договорами (а.с.18-22). Згідно з витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу № 21062024 від 21.06.2024, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 1217534 від 06.01.2024. 12.01.2026 за вих. № 23690183 позивачем було надіслано [PERSON] досудову вимогу про негайне погашення заборгованості в сумі 17 077, 50 грн (а.с.24, зворот). Частинами 1 та 2 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до статей 1080, 1084 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Таким чином, під час розгляду справи встановлено, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 1217534 від 06.01.2024 на загальну суму 17 077,50 грн, а тому позов ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню в повному обсязі. Разом із позовною заявою позивачем подано клопотання про вирішення питання про судові витрати, що складаються із судового збору у розмірі 2 422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн. Так, згідно частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1-3 статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до правової позиції викладеної у Додатковій Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування по справі. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано копії договору про надання правової (правничої) допомоги від 01.07.2025 року №0107; Акт № 134 до Договору про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025; детальний опис наданих послуг за договором про надання правової (правничої) допомоги від 01.07.2025. На підтвердження витрат по сплаті судового збору в розмірі 2662,40 грн - платіжну інструкцію № 2441 від 13.01.2026 (а.с.6). Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Судом встановлено, що згідно акту надання послуг до Договору про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 витрати позивача на правову допомогу становлять 8000,00 грн. Враховуючи викладене, беручи до уваги обставини справи та її значення для позивача, умови укладеного договору про надання правової допомоги, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь позивача витрат пов`язаних з правничою допомогою адвоката в розмірі 8000,00 грн, і вважає це співмірним обсягу наданих адвокатом послуг з урахуванням їх вартості, наведеної детальному описі наданих послуг, а також витрат по сплаті судового збору в розмірі 2662,40 грн. Згідно з ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки в судове засідання, призначене на 12:00 год. 19.02.2026 учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено 20.02.2026 (в межах строку, встановленого ч. 6 ст.259 ЦПК України), то датою ухвалення даного судового рішення є 20.02.2026. На підставі ст. 509, 526, 546, 612, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved