Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором та судові витрати. На обґрунтування позову зазначено, що 02 листопада 2018 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем було укладено кредитний договір № 010/3135/82/477126, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит, а він зобов`язався повернути кредитні кошти і сплатити відсотки за користування кредитом. 13 жовтня 2022 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали договір відступлення прав вимоги № 114/2-52, відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 010/3135/82/477126 від 02 листопада 2018 року у розмірі 17433,51 грн., з яких 17099,02 грн. заборгованість за тілом кредиту, 334,49 грн. заборгованість за процентами. Таким чином, позивач отримав право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. 12 січня 2026 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, просив задовольнити позов, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, відзив не подав, про місце та час розгляду справи, відповідно до ст. 128 ЦПК України, був повідомлений належним чином. Враховуючи згоду представника позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 02 листопада 2018 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем було укладено кредитний договір № 010/3135/82/477126, відповідно до умов якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» було відкрито та надано відповідачу картку № [NUMBER] з кредитним лімітом в розмірі 10000 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти і сплатити проценти за користування кредитом в розмірі: 45,07 % річних. Ці обставини підтверджуються копією договору з додатками, заявою на отримання кредиту, паспортом споживчого кредиту, розпискою про отримання картки (а.с. 8-14). Згідно виписки по рахунку (а.с. 17-30), відповідач користувався кредитними коштами і здійснював нерегулярні платежі з погашення заборгованості за кредитним договором. Внаслідок неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору № 010/3135/82/477126 від 02 листопада 2018 року у нього утворилась заборгованість в розмірі 17433,51 грн., з яких 17099,02 грн. заборгованість за тілом кредиту, 334,49 грн. заборгованість за процентами, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 15-16). 13 жовтня 2022 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали договір відступлення прав вимоги № 114/2-52, відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги, в тому числі до відповідача за кредитним договором № 010/3135/82/477126 від 02 листопада 2018 року в розмірі 17433,51 грн. Ці обставини підтверджуються копією договору відступлення прав вимоги, витягом з реєстру боржників (а.с. 32-37). ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» виконало свої зобов`язання за договором відступлення прав вимоги № 114/2-52 від 13 жовтня 2022 року та перерахувало АТ «Райффайзен Банк Аваль» суму коштів в розмірі 9469167,80 грн. за відступлення права вимоги, що підтверджується платіжною інструкцією № 68664 від 13 жовтня 2022 року (а.с. 37 оберт). Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно ст. 625 та ст. 1052 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та у разі невиконання ним обов`язків, встановлених договором позики, позикодавець (позивач) має право вимагати від відповідача дострокового повернення позики та сплати належних йому процентів. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ч. 1 ст. 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, суд приходить до висновку, що укладений кредитний договір та договір факторингу відповідають вимогам закону, зобов`язання по кредитному договору відповідачем у встановлений строк не виконані, сума заборгованості підтверджена документально, тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в межах заявлених позовних вимог про стягнення заборгованості. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких згідно п. 1 ч. 3 цієї статті віднесено витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved