Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, вказуючи, що 30.05.2025 він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Спільних дітей не мають. З липня 2025 року вони не проживають однією сім`єю і спільного господарства не ведуть. Підставою розпаду сім`ї стало те, що відповідачка мало приділяла йому уваги як чоловіку, усі сімейні питання вирішувала на свій розсуд, не цікавлячись його думкою. Після укладення шлюбу дружина систематично зраджувала йому з іншим чоловіком, що принижує його почуття і людську гідність та негативно впливає на його психологічний стан. На підставі стосунків, що склалися між ними він втратив до дружини почуття любові та поваги, шлюб фактично розпався та формальне збереження шлюбу суперечить його інтересам. Примирення та збереження шлюбу неможливе. Просить шлюб розірвати. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 21.01.2026 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки. В судове засідання сторони не з`явилися, про місце, дату і час розгляду справи повідомлені належним чином, позивач в позові просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, відповідачка надала заяву, в якій позов визнала у повному обсязі, просила справу розглядати без її участі (а.с.3, 18). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Так, факт перебування сторін у зареєстрованому шлюбі з 30.05.2025, підтверджується копією свідоцтва про шлюб, згідно з яким [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Вільногірському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), за актовим записом № 98, після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] (а.с.4). Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Відповідно до п.126 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року, що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні». Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 30.05.2025, перебувають у зареєстрованому шлюбі, спільних дітей не мають, протягом тривалого часу шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, при цьому відповідачка позов визнала, що дає суду підстави для розірвання шлюбу, так як подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим і буде суперечити інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 1 211,20 грн, залишити за останнім, згідно його позиції викладеній у позові. На підставі ст.ст.104, 110, 112, 113, 114 СК України та

Outcome: approved