Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія ФІНТРАСТ Капітал звернулося до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що 11.10.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено електронний Договір № 4048018 про надання споживчого кредиту. Згідно п. 1.2, Кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 4100 грн.. Строк кредиту 345 днів: з 11.10.2023 року по 20.09.2024 р.. Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надає кредит у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто під час укладення договору. Відповідно до реквізитів договору № 4048018 від 11.10.2023 року відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 24.05.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК« ФІНТРАСТ УКРАЇНА» було укладено договір факторингу № 24/05/2024, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Рішенням № 251124/1 від 25.11.2024 єдиним учасником ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» змінето найменування з Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія ФІНТРАСТ Україна на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія ФІНТРАСТ Капітал. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 32472,00 грн з яких: 4100,00 грн. тіло кредиту, 18614,00 грн. - нараховані проценти первісним кредитором, 9758,00 грн проценти нараховані ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». 28.09.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено електронний Договір № 7115732 про надання споживчого кредиту. Згідно п. 1.2, Кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 4000 грн.. Строк кредиту 360 днів: дата останнього платежу 22.09.2024 р.. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надало кредит у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто під час укладення договору. Відповідно до реквізитів договору № 7115732 від 28.09.2023 року відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 27.05.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК« ФІНТРАСТ УКРАЇНА» було укладено договір факторингу № 27.05/24-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Рішенням № 251124/1 від 25.11.2024 єдиним учасником ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» змінето найменування з Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія ФІНТРАСТ Україна на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія ФІНТРАСТ Капітал. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 19159,14 грн з яких: 3847,76 грн. тіло кредиту, 6196,17 грн - нараховані проценти первісним кредитором, 9114,21 грн проценти нараховані ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». Посилаючись на те, що відповідач свої зобов`язання за кредитними договорами належним чином не виконує і погашення боргу не здійснює, позивач звернувся з даним позовом до суду, де просить стягти з відповідача [PERSON] загальну суму заборгованості за кредитними договорами 51631,14 грн. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія ФІНТРАСТ КАПІТАЛ до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами знаходився у провадженні судді Зіньківського районного суду Полтавської області Должка С.Р. Відповідно до ч. 4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 13.11.2025 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача ТОВ Фінансова компанія Кредит-Капітал у судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначав про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання, призначене на 18.02.2026 року, не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки рекомендованою кореспонденцією на адресу за місцем його реєстрації, судова повістка повернулась до суду без вручення з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 152-153), що вважається належним повідомленням та відповідає правовій позиції викладеної в постанові КЦС ВС від 10.05.2023 № 755/17944/18 (61-185св23), причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://zn.pl.court.gov.ua/sud1607. Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. На момент розгляду справи суду не було надано відповідачем жодних відомостей щодо зміни його місця проживання/перебування. У відповідності до приписів ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Як встановлено ч. 3 ст. 130 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. Згідно інформаційної довідки відідлу ЦНАП від 16.05.2025 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 129), та саме за вказаною адресою направлялась судова повістка відповідачу. Таким чином, на підставі вищевикладених приписів ст.ст. 128,130-131 ЦПК України суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином. Відповідач з відзивом на позов до суду не зверталася. Заяв, клопотань та заперечень суду не надходило. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.2ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Судом встановлено, що 11.10.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено електронний Договір № 4048018 про надання споживчого кредиту та надало кредит у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто під час укладення договору. Відповідно до реквізитів договору № 4048018 від 11.10.2023 року відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 24.05.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК« ФІНТРАСТ УКРАЇНА» було укладено договір факторингу № 24/05/2024, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 32472,00 грн з яких: 4100,00 грн. тіло кредиту, 18614,00 грн. - нараховані проценти первісним кредитором, 9758,00 грн проценти нараховані ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». 28.09.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено електронний Договір № 7115732 про надання споживчого кредиту. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надало кредит у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто під час укладення договору. Відповідно до реквізитів договору № 7115732 від 28.09.2023 року відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 27.05.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК« ФІНТРАСТ УКРАЇНА» було укладено договір факторингу № 27.05/24-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 19159,14 грн з яких: 3847,76 грн. тіло кредиту, 6196,17 грн - нараховані проценти первісним кредитором, 9114,21 грн проценти нараховані ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». Відповідно до розрахунків заборгованості за Договором № 4048018 про надання споживчого кредиту від 11.10.2023 року та за Договором № 7115732 про надання споживчого кредиту від 28.09.2023 року ТОВ «ФК» Фінтраст Капітал» було нараховано проценти за користування грошовими коштами у сумі 9758,00 грн та 9114,21 грн відповідно (а.с. 27-28, 53-54). Також згідно листа № 20240612-13а від 06.12.2024 р. та листа № 20240531-1776 від 31.05.2024 р. відповідач [PERSON] кредитні кошти отримала в сумі 4100,00 грн та 4000,00 грн (а.с. 59, 122-144). Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань № 1000681070010062201 від 10.12.2024 року та Рішенням № 25.11.24 року підтверджуються реєстраційні дії щодо зміни найменування з ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» ( а.с. 111). Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 1-1 ч. 1ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). За п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. На підставі абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК якщо сторони домовились укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно ч. 1 та ч. 2ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 (провадження №61-16243св20), від 10 червня 2021 у справі №234/7159/20 (провадження №61-18967св20), які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд ураховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частині 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги надані позивачем докази, наявні в матеріалах справи, якими доведено укладення договорів між первісними кредиторами ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» і відповідачем [PERSON] про надання споживчого кредиту в електронній формі, отримання позичальником кредитних коштів, в подальшому неналежне виконання відповідачкою умов договору по поверненню кредитних коштів, у зв`язку з чим виникла заборгованість, крім цього враховуючи укладення договору Факторингу між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідно перехід права вимоги за кредитним договором № 4048018 від 11.10.2023 до нового кредитора ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», а також укладення договору Факторингу між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідно перехід права вимоги за кредитним договором № 7115732 від 28.09.2023 до нового кредитора ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитами у загальному розмірі 51631,14 грн. Що стосується судових витрат то суд зазначає: Крім того, у порядку розподілу судових витрат позивач просить суд стягнути із відповідачки на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн. Згідно з ч.1ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частини 1статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно із частиною 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження №11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». На підтвердження понесення витрат на оплату правничої допомоги представником позивача надано суду: копію договору про надання правничої допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» та адвокатом Столітнім М.М.; копію акту приймання - передачі наданих послуг № 8693 від 10.12.2024 року; ордер про надання правничої допомоги; заявка № 10675 від 25.08.2025 р. на виконання договору про надання правничої допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2025 р. Разом з тим, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю клопотань від відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не надходило, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 15000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що під час розгляду справи в суді позивачем понесені витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду в сумі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 4775 від 12.08.2025 (а.с.1). Оскільки вимоги позивача задоволено повністю, тому з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved