Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

У жовтні 2025 року представник ТОВ «ФК Єврокредит» через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 31 319,30 грн та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.10.2021 між Акціонерним товариством «Мегабанк» та [PERSON] укладено заяву-договір № ТDB.2021.0011.29326 про приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank. Банк свої зобов`язання перед клієнтом за кредитним договором виконав у повному обсязі, встановивши доступний ліміт кредитної лінії у межах максимального ліміту кредитної лінії на картковий рахунок клієнта і надавши йому можливість користуватись кредитними коштами. Однак, клієнт свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення заборгованості та сплати відсотків не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 31 319,30 грн, в тому числі: 10 875,04 грн - заборгованість за кредитом; 20 444,26 грн - заборгованість по сплаті відсотків. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 12.11.2025 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи 08.12.2025, вирішено здійснювати розгляд (формування та зберігання) справи в змішаній (паперовій та електронній) формі. 17.02.2026 представник позивача звернувся до суду з заявою, в якій просить провести розгляд справи за відсутності представника позивача, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судові засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином за зареєстрованою адресою місця проживання, відзив (заперечення) на позов у справі не міститься, тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. 12.10.2021 між Акціонерним товариством «Мегабанк» та [PERSON] укладено заяву-договір № ТDB.2021.0011.29326 про приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank. Згідно із п. 1. заяви-договору підписанням цієї заяви-договору клієнт беззастережно підтвердив прийняття Публічної пропозиції АТ «Мегабанк» на приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank та положення усіх додатків до нього. Відповідно до п. 2 договору, банк відкриває клієнту поточний рахунок № [NUMBER] (у гривні), що обслуговується за дебетово-кредитною схемою, поточні рахунки № [NUMBER] (у доларах США), № [NUMBER] (у Євро), що обслуговуються за дебетовою схемою, а також видає платіжну картку міжнародної платіжної системи Visa International Gold Rewards. Картка є власністю банку. Згідно із п 4. договору розмір максимального ліміту кредитної лінії становить 200 000 грн, строк кредиту 12 місяців, базова процентна ставка 56% річних, пільговий період 62 дні, процентна ставка у пільговий період (фіксована) 0,0001% річних. Як вбачається з виписки з особового рахунку, позичальнику відкрито в АТ «Мегабанк» поточні рахунки, видано платіжну картку та здійснено перерахування кредитних коштів на поточний рахунок в межах ліміту кредитної лінії. 03.09.2024 між АТ «Мегабанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг фінанс» укладено договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, на підставі якого з урахуванням витягу з додатку № 1, новий кредитор набув право вимоги банку до дебіторів та/або позичальників, в тому числі до відповідача за кредитним договором № ТDB.2021.0011.29326. 27.12.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг фінанс» та ТОВ «ФК Єврокредит» укладено договір № 1/12 про відступлення прав вимоги, у відповідності до умов якого з урахуванням руєтру боржників, ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг фінанс» передає (відступає) ТОВ «ФК Єврокредит» належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК Єврокредит» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг фінанс» права вимоги до боржників, в тому числі до відповідача за кредитним договором № ТDB.2021.0011.29326. В матеріалах справи також містяться надані позивачем довідка-розрахунок заборгованості за кредитним договором, виписка по картковому рахунку відповідача, протокол електронного аукціону, довідка про відкриття рахунків, паспорт споживчого кредиту, тарифний пакет. При вирішенні справи суд зазначає наступне. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступленняправа вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою . Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) - ст. 610 ЦК України. З матеріалів справи вбачається, що позичальник свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти, однак відповідач порушив взяті зобов`язання, оскільки за нею наявна заборгованість в розмірі 31 319,30 грн, з яких: 10 875,04 грн - тіло кредиту; 20 444,26 грн - відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких відомостей (доказів) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості у заявленому позивачем розмірі, що виникла внаслідок порушення кредитних зобов`язань відповідачем. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правову допомогу, що заявлені позивачем в розмірі 11 200 грн, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 4 ст. 133 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надані суду відповідні документи, а саме: договір № 1/07 про надання правової допомоги, укладений 01.07.2025 між ТОВ «ФК Єврокредит» та Адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС»; прейскурант АО; акт № 12112108 приймання-передачі послуг з правничої допомоги. Так, наданих документів вбачається, що ТОВ «ФК Єврокредит» прийняло від Адвокатського об`єднання «Альянс ДЛС» наступні послуги на суму 11 200 грн: проведення юридичного та фінансового аналізу 1 боржника - 1 200 грн; складання позовної заяви - 10 000 грн. Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Суд зауважує, що даний спір є спором незначної складності, оскільки спірні правовідносини регулюються загальними нормами ЦК України, а постанови Верховного Суду містять висновки в схожих правовідносинах, тому суд вважає, що надання консультацій та підготовка процесуальних документів по даній цивільній справі не передбачала для адвокатського об`єднання дослідження великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, а також значного часу для їх вивчення. Відтак, витрати позивача на загальну суму 11 200 грн не можна визнати належним чином обґрунтованими та дійсно понесеними у зв`язку з наданням необхідної за обставин цієї справи правової допомоги. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача та стягнення витрат на правничу допомогу на суму 4 000 грн, зважаючи на незначну складність справи, ціну позову, обсяг та час наданої адвокатом правової допомоги у даній справі, а також кількість подібних позовів. Вказана до стягнення сумма відповідає критеріям реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, є доцільною та справедливою в межах цієї справи.

Outcome: approved