Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

28 січня 2026 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду з відповідним позовом до відповідачки, через підсистему "Електронний суд ЄСІТС", який підписаний його представником Памірським М.А., що діє на підставі довіреності від 29 жовтня 2025 року. В позові зазначено, що 21 травня 2025 року між ТОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] було укладено Договір №521735-КС-002 про надання кредиту у формі електронного документа з використанням електронного підпису, за яким позивач надав відповідачці у платне користування грошові кошти, в розмірі 10000,00 грн. строком на 24 тижні, зі сплатою стандартної процентної ставки 1% на день та комісії за видачу кредиту, в розмірі 2000,00 грн. Позивач виконав умови кредитного договору, перерахувавши відповідачці грошові кошти на банківську картку, однак остання порушила умови договору та не виконала покладені на неї зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 07 січня 2026 року виникла заборгованість, в розмірі 33900,00 грн. На підставі зазначеного, просив суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "Бізнес Позика" заборгованість за кредитним договором №521735-КС-002 від 21 травня 2025 року, в розмірі 33900,00 грн. та витрати по сплаті судового збору, в розмірі 2662,40 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові зазначив про слухання справи у його відсутність та підтримання позовних вимог в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання також не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не направляла (а.с.90). Судом, за згоди представника позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідачки, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. Оскільки представник позивача та відповідачка в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так 21 травня 2025 року між позивачем та відповідачкою було укладено договір про надання кредиту (Споживчий кредит, електронна форма) №521735-КС-002, за яким позивач надав відповідачці у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі цілі, в розмірі 10000,00 грн., з денною процентною ставкою 1 % від суми заборгованості за кредитом та комісією за надання кредиту, в розмірі 2000,00 грн., строком на 24 тижні (до 05 листопада 2025 року) (а.с.18-27). Крім того, того ж дня, відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту, де сторонами детально визначено умови кредитування, що зазначені в договорі (а.с.14-17). Вказаний договір та паспорт споживчого кредиту було підписано сторонами шляхом обміну електронними повідомленнями, у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». 21 травня 2025 року позивачем направлено відповідачці пропозицію (оферту) укласти Договір №521735-КС-002 про надання кредиту, а остання прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення вказаного договору, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони позивачем направлено відповідачці через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-8072 та UA-4916 на її номер телефону, котрий було введено/відправлено. Вказані обставини підтверджуються копіями вказаних акцепту, оферти та візуальною формою послідових дій клієнта (а.с.28,39-40,42). Позивач виконав зобов`язання за кредитним договором, перерахувавши відповідачці грошові кошти на картку, що підтверджується листом ТОВ «ПрофітГід», однак остання не виконала взятих на себе зобов`язань, грошові кошти, комісію та відсотки за їх користування вчасно не повернула (а.с.41). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідачці нараховано за даним кредитним договором, станом на 06 січня 2026 року, заборгованість у розмірі 33900 грн., з яких 10000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 16900,00 грн. заборгованість за відсотками, 2000,00 заборгованість за комісією за надання кредиту та 5000,00 відсотки за ст.625 ЦК України (а.с.11-12). Суму заборгованості перед позивачем відповідачка в добровільному порядку не сплачує. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов`язального права по кредитному договору. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За вимогами ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язуються надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 зазначеної статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення ст. ст.1046 1053 цього Кодексу якщо інше не випливає з суті кредитного договору. Частина 2 ст.1050 ЦК України передбачає, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачка порушила умови кредитного договору, не в повному обсязі повернула отримані грошові кошти, сплатила відсотки та комісію, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки 10000,00 грн. заборгованості за тілом кредиту та 2000,00 заборгованості за комісією за надання кредиту, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення з відповідачки заборгованості за відсотками, в розмірі 16900,00 грн. то за вимогами п.п. 2.3 та 2.4. украденого між сторонами договору відповідачка зобов`язалася сплачувати позивачу за користування кредитом відсотки, в розмірі 1% в день від отриманого кредиту протягом 24 тижнів (тобто 168 днів). Відповідно отримавши кредит, в розмірі 10000,00 грн. за 168 днів відповідачка повинна була сплатити позивачу відсотків, у розмірі 16800,00 грн. (10000,00 грн. х 1% х 168 днів), а тому позовні вимоги позивача в цій частині підлягають частковому задоволенню, в розмірі 16800,00 грн. Стосовно стягнення з відповідачки відсотків, у розмірі 5000,00 грн., на підставі ч.2 ст.625 ЦК України, то за вимогами вказаної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 7.5. укладеного між сторонами кредитного договору передбачено, що у разі прострочення виконання позичальником грошового зобов`язання зі сплати процентів за користування кредитом та/або комісії за видачу кредиту та/або суми кредиту у визначені цим договором терміни, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 700000 процентів річних від суми заборгованості за кожен день прострочення, в силу положень ст.625 ЦК України. Однак за вимогами п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан, який триває дотепер. За такого, вимоги позивача про стягнення з відповідачки процентів за порушення виконання грошового зобов`язання, на підставі ст.625 ЦК України, в розмірі 5000,00 грн. задоволенню не підлягають. Загальна заборгованість за кредитним договором від 21 травня 2025 року, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача, складає 28800,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідачку обов`язок по відшкодуванню позивачу витрат на оплату судового збору, пропорційно задоволеним позовним вимогам, в розмірі 2261,86 грн.

Outcome: partial