Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог Акціонерне товариство «ТаскомБанк» звернулося до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 25.07.2024 року між АТ «ТАСКОМБАНК» (надалі Позивач та/або Банк) та [PERSON] (надалі Відповідач та/або Позичальник/ Боржник) укладено Заяву - договір № 27626169-999 про надання кредиту (надалі Кредитний договір). Кредитний договір підписаний сторонами кваліфікованими електронним підписами. Відповідно до умов Кредитного договору Відповідачу надано кредит в рамках кредитного продукту «Зручна готівка Максимум» на умовах договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, сума кредиту 154 350 грн., строк кредиту 24 місяці, плата за користування 0,01% річних та 2,09 % щомісячно. Повернення кредиту повинно відбуватись відповідно до графіку платежів, встановленого Додатком 1, що є невід`ємною частиною Кредитного договору. Кредитні кошти Відповідачу було надано у спосіб, зазначений в Кредитному договорі, що підтверджується відповідною Випискою (первинним обліковим зведеним документом) за призначенням та реквізитами, як передбачено кредитним договором. Отже, Кредитодавець, свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі. В подальшому Відповідач перестав виконувати умови Кредитного договору в повній мірі, а саме, перестав сплачувати заборгованість по кредиту та процентах. Неодноразовими телефонними повідомленнями Банку Позичальника було сповіщено про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення у стислі терміни. Окрім того, відповідачу 15.09.2025 було направлено повідомлення-вимогу про дострокове повернення кредитних коштів, яка відповідачем не виконана Разом із тим повідомляємо, що умови вищезазначеного Кредитного договору Позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, що мало наслідком утворення заборгованості. Як наслідок, станом на 15.10.2025 заборгованість за Кредитним договором, становить 170361,27 грн., з яких: 121 113,22 гривень - основного боргу (в т.ч простроченого), 10,40 гривень заборгованість за річними відсотками ( в т.ч. прострочені), 49 237,65 гривень заборгованість за комісією (в т.ч прострочена), що підтверджується відповідним Розрахунком заборгованості по кредитному договору та Виписками. Таким чином, Позичальником було порушено умови Кредитного Договору, а також норми чинного законодавства, зокрема наступні. На підставі викладеного, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» кредитну заборгованість за кредитним договором № 4351304-805 від 11.11.2024 в розмірі 170 361,27 грн., а також стягнути понесені Позивачем судові витрати. Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 11.11.2025 суддя ухвалою у справі № 727/13906/25 відкрила провадження та призначила справу до розгляду. 20.11.2025 представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності. 01.12.2025 відповідач надав відзив на позов, де зазначив, що з 23.02.2022 року Відповідач фактично знаходиться за межами України. В той же час до січня 2025 року продовжував господарську діяльність як ФОП та здійснював оплату по наявних кредитним зобов`язанням. З 2020 року господарська діяльність ФОП [PERSON] (код ЄДРПОУ [NUMBER] ) була ускладнена цілим рядом фактично форс-мажорних обставин: а) карантином, початково введеним Постановою КМУ «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 року №211; б) воєнним станом, введеним із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»; в) поточним значним падінням попиту на послуги з рекрутингу ІТ-спеціалістів в Україні (що являється основним видом діяльності ФОП [PERSON] ). З травня 2024 року ФОП [PERSON] не отримує прибутку. Також, ФОП [PERSON] має кредиторську заборгованість перед підрядниками. У власності [PERSON] (ФОП [PERSON] ) відсутнє нерухоме та рухоме майно, що може бути використано для розвитку бізнесу та/або погашення поточних боргових зобов`язань. Так, легковий автомобіль HONDA CIVIC номер кузова (шасі [NUMBER] рік випуску 2016 реєстраційний номер [NUMBER] , в квітні 2019 року було викрадено про що Відповідач повідомив відповідну страхову компанію та правоохоронні органи. З 2019 року, до карантину та початку повномасштабного вторгнення російської федерації до України Відповідач з метою розвитку господарської діяльності оформив кредити (споживчі кредити) в кількох фінансових установах України. З січня 2025 року, з врахуванням зазначених вище обставин, у Відповідача фактично відсутні кошти для погашення навіть відсотків за наявними борговими зобов`язаннями, він не здійснює таких оплат, це видно з виписки з особового рахунку Відповідача, яка є додатком до позовної заяви. Якщо у Відповідача буде відсутня можливість здійснити реструктуризацію наявної заборгованості, не буде можливості вносити оплату відсотків за користування кредитом, необхідно буде розглядати варіант із початком процедури банкрутства фізичних осіб. Тому Відповідач визнає заявлені до нього позовні вимоги в частині обов`язку сплати кредиту та процентів за ним, в частині сплати комісії не визнає. НБУ дозволив (та фактично рекомендував) банкам не враховувати несплату за кредитами як прострочення протягом дії воєнного стану та 30 днів після його припинення, якщо ця несплата пов`язана з російською агресією. Позичальник, який відчуває фінансові труднощі через війну, має звернутися до свого банку/фінансової установи для узгодження індивідуальний умов кредитних канікул або інших програм допомоги, оскільки загальний обов`язковий режим канікул був скасований. Відповідач не отримував повідомлень Банку про порушення зобов`язань, тому не відреагував на них своєчасно. З цих підстав Відповідач звертається до суду з проханням про розстрочку виконання рішення суду у тій частині позову, яка ним визнана. У Відповідача є можливість здійснювати щомісячне погашення його зобов`язань перед Позивачем у розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп. щомісячно. Тому Відповідач просить суд розстрочити виконання рішення суду стягненням суми боргу по 1 500.00 грн. щомісячно. Просив суд задовольнити позов частково у визнаній Відповідачем частині Визначити порядок виконання рішення суду із застосуванням розстрочки його виконання у розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп. щомісячно. 04.12.2025, 23.12.2025, 16.01.2026,03.02.2026 представник позивача подав заяви про розгляд справи за його відсутності. Доводи особи, яка подала позов Позовна заява мотивована тим, що відповідач внаслідок не виконання належним чином умови кредитного договору допустила утворення заборгованості за кредитом. Представник позивача Косатий Д. А. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в прохальній частині позову просив розглядати справу без участі представника позивача, на позовних вимогах наполягає, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про часткове визнання позову, просив суд розстрочити виконання рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд уважає, встановленими наступні фактичні обставини справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом Згідно з заявою-договором про надання споживчого кредиту № 27626169-999 від 25.07.2024 [PERSON] звернувся до АТ «ТаскомБанк» і просив надати йому кредит у сумі 150000,00 грн. на 24 місяці з 25.07.2024 по 15.07.2026. Загальні витрати за кредитом 15,52 грн. + 107427,60 грн. +4350,00 = 111793,12 грн. Згідно з паспортом споживчого кредиту сума кредиту 154350,00 грн. строк 24 місяці, загальні витрати за кредитом 111793,12 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту 261793,12 грн., реальна річна процентна ставка 85.15 %. Згідно з розрахунком заборгованості за Кредитним договором 27626169-999 від 25.07.2024 заборгованість Позичальника становить 170361,27 грн., з яких: 121 113,22 гривень - основного боргу (в т.ч простроченого), 10,40 гривень заборгованість за річними відсотками (в т.ч. прострочені), 49 237,65 гривень заборгованість за комісією. Мотивувальна частина Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з наданого позивачем розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 27626169-999 від 25.07.2024 заборгованість Позичальника становить 170361,27 грн., з яких: 121 113,22 гривень - основного боргу (в т.ч простроченого), 10,40 гривень заборгованість за річними відсотками (в т.ч. прострочені), 49 237,65 гривень заборгованість за комісією. Контр розрахунку відповідач не надав, проте зазначив, що суму основного боргу та суму відсотків визнає, а суму комісії не визнає. Аналізуючи наданий позивачем розрахунок до кредитного Договору, суд уважає його обґрунтованим щодо нарахування відсотків, адже загальний розмір заборгованості відповідає заборгованості за тілом кредиту, заборгованості за процентами за користування кредитом, а також відповідає розміру заборгованості по процентах з урахуванням сплачених відповідачем сум грошових коштів. Строк кредитування за договором відповідає строку нарахування відсотків за цими договором. Відповідно до положення пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Вказаним вище пунктом звільнено позичальника у період дії в Україні воєнного стану (та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування) від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. З розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем нарахована комісія в сумі 49237,65 грн.. За наведених обставин, суд дійшов до обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для відмови позивачу у стягненні з відповідача комісії в сумі 49237,65 грн.. Щодо вимоги відповідача про розстрочку виконання рішення, то суд приходить до наступного. Згідно з ч.1, 3, 4 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка - спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед. Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб. Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим. В той же час, згідно з ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 10постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо). Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду. Водночас відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом. Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04 06.2019 року у справі № 916/190/18. Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, відповідач посилається на скрутне матеріальне становище, обумовлене, зокрема, воєнним станом, проте не надає відповідних підтверджуючих документів до суду. Проаналізувавши всі обставини справи, враховуючи доводи відповідача та значний розмір заборгованості, суд уважає таке звернення до суду передчасним і роз`яснює відповідачу, що той не позбавлений можливості звернутись із подібною заявою до суду на стадії виконання рішення суду. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають та за таких обставин суд уважає, що позов Акціонерного товариства «ТаскомБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією №1717 від 23.10.2025 про сплату судового збору в сумі 2422,40 грн. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, суд уважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2422,40 грн..

Outcome: partial