overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Хустського районного суду з позовом Драгівської сільської ради Хустського району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Посилається на те, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] .. Після смерті батька відкрилася спадщина. За період проживання [PERSON] склав заповіт в користь [PERSON] , та [PERSON] який 26.08.2015 року засвідчений секретарем Драгівської сільської ради № 108. За вказаним заповітом все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і все те, що буде належати на день смерті і на що згідно з законом матиме право заповів [PERSON] , та [PERSON] .. Брат позивачки [PERSON] , прийняв спадщину за заповітом. Сама позивачка не подала у шестимісячний термін заяву про прийняття спадщини за заповітом, оскільки перебувала за кордоном. Звернувшись до нотаріуса з метою прийняття спадщини за заповітом у видачі свідоцтва йому було відмовлено у зв`язку пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Просить визначити їй додатковий строк на прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася. Подала до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує. Представник Драгівської сільської ради Орос М.С. в судове засідання не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача, проти задоволення позову не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України: у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п.24 постанови від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову та відсутність заперечень проти позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини відповідно до статей 259, 268, 315 ЦПК України,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини відповідно до статей 259, 268, 315 ЦПК України,-

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

17.11.2025 р. до суду заявлено позов, в якому позивачка просила щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку на двох дітей, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до їх повноліття, оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обов`язку надавати їх спільним неповнолітнім дітям щомісячне утримання, хоча має стабільний дохід, що дає можливість надавати кошти. Представник позивачки в судове засідання не з`явився, письмово позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити без його та позивачки участі, у разі неявки відповідача проти заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про перенесення розгляду справи не заявляв, відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України він був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. З урахуванням позиції позивача та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позовні вимоги задовільнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , але добровільно не виконує свого законного обов`язку по наданню утримання неповнолітнім дітям, хоча отримує постійний і стабільний дохід, що дає можливість надавати кошти. Зазначені правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181 п.3, ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухиляння батьків від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у визначеній судом частці від їх доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідач має стабільний дохід і можливість надавати утримання своїм неповнолітнім дітям [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , але від добровільного виконання свого законного обов`язку по наданню коштів на їх утримання ухиляється, чим порушує їх права, то належні кошти необхідно щомісячно стягувати з нього в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку на утримання двох дітей, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до їх повноліття, - в примусовому порядку. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

У листопаді 2025 року позивач подав до суду вказаний позов, в якому просив стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за договором про надання банківських послуг Monobank від 08.07.2021 у розмірі 33 987,52 грн. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що Monobank це мобільний банк, у рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Особливістю є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Онбординг встановлення ділових відносин з клієнтом, починаючи з травня 2020 року відбувається, в тому числі дистанційно шляхом: відеоверифікації працівником банку дистанційно; ДІЯ шерінг на точці дистанційно та селфі клієнта; спрощена процедура через бюро кредитних історій, селфі клієнта та селфі клієнта з паспортом. 08.07.2021 [PERSON] звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 08.07.2021, положеннями якої визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідачка отримала кредит у розмірі 30 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Відповідачка не сплатила своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, процентами, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 29.04.2025 відповідачка прострочила виконання зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 33 987,52 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту), яку позивач просив стягнути на свою користь. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 вересня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами без повідомлення (виклику) сторін. Копію ухвали суду про відкриття провадження в справі надіслано судом відповідачці за адресою, що вказана у позові (зареєстроване місце проживання), та отримана нею, про що свідчить рекомендоване повідомлення з відміткою про вручення поштового відправлення. Відзиву на позов та/або заяв/клопотань відповідачка не подавала до суду. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та ухвалення судового рішення за наявними матеріалами не встановлено. Дослідивши наявні у справі докази, кожного окремо та в сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

У листопаді 2025 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про надання банківських послуг Monobank від 12.10.2021 у розмірі 25 403,94 грн. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що Monobank це мобільний банк, у рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Особливістю є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Онбординг встановлення ділових відносин з клієнтом, починаючи з травня 2020 року відбувається, в тому числі дистанційно шляхом: відеоверифікації працівником банку дистанційно; ДІЯ шерінг на точці дистанційно та селфі клієнта; спрощена процедура через бюро кредитних історій, селфі клієнта та селфі клієнта з паспортом. 12.10.2021 [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 12.10.2021, положеннями якої визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 21 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. У п. 3 анкети-заяви сторони узгодили, що пільговий період за користування кредитним лімітом становить до 62 днів; у разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1 % на місяць. Відповідач не сплатив своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, процентами, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 08 вересня 2025 року відповідач прострочив виконання зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 25 403,94 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту), яку позивач просив стягнути на свою користь. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 листопада 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами без повідомлення (виклику) сторін. Копію ухвали суду про відкриття провадження в справі надіслано судом відповідачу за адресою, що вказана у позові (зареєстроване місце проживання). До суду повернулися поштові конверти з рекомендованими повідомленнями без вручення відповідачу з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзиву на позов та/або заяв/клопотань відповідач не подавав до суду. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та ухвалення судового рішення за наявними матеріалами не встановлено. Дослідивши наявні у справі докази, кожного окремо та в сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 24 жовтня 2019 року, про що у Берегівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, зроблений актовий запис за № 133. Від шлюбу сторони мають спільного сина: [PERSON] , [INFO] . [PERSON] звернулась в Берегівський районний суд Закарпатської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що спільне життя з відповідачем не склалося, у них різні погляди на сімейне життя та спільне господарство, шлюбні відносини не підтримують, з початку 2024 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюб між сторонами існує лише формально, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 1 ст. 278 ЦПК України, відповідачка відзив щодо позову не подав. При цьому, подав заяву про розгляд справи без його участі та розірвати шлюб із позивачкою. Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 20.01.2026 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим та суперечить їх інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд приходить до висновку, що позовну заяву [PERSON] та [PERSON] про розірвання шлюбу, слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Зважаючи на складність у виготовленні повного тексту рішення суду, на що може бути витрачено значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Повний текст рішення суду буде складено не пізніше п`яти днів з дня закінчення розгляду На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми боргу за кредитним договором. В обґрунтуванні позову зазначив, що 12.04.2023 року між АТ «Ідея Банк» та відповідачем був укладено Угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки №С-001-168416-23-980. Відповідно з умовами Угоди, відповідачці було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] у розмірі 30000 грн. зі сплатою 70,8% за рік та пільговою ставкою 0,01%, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Угодою графіком щомісячних платежів. Протягом строку дії Угоди боржник систематично порушувала терміни сплати кредиту і процентів за користування кредитом. Останній платіж боржником здійснено 28.08.2024 року. Сума боргу відповідачки за кредитним договором станом на 16.04.2025 року становить: основний борг 29942,84 гривень та проценти 17845,51 гривень. Загальна заборгованість становить 47788,35 гривень. Представник позивача не проти ухвалення заочного рішення судом. Суд, дослідивши матеріали справи, наявні у ній докази, встановив наступне. Так, судом встановлено, що 12.04.2023 року між АТ «Ідея Банк» та відповідачем був укладено Угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки № С-001-168416-23-980. Відповідно з умовами Угоди, відповідачці було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] та надано кредит у розмірі 30000 грн. зі сплатою 70,8% за рік (пільговою ставкою 0,01%), з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Угодою графіком щомісячних платежів. Протягом строку дії Угоди боржник систематично порушувала терміни сплати кредиту і процентів за користування кредитом, у зв`язку з чим станом на 16.04.2025 року становить: основний борг 29942,84 гривень та проценти 17845,51 гривень. Загальна заборгованість становить 47788,35 гривень. Контррозрахунку не надано. Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням) то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Таким чином підлягає стягненню з відповідача заборгованість в загальній сумі 47788,35 грн., тим самим суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі. Крім того, згідно ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного, 4-13,76-89,258-273,280-289 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 07 липня 2018 року Тарутинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області за актовим записом №32. Свої вимоги мотивує тим, що 07 липня 2018 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] .. Від шлюбу з відповідачем вони мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя сторін не склалося, вони перестали розуміти одне одного, у зв`язку з цим припинили шлюбні стосунки. Зараз сторони не проживають разом, спільне господарство не ведуть. У зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутністю . Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб, який був зареєстрований Тарутинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 07 липня 2018 року за актовим записом №32, внаслідок чого остання отримала прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 07 липня 2018 року. [PERSON] та [PERSON] є батьками: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11 січня 2019 року; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29 січня 2022 року. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] існує лише формально та позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач надала суду заяву, в якій просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

[PERSON] просить розірвати шлюб з [PERSON] , визначивши місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю. На обґрунтування вимог у позові зазначила, що 19.11.2020 року зареєструвала шлюб із [PERSON] . Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Погіршення відносин привело до фактичного припинення шлюбу, втрати почуття любові та поваги. Близько року разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Ухвалою суду від 06.02.2026 року по справі відкрито провадження та, враховуючи норми ст.ст. 274, 279 ЦПК України, постановлено розгляд справи провести у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 10.02.2026 року позивачу [PERSON] вказана ухвала надіслана за місцем проживання (а.с.10). Направлені поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням відповідачу [PERSON] ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками отримана останнім 14.02.2026 року (а.с. 11,12). Правом надання відзиву відповідач не скористався. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов переконання, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Сторони уклали шлюб 19.11.2020 року у Конотопському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 258 (а.с. 6). Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Судом встановлено, що сімейні відносини у сторін не склалися, а тому подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та малолітньої дитини. Згідно положень ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Зважаючи, що для складення повного мотивованого рішення потрібен додатковий час, суд оголошує в цьому судовому засіданні скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення, відклавши складання повного рішення відповідно до вимог ч. 6 ст. 259 та ч. 6 ст. 268 ЦПК України, до 15 год 00 хв до 18.02.2026. Враховуючи наведене вище,

Outcome: dismissed