Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

17.12.2025 до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», через представника Усенка М.І., в якій просить стягнути з відповідача - [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 491283 від 17.11.2022 у сумі 26760 грн 00 коп., судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп. та 8000 грн витрат на професійну правничу допомогу. Свої вимоги мотивує тим, що 17.11.2022 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №491283, відповідно до умов якого Відповідачу було надано кредит у розмірі 3000 грн на умовах визначених кредитним договором, а Споживач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Відповідно до умов договору Споживач зобов`язаний у встановлений Договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором (п.4.4 договору). Однак, Відповідач не виконав належним чином умов кредитного договору. У порушення вимог ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач не виконав свої зобов`язання не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у Відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором. 01.02.2024 ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір факторингу №01022024-1. Згідно вищевказаного Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Селфі Кредит», включно і до [PERSON] за кредитним договором №491283 від 17.11.2022. Станом на дату подання позову заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 26760 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 3000 грн.; заборгованість за процентами 23760 грн. Представник позивача подав заяву, в якій просить задовольнити позовні вимоги, розгляд справи здійснювати без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та дату розгляду справи в судові засідання 28.01.2026 та 17.02.2026 не прибув, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Ухвалою від 08.01.2026 суд прийняв справу до розгляду та відкрив провадження у цивільній справі, постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні, з повідомленням (викликом) сторін. 28.01.2026 відповідач в судове засідання не з`явився, розгляд справи було відкладено на 17.02.2026. 17.02.2026 суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи за відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив такі обставини. 17.11.2022 ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] уклали Договір про надання споживчого кредиту №491283 (а.с. 9-14). На умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов?язується одержати та повернути кошти кредиту. сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов?язки, передбачені Договором. Сума кредиту(загальний розмір) складає: 3000,00 гривень. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту 365 дні (в)(день). Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього договору. У Споживача відсутнє право продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту, встановлених Договором, на підставі звернення до Товариства у паперовій, формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора. Тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 2.2% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. Також, 17.11.2022 [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту, де зазначені всі основні умови кредитування (а.с. 15). Відповідно до листа ТОВ "ПЕЙТЕК" від 20.10.2025, від ТОВ «Селфі Кредит» 17.11.2022 було перераховано грошові кошти у розмірі 3000 грн (а.с. 16). Крім того, з листа АТ КБ "ПриватБанк" від 03.02.2026 вбачається, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] . Також повідомили, що по вказаному рахунку було зарахування коштів на суму 3000 грн 17.11.2022. Згідно з розрахунком заборгованості за Договором № 491283 від 17.11.2022 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 01.02.2024 за період з 17.11.2022 по 12.11.2023 вбачається заборгованість у розмірі 26760 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 3000 грн.; заборгованість за процентами 23760 грн (а.с. 16-19). 01.02.2024 ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір факторингу № 010220424-1 (а.с. 20-22). Згідно з цим Договором, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Селфі Кредит», включно і до [PERSON] за кредитним договором №491283 від 17.11.2022. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 01022024-1 від 01.02.2024, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №491283 від 17.11.2022 складає 26760 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 3000 грн; заборгованість за відсотками 23760 грн (а.с. 22). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено порядок укладення електронного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525-526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимога ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду на викладене, суд вважає, що позивач довів факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором про надання споживчого кредиту № 491283 від 17.11.2022, а саме: 3000 грн 00 коп. - заборгованості за тілом кредиту та 23760 грн 00 коп. заборгованість за сумою відсотків. Отже, позов підлягає задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 491283 від 17.11.2022 у розмірі 26760 грн. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Так, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн суд враховує таке. Відповідно до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025, акту № 578 наданих послуг, детального опису наданих послуг від 08.12.2025, позивач поніс 8000 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи критерій розумності розміру, виходячи з конкретних обставин справи звернення до суду з позовною заявою, віднесення справи до категорії малозначних, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), розгляд справи без участі сторін на підставі заяви представника позивача та значення справи для сторін, виходячи з принципів пропорційності, співмірності, розумності, суд дійшов висновку не присуджувати позивачу на користь якого ухвалено судове рішення, всі витрати на професійну правничу допомогу, що заявлені до стягнення. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000 грн, яка буде достатньою, співмірною і справедливою в цьому випадку.

Outcome: approved