Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Позиції позивача та відповідача, інших учасників справи У листопаді 2025 року до Київського районного суду м. Одеси з позовом звернувся [PERSON] (далі також позивач), поданим в його інтересах представником [PERSON] до [PERSON] (далі також відповідач) про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 208 468,28 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що наразі майнова шкода (збитки), заподіяна в результаті ДТП, яка мала місце у червні 2025 року, відшкодована йому частково страховою компанією у розмірі 143 571,24 грн. Водночас, згідно з висновком транспортно-товарознавчого дослідження, проведеним на замовлення позивача, розмір матеріального збитку, завданого в результаті пошкодження автомобіля позивача, становить 359 439,52 грн. Отже, додатково підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 208 468,28 грн майнової шкоди. Інших заяв по суті справи до суду не надходило. Заяви та клопотання учасників справи Не надходило. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 17.11.2025 справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням та викликом учасників справи. Судові засідання призначалися на 10.12.2025, 29.01.2026, 12.02.2026. У судове засідання, 12.02.2026, позивач, відповідач та/або їх представники не з`явилися, про причини неявки не повідомили. Будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник позивача просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач, належним чином повідомлений, відзив до суду не направив. Відтак суд уважає за можливе здійснити судовий розгляд за наявними матеріалами та винести заочне рішення по суті спору. Будь-яких заперечень від позивача / відповідача про ухвалення заочного рішення у справі не надходило. Фактичні обставини справи Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд доходить такого висновку. Судом установлено, що відповідно до полісу страхування № 228642023 ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» застраховано цивільно-правову відповідальність водія автомобіля марки «Lexus NX 200», н.з. [NUMBER] , з такими умовами: страхова сума за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 500 000 грн, за шкоду, заподіяну майну 250 000 грн, франшиза 0 грн. 24.06.2025, близько 12 год 06 хв, [PERSON] , керуючи автомобілем марки ««Lexus NX 200», н.з. [NUMBER] , рухаючись по проспекту Адміральському в м. Одесі, поблизу буд. № 1А, в порушення вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України, при виїзді з дворової території не дотримався безпечних дистанції та інтервалу, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Mercedes-Benz G 63 AMG», н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] та був припарковваний обабіч проїжджої частини. Відповідно до постанови Київського районного суду м. Одеси від 29.07.2025 у справі № 947/24679/25 винуватим у вказаній ДТП визнано водія [PERSON] . Відповідно до висновку транспортно-товарознавчої експертизи № 7983 від 20.07.2025, проведеної судовим експертом ФОП [PERSON] на замовлення позивача, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Mercedes-Benz G 63 AMG», н.з. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, яка мала місце 24.06.2025, становить 359 439,52 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Mercedes-Benz G 63 AMG», н.з. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, яка мала місце 24.06.2025, становить 179 719,76 грн. Згідно страхового акта № 250001343290 від 11.09.2025 ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на рахунок позивача 12.09.2025 перерахувало суму страхового відшкодування в розмірі 143 571,24 грн (з ПДВ), що підтверджується копією платіжного доручення № ЗР110546 від 12.09.2025. Застосовані норми права Так, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч. 1, 2 ст. 15 ЦК України). Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 21.05.2024 № 3720-IX, далі також Закон № 3720-IX). У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум та згідно з умовами, зазначеними у внутрішньому договорі страхування, зобов`язаний у встановленому цим Законом порядку здійснити страхову виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи, або прийняти обґрунтоване рішення про відмову в її здійсненні (ч. 1 ст. 18 Закону № 3720-IX). Страхова (регламентна) виплата у разі пошкодження транспортного засобу розраховується як сума документально підтверджених витрат, пов`язаних із: 1) відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу, включаючи пошкодження, зроблені умисно для врятування потерпілих осіб внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у порядку, визначеному частинами другою і третьою цієї статті; 2) евакуацією (доставкою) транспортного засобу в межах 150 кілометрів (якщо інша відстань не погоджена між страховиком (МТСБУ) та потерпілою особою) від місця дорожньо-транспортної пригоди на території України до місця проживання потерпілої особи або до місця стоянки на території України, або до місця здійснення відновлювального ремонту на території України, а також від місця проживання потерпілої особи або місця стоянки на території України до місця здійснення відновлювального ремонту на території України; 3) оплатою послуг стоянки, якщо транспортний засіб з поважних причин необхідно перемістити на стоянку, але не більше ніж до дати отримання страхової виплати (ч. 1 ст. 27 Закону № 3720-IX). Страхова (регламентна) виплата не здійснюється за шкоду, зокрема, у частині втрати товарної вартості транспортного засобу, визначеної відповідно до законодавства (п. 12 ч. 1 ст. 30 Закону № 3720-IX). Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України передбачені загальні підстави відповідальності за завдану шкоду згідно з якими майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187 ЦК України). Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (ч. 1 ст. 1188 ЦК України). З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч. 1 ст. 1192 ЦК України). Водночас, приписами ст. 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З кумулятивного аналізу приписів Закону № 3720-IX та норм ЦК України логічно випливає, що обов`язок особи, відповідальність якої застрахована, щодо відшкодування шкоди потерпілій особі носить субсидіарний (додатковий) характер. При цьому особа, відповідальність якої застрахована, як винуватець ДТП, здійснює виплати на користь потерпілої особи в розмірі фактично понесених витрат на відновлення транспортного засобу тільки у разі, якщо вони перевищують страхову суму (максимальний розмір страхового відшкодування заподіяної майнової шкоди) та за наявності доказів її розміру. У цій частині норми Закону № 3720-IX щодо відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою відповідальність, є спеціальними нормами відносно приписів норм ЦК України та підлягають переважному застосуванню до спірних правовідносин. Мотиви прийнятого рішення У цій справі позивач просить відшкодувати завдані збитки з урахуванням втрати товарної вартості автомобіля. Відтак суд вирішує спір в межах заявлених позовних вимог. Як установлено судом, страховою компанією позивачеві частково відшкодовано вартість майнової шкоди (збитків) в розмірі 143 571,24 грн (з ПДВ) за полісом обов`язкового страхування, яким передбачено ліміт в розмірі 250 000 грн. Відтак, з урахуванням страхового ліміту (250 000 грн) та вартості відновлювального ремонту автомобіля позивача (179 719,76 грн), різниця, яка підлягала б стягненню зі страхової компанії, у разі залучення останньої співвідповідачем, становить 36 148,52 грн. Отже, з відповідача, який несе субсидіарну відповідальність, підлягають стягненню збитки в межах, визначених на підставі висновку експертизи, без урахування суми, яка підлягала б стягненню зі страхової компанії, тобто в розмірі 179 719,76 грн (359 439,52 179 719,76). Щодо додаткових витрат До вартості матеріального збитку, який визначається під час оцінки, не включаються витрати власника КТЗ, пов`язані з транспортуванням, зберіганням КТЗ, оплатою за експертні дослідження, поштовими витратами, з викликом сторін для технічного огляду КТЗ та іншими витратами. У разі визначення вартості матеріального збитку враховується фактичний технічний стан складових частин КТЗ до події (ДТП, страховий випадок, стихійне лихо, протиправні дії, розукомплектування тощо) (п. 8.4. «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (в редакції наказу від 24.07.2009 № 1335/5/1159). Згідно з випискою про рух коштів за рахунком ФОП [PERSON] в АТ «Універсал Банк» підтверджено оплату в розмірі 4 200 грн [PERSON] 23.07.2025 вартості проведення транспортно-товарознавчого дослідження та визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Mercedes-Benz G 63 AMG», н.з. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, яка мала місце 24.06.2025. Відтак означені судові витратами підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам в порядку ст. 141 ЦПК України. Висновки суду Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1, 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до вимог ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1, 2 ст. 13, ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України). Проаналізувавши заяви по суті справи та надані учасниками докази на їх підтвердження, у поєднанні із застосованими нормами права, враховуючи мотиви, покладені в основу рішення, суд доходить висновку, що позивачем доведено перед судом належними та допустимими доказами розмір завданої шкоди (збитків) у результаті ДТП та частково підставність їх відшкодування відповідачем. Ознак безпідставного збагачення позивача за рахунок відповідача не встановлено. Іншого перед судом не доведено. Судові витрати За приписами ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, витрат із залученням експерта, на професійну правничу допомогу. Судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України). Позивачем сплачено судовий збір за майнову вимогу в розмірі 2 084,68 грн та за послуги експерта в розмірі 4 200 грн. Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 179 719,76 грн, що становить 86,21 % від ціни позову, відтак судові витрати, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача становлять 1 797,19 грн судового збору та 3 620,82 грн витрат на залучення експерта. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України). Таке процесуальне застереження зроблене представником позивача у позовній заяві. Отже питання про стягнення судових витрат на правничу допомогу наразі судом не вирішується. На підставі викладеного,

Outcome: partial