Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

07 січня 2026 року [PERSON] звернулась до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 27 вересня 2022 року перебуває з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають доньку [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що з 2024 року відповідач припинив виконувати свої зобов`язання по утриманню дитини, матеріальної допомоги не надає. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки у розмірі частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення з позовною заявою до суду. Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2026 року відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, копія якої направлена сторонам та відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяви про відкладення судового розгляду від останньої не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, надав на адресу суду заяву в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглядати без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України) і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку про таке. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони з 27 вересня 2022 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Як вбачається з копії свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] [INFO] народилась [PERSON] . Батьком дитини зазначений [PERSON] , мати [PERSON] , актовий запис № 91 від 14.06.2022 року. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина 2 статті 182 СК України). Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Під час судового розгляду встановлений та доведений доказами той факт, що малолітня [PERSON] проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Мати дитини має право на стягнення аліментів, а батько дитини зобов`язаний та може надавати таку допомогу. Відповідач проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки не заперечує. Враховуючи вимоги закону, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх малолітньої дитини у розмірі 1/4 його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved