Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

Директор ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», що знаходиться в м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, через систему «Електронний суд» звернулася із позовом до [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , в якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (код ЄДРПОУ 44276926) заборгованість за Договорами: № 3678120 від 08.09.2021; № 612812 від 12.09.2021 та № 77586215 від 08.09.2021 у розмірі 84952,55 грн., понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 25000,00 грн.. Мотивуючи тим, що 08.09.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено Договір №3678120, сума кредиту становить 5000,00 грн., строком на 15 днів, проценти за користування кредитом 1500 грн.. 08.09.2021 між ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір №77586215, сума позики становить 12652,00 грн., строком на 23 дні, процентна ставка (базова, фіксована) становить 1,99%. 12.09.2021 між ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір №612812, сума позики становить 1000,00 грн., строком на 30 днів, базова процентна ставка (фіксована) становить 2%. 15.12.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №15/12-2021-22, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №3678120. 25.01.2022 між ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №25/01/2022/1, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №612812. 27.01.2022 між ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №27/01/2022, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №77586215. 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект центр» укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і за вказаними договорами. Відповідач не виконувала належним чином зобов`язання за договорами, внаслідок чого перед позивачем у неї існує заборгованість в загальному розмірі 84952,55 грн.. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач не визнає позовні вимоги позивача та вважає, що в задоволенні позовних вимог в частині стягнення процентів за користування кредитними коштами має бути відмовлено, оскільки згідно графіку платежів до кредитного договору №3678120 (строк кредитування 15 днів) загальна вартість кредиту складає 7450,00 грн., в тому числі проценти за користування позикою 1500 грн., комісія за надання кредиту 950 грн.. Згідно таблиці загальної вартості кредиту за договором позики №77586215 (строк позики 23 дні) розмір нарахованих процентів за строк користування позикою становить 2026,79 грн.. Загальна вартість позики (тіло позики + проценти) становить 14678,79 грн.. Згідно таблиці загальної вартості кредиту за договором позики №612812 (строк позики 30 днів) розмір нарахованих процентів за строк користування позикою становить 300 грн.. Загальна вартість позики (тіло позики + проценти) становить 1300,00 грн.. Доказів того, що відповідач ініціював продовження строків користування кредитом, позиками та зміну дати повернення всієї суми кредитних коштів матеріали справи не містять. Отже, нарахування відповідачу процентів за межами строку кредитування є безпідставним. Щодо обов`язку відповідача сплачувати комісію за надання кредиту зазначає, що це є послугою банку, яка повинна надаватись безоплатно. Жодних доказів про перерахування грошових коштів ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» на рахунок відповідача та їх суму позовна заява не містить. Довідка ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» про переказ грошових коштів у розмірі 12652 грн. невідомій особі не є підтвердженням видачі кредиту [PERSON] .. Щодо відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 25000 грн. зазначає, що в задоволенні їх має бути відмовлено, оскільки заявлений розмір не є співмірним зі складністю справи. Просить стягнути на користь відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн., оскільки під час підготовки відзиву на позовну заяву відповідач користувалась послугами адвоката. Директор ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» подала відповідь на відзив, в якій просить позовну заяву задовольнити в повному обсязі, зазначила, що кредитні договори укладені з відповідачем в електронній формі та підписані електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису), який було надіслано за допомогою СМС-повідомлення на телефонний номер, зазначений відповідачем в особистому кабінеті на сайті кредитодавців. З договорів вбачається, що у відповідності до вимог ч.1 ст.638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитних договорів. Відповідач не заперечує факт укладення договорів, отримання кредитних коштів та виникнення зобов`язань між сторонами, проте голослівно посилається на відсутність доказів перерахування коштів за договорами. Щодо перерахування коштів зазначає, що на виконання умов укладених кредитних договорів перекази грошових коштів були здійснені на картковий рахунок [NUMBER] , який саме позичальником, при укладенні договорів, був зазначений для переказу коштів відповідно до погоджених умов. Відповідач вказує на недоведеність факту перерахування їй кредитних грошових коштів, але будь-яких доказів на підтвердження цієї обставини не надає, хоча має таку можливість, оскільки має вільний доступ до своїх рахунків у банківських установах. Щодо розрахунку заборгованості за договором № 3678120 зазначає, що відповідно до розрахунку ТОВ «МІЛОАН» нарахування відсотків здійснено відповідно до п.1.5.2 та відповідно до п.1.6 у розмірі 5,00% (з урахуванням п.2.3.1.2 договору на підставі проведеної та погодженої сторонами пролонгації). Підписуючи договір про споживчий кредит сторони погодили умови повернення позики, в тому числі порядок нарахування процентів по договору у разі належного та неналежного виконання зобов`язань позичальником. Сторонами погоджено, що строк користування кредитом продовжується у разі наявності непогашеної заборгованості, а таке продовження не потребує додаткових дій ні від кредитора, ні від позичальника. Сторони договору погодили окремий випадок автоматичної пролонгації договору, без необхідності вчинення будь-яких додаткових дій з боку сторін. Підписанням даного договору відповідач погодилася на зазначені умови. Отже, нею було надано згоду на автопролонгацію договору у разі наявності заборгованості. Відсотки за договорами нараховувались за відсотковою ставкою відповідно до п.1.5.2 договору та в подальшому їх нарахування було продовжено на підставі п.1.6 та п.2.3.1.2, тобто відбулась пролонгація на стандартних умовах оскільки грошових коштів на погашення кредитної заборгованості від відповідача не надходило. Щодо розрахунку заборгованості за договорами № 612812 та № 77586215 зазначає, що відповідно до розрахунку ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» мало місце продовження строку користування позиками, саме за ініціативою відповідача продовжувалось нарахування процентів та здійснювалось на підставі п.6.5 Правил виключно в межах передбаченого строку 90 днів, з дати спливу визначеного строку 30 днів, загалом з 12.10.2021 по 10.01.2022 (договір № 612812) та з дати спливу визначеного строку 23 дні, загалом з 01.10.2021 по 30.12.2021 (договір № 77586215), відтак, проведене з дотриманням умов Договорів позики та Правил, а тому підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 25000 грн. зазначає, що відповідач не наводить обгрунтування неспівмірності витрат зі складністю справи та не надає суду будь-яких доказів на підтвердження такої позиції. Також ніяких активних дій та звернень відповідача до позивача (первісних кредиторів) з приводу врегулювання спору здійснено не було, відтак витрати на правничу допомогу є обгрунтованими. Щодо стягнення на користь відповідача витрат на правничу допомогу просить суд відмовити в задоволенні заявлених вимог в повному обсязі, оскільки надані відповідачем розрахунки сум є сумнівними та не співмірними із наданим обсягом послуг та затраченим часом на наданням таких послуг. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що 08.09.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] в електронній формі укладено Договір про споживчий кредит № 3678120, відповідно до якого сума кредиту становить 5 000,00 грн., кредит надано на 15 днів, з 08.09.2021 по 23.09.2021, комісія за надання кредиту 950 грн., яка нараховується за ставкою 19,00% від суми кредиту одноразово, проценти за користування кредитом 1500,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,00% за кожен день строку користування кредитом, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% за кожен день користування кредитом. 08.09.2021 між ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] в електронній формі укладено Договір позики №77586215, відповідно до якої сума кредиту становить 12652,00 грн., позика надана на 23 дні, з 08.09.2021 по 01.10.2021, процентна ставка (базова, фіксована) становить 1,99%, яка нараховується за кожен день користування позикою. 12.09.2021 між ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] в електронній формі укладено Договір позики №612812, відповідно до якої сума кредиту становить 1000,00 грн., позика надана на 30 днів, з 12.09.2021 по 12.10.2021, базова процентна ставка становить 2,00%, яка нараховується з другого дня користування позикою до дати її повернення, що підтверджується копіями: договору про споживчий кредит від 08.09.2021; паспортом кредиту; анкети-заяви на кредит; договору позики від 08.09.2021 та договором позики від 12.09.2021, довідкою про ідентифікацію (а.с.20-26, 32, 39, 46). Відповідно до копії квитанції про електронний переказ коштів «LIQPAY» від 08.09.2021 кошти згідно договору №3678120 були перераховані у розмірі 5000,00 грн. на картку № [NUMBER] (а.с.41зв.). Відповідно до листа АТ КБ «ПриватБанк» від 10.09.2025 на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] . Відповідно до виписки АТ КБ «ПриватБанк» від 10.09.2025 [PERSON] за договором б/н за період 08.09.2021-12.10.2021 наявні зарахування переказів на картку № [NUMBER] на суму: 5000,00 грн., 12652,00 грн. та 1000,00 грн.. ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» підтвердило прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції - ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів», відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного між компанією та ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» та завершення платіжних операцій щодо переказу грошових коштів: 08.09.2021 на суму 12652,00 грн. та 12.09.2021 на суму 1000,00 грн. за карту отримувача № [NUMBER] , про що свідчить лист ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» від 21.08.2024 № 21/08-2024-2/ТНПП та довідка ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» 18.09.2024 вих.№ КД-000000605 (а.с.48,54-55). 15.12.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №15/12-2021-22, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3678120 (а.с.65-67). Відповідно до платіжного доручення № 313550011 від 20.12.2021 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» здійснено оплату згідно договору факторингу №15/12-2021-22 від 15.12.2021 на суму 4014759,20 грн. (а.с.67). 25.01.2022 між ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №25/01/2022/1, відповідно до якого ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №612812 (а.с.70-72). Відповідно до платіжного доручення № 323430001 від 25.01.2022 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» здійснено оплату згідно договору факторингу №25/01/2022/1 від 25.01.2022 на суму 575563,23 грн. (а.с.73). 27.01.2022 між ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №27/01/2022, відповідно до якого ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №77586215 (а.с.76-78). Відповідно до платіжного доручення № 32465 від 27.01.2022 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» здійснено оплату згідно договору факторингу №27/01/2022 від 27.01.2022 на суму 6405568,95 грн. (а.с.79). 10.01.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і до [PERSON] за договорами: №3678120, №612812 та №77586215. Заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал» за договором №3678120 станом на 10.01.2023 становить 40200,00 грн., за договором №612812 станом на 10.01.2023 становить 3418,46 грн. та за договором №77586215 станом на 10.01.2023 становить 41334,09 грн., що підтверджується розрахунками заборгованості (а.с.59-64). Згідно з статями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина перша статті 1078 ЦК України). Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Суд враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15, за якою «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». Відповідно до розрахунку та реєстру боржників до Договору №10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 заборгованість [PERSON] за кредитним договором №3678120 становить 40200,00 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту - 5000,00 грн., заборгованість за відсотками 34250,00 грн. та заборгованість за комісіями - 950,00 грн., за кредитним договором №612812 становить 3418,46 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту - 1000,00 грн., заборгованість за відсотками 2400,00 грн. та за порушення грошового зобов`язання згідно ст.625 ЦК України 18,46 грн., за кредитним договором №77586215 становить 41334,09 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 12652,00 грн., заборгованість за відсотками 28450,55 грн. та за порушення грошового зобов`язання згідно ст.625 ЦК України 231,54 грн. (а.с.8-10,59-64). Однак, враховуючи, що строк кредитування за договором №3678120 був погоджений сторонами на 15 днів, за договором №612812 на 30 днів, за договором №77586215 23 дні, доказів того, що позичальник ініціював продовження строку кредитування, а також зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять, тому розмір відсотків підлягає перерахуванню. Відтак, розмір відсотків відповідно до умов договору №3678120 становить 1500,00 грн. за період з 08.09.2021 по 23.09.2021, виходячи з розрахунку: 5000,00 грн. (тіло кредиту) х 2,00% (процентна ставка) х 15 днів (строк кредитування) = 1500,00 грн.. Відповідно до умов договору №612812 становить 600,00 грн. за період з 12.09.2021 по 12.10.2021, виходячи з розрахунку: 1000,00 грн. (тіло кредиту) х 2,00% (процентна ставка) х 30 днів (строк кредитування) = 600,00 грн.. Відповідно до умов договору №77586215 становить 5790,82 грн. за період з 08.09.2021 по 01.10.2021, виходячи з розрахунку: 12652,00 грн. (тіло кредиту) х 1,99% (процентна ставка) х 23 дні (строк кредитування) = 5790,82 грн.. Щодо сплати комісії за надання кредиту представник відповідача у відзиві на позовну заяву зазначив, що це є послугою банку, яка повинна надаватись безоплатно, суд зазначає наступне. Пунктом 1.5.1 договору сторонами погоджено розмір комісії за надання кредиту 950 грн., яка нараховується за ставкою 19,00% від суми кредиту одноразово. 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19. Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі №204/224/21 (провадження №61-4202сво22). Таким чином, виходячи з аналізу вимог п.4 ч.1 ст. 1,ч.2 ст.8, ч.1 ст.1, ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», які викладені у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами. Отже, спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від відповідача (в т.ч. і в судовому порядку). Відтак, наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованості за комісією у розмірі 950 грн.. Враховуючи, що відповідачем не було вжито належним чином заходів щодо добровільного погашення заборгованості по вищевказаних договорах, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з неї заборгованості за договором №3678120 в сумі 7450,00 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 5000,00 грн., заборгованості за відсотками 1500,00 грн. та заборгованості за комісіями 950,00 грн., за договором №612812 в сумі 1618,46 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 1000,00 грн., заборгованості за відсотками 600,00 грн., інфляційні збитки 16,00 грн. та 3% річних 2,46 грн., за договором №77586215 в сумі 18674,36 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 12652,00 грн., заборгованості за відсотками 5790,82 грн., інфляційні збитки 202,43 грн. та 3% річних 29,11 грн., що в загальному розмірі становить 27742,82 грн.. Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2422,40 грн., які у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог, а саме у розмірі 790,91 грн.. Щодо вимог директора ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у постанові від 13.05.2025 у справі №275/150/22 (провадження № 61-13766св24) вказав наступне. Саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд,

Outcome: partial