Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

01 вересня 2025 року до Корольовського районного суду міста Житомира надійшла справа за позовом ТзОВ «Фінансова Компанія «Ейс» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява сформована в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС) «Електронний суд» та підписана представником позивача О. Поляковим. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 11 травня 2021 року між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] у формі електронного документу з використанням одноразового персонального ідентифікатора укладено кредитний договір № 269744457 (далі по тексту рішення Кредитний договір). Відповідно до умов Кредитного договору відповідач 11 травня 2021 року отримав кредит у розмірі 11 250 гривень на банківську карту № [NUMBER] . 28 листопада 2018 року між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, строк дії якого було продовжено шляхом укладення додаткових угод до цього договору факторингу. Первісний кредитор ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та новий кредитор ТОВ «Таліон Плюс» підписали Реєстр прав вимоги № 145 від 03.08.2021, відповідно до якого право вимоги до відповідача за Кредитним договором перейшло до ТОВ «Таліон Плюс». 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого та з врахування підписаного реєстру прав вимоги № 9 від 30 травня 2023 року до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. 20 жовтня 2023 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» укладено Договір факторингу № 20/10/23-03, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші відомості зазначені в реєстрі боржників від 20 жовтня 2023 року. Отже, ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Загальна сума заборгованості відповідача за Кредитним договором становить 20 463,82 гривень, яка складається з: 11 250 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 9 213,82 гривень - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. На підставі наведеного представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за Кредитним договором в розмірі 20 463,82 гривень та понесені судові витрати, а саме: витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 18 вересня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Вказаною ухвалою також вирішено питання про витребування доказів. Установлено, що станом на дату розгляду справи від відповідача [PERSON] до Корольовського районного суду міста Житомира відзив на позовну заяву не надійшов. Судом вжито належних заходів, спрямованих на сповіщення відповідача про відкриття провадження у цій справі. Зокрема, відповідачу надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію ухвали про відкриття провадження на адресу зареєстрованого місця проживання, однак вказаний лист повернувся неврученим з відміткою «адресат відсутній». Згідно з ч.1 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексу рішення - ЦПК України) при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 268 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд установив, що 11 травня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено договір кредитної лінії № 269744457 (далі по тексту рішення Кредитний договір), відповідно до п. 1.1 якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 11 250 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Комфорт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Кредитний договір підписаний відповідачем [PERSON] шляхом використання одноразового ідентифікатора MNV46YT3. Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору кредит надається строком на 70 днів. Строк дії договору обчислюється з моменту його укладання сторонами та до закінчення строку на який надано кредит, але в будь-якому разі Договір діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань (п.1.3 Кредитного договору). Згідно з п. 1.4 Кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в розмірі 237,25 відсотків річних, що становить 0,65 відсотків в день від суми кредиту за час користування ним (Дисконтна процентна ставка). На умовах, викладених в п. 1.6. Договору, до відносин між сторонами застосовуються умови нарахування процентів за ставкою 474,50 відсотків річних, що становить 1,30 відсотків в день від суми кредиту за час користування ним (Базова процентна ставка) (п.1.5 Кредитного договору). Умови нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою застосовуються за умови, що кожен з чергових платежів, здійснений не пізніше строку вказаного в Графіку платежів за цим Договором. Сторони погодили, що у разі прострочення повернення будь-якого з платежів за цим Договором умови про нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою скасовуються і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою починаючи з наступного дня що слідує за Датою платежу. У разі якщо Позичальник погасить прострочену заборгованість за Договором, умови у вигляді нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою застосуються знову, починаючи з наступного дня за днем повного погашення простроченої заборгованості (п.1.6 Кредитного договору). Відповідно до п. 1.6.1 Кредитного договору за умови застосування до відносин між сторонами умов нарахування процентів за Базовою процентною ставкою: - загальні витрати за кредитом складають 5 795,44 гривень; - орієнтовна загальна вартість кредиту складає 17 045, 44гривень. У відповідності до наявного в матеріалах справи додатку №1 до Кредитного договору ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] погодили графік платежів. Окрім Кредитного договору відповідач [PERSON] також підписала Паспорт споживчого кредиту продукту «Комфорт» до Кредитного договору від 11 травня 2021 року. З копії платіжного доручення від 11 травня 2021 року № 42d2b977-23ad-4140-995b-afe4487ccaa4 вбачається, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» переказало на банківську картку [PERSON] № 4149-43XX-XXXX-1635 грошові кошти в розмірі 11 250 гривень. На виконання вимог ухвали про витребування доказів АТ КБ «Приватбанк» підтверджує, що на ім`я [PERSON] було емітовано карту № [NUMBER] . На вказаний рахунок [PERSON] 11 травня 2021 року було зараховано платіж у розмірі 11 250 гривень. Відповідно до представленого позивачем розрахунку заборгованість [PERSON] за Кредитним договором становить 20 463,82 гривень, з яких: 11 250 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 9 213,82 гривень - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01. Згідно з п. 2.1 вищевказаного договору факторингу клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором. Згідно з п.п.1.3. договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 під правом вимоги розуміються всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Відтак, договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 встановлено, що предметом відступлення за ним є в тому числі вимоги, які виникнуть у клієнта в майбутньому (майбутня вимога), при цьому перелік кредитних договорів, за якими здійснюється відступлення, наводиться у відповідних додатках до договору, а саме: реєстрах прав вимоги. Такі додатки до договору є невід`ємною частиною договору факторингу. Відповідно до пункту 8.2 договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 строк дії договору закінчується 28 листопада 2019 року. 28.11.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду №19 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому всі інші умови договору залишились без змін. 31.12.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої договір факторингу викладено у новій редакції. Строк дії договору визначено до 31.12.2021. 31.12.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду № 27 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31.12.2022. 31.12.2022 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду № 31 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31.12.2023. 31.12.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду № 32 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31.12.2024. Первісний кредитор ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та новий кредитор ТОВ «Таліон Плюс» підписали Реєстр прав вимоги № 145 від 03.08.2021, відповідно до якого право вимоги до відповідача за Кредитним договором перейшло до ТОВ «Таліон Плюс». 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п. 1.3 вказаного договору факторингу «Право вимоги» означає всі права Клієнта за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Відповідно до пункту 8.2 договору факторингу № 27/0524-01 від 27.05.2024 строк дії договору закінчується 04.08.2021. 03.08.2021 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено додаткову угоду № 2, відповідно до якої строк дії договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 продовжено до 31.12.2022 включно. 30.12.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено додаткову угоду № 3, відповідно до якої строк дії договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 продовжено до 30.12.2024 включно. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 9 від 30 травня 2023 року, який є додатком до договору факторингу № 27/0524-01 від 27.05.2024, право вимоги до відповідача за Кредитним договором перейшло до ТОВ «Онлайн Фінанс». 20.10.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» (Фактор) та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (Клієнт) укладено договір факторингу № 20/10/23-03, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а останній відступити позивачу право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників. Відповідно до п. 1.2 договору факторингу № 20/10/23-03 від 20.10.2023, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до реєстру боржників від 20.10.2023 до договору факторингу № 20/10/23-03 від 20.10.2023 до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Кредитним договором у розмірі 20 463,82 гривень, з яких: 11 250 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 9 213,82 гривень - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Досліджені судом докази свідчать, що ТзОВ «Фінансова компанія «Ейс» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Кредитним договором, а тому має право звернення до суду з цим позовом. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке. Частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. Отже, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. ч. 3, 4, 7, 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України). Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно приписів ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права суд дійшов таких висновків. Щодо розміру заборгованості та її складових суд зазначає таке. Дослідженими судом доказами підтверджено, що відповідач [PERSON] на підставі укладеного Кредитного договору 11 травня 2021 року отримала кредит в розмірі 11 250 гривень, який зобов`язалася повернути через 70 днів, тобто до 20 липня 2021 року, разом з нарахованими процентами за користування кредитом. Суд перевірив представлений позивачем розрахунок заборгованості, здійснений первісним кредитором, та встановив, що такий в повній мірі відповідає умовам Кредитного договору. Нарахування процентів за користування кредитом не перевищує погодженого сторонами строку кредитування, застосовані кредитодавцем процентні ставки у певні періоди також відповідає умовам Кредитного договору. Таким чином, розмір заборгованості відповідача [PERSON] за Кредитним договором становить 20 463,82 гривень, з яких: 11 250 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 9 213,82 гривень - заборгованість по процентах за користування кредитом. А тому суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Розподіл судових витрат. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову -на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст. 141 ЦПК України). Суд дійшов висновку про задоволення позову, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 гривень. Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке. Позивач просить здійснити розподіл судових витрат та стягнути з відповідача на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Ейс» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 гривень. На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано такі докази: договір про надання правничої допомоги № 05/06/25-02 від 05.06.2025, додаткову угоду № 25770507297 від 05.06.2025 до Договору правничої допомоги № 05/06/25-02 від 05.06.2025; акт прийому-передачі наданих послуг до Договору надання правничої допомоги; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг сума гонорару адвоката складається з вартості таких послуг: складання позовної заяви 5 000 гривень (2 години), вивчення матеріалів справи 1 000 гривень (2 години), підготовка адвокатського запиту 500 гривень (1 година), підготовка та подача клопотання 500 гривень (1 година). Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат. Так, Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved