Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Одеська міська рада звернулася до суду з позовом до [PERSON] про скасування рішення державного реєстратора та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення самочинно збудованого об`єкту. Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що відповідно до інформації КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, викладеної у листі від 03.07.2023 року № 1952/03.01-07, наявні відомості про реєстрацію права власності на будинок за адресою: [ADDRESS] , а саме: ?на 7/72 частин домоволодіння за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Одеською державною нотаріальною конторою 13.02.1963 року № 4-290, відповідно до реєстраційного запису, зробленого 15.03.1963 року за реєстровим номером: 5641 (81) у реєстровій книзі 91 на сторінці 27; ?на 5/24 частин домоволодіння за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою 19.07.1977 року № 1-4727, відповідно до реєстраційного запису, зробленого 05.09.1977 року за реєстровим номером: 5642 (81) у реєстровій книзі 91 на сторінці 28; ?на 1/6 частину домоволодіння за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою 24.10.1990 року № 1-4321, відповідно до реєстраційного запису, зробленого 15.12.1990 року за реєстровим номером: 5642 у реєстровій книзі 4доп на сторінці 215; ?на 1/6 частину домоволодіння за фізичною особою « [PERSON] » (П.І.Б. вказані згідно із записом у реєстровій книзі та правовстановлюючому документі, які зроблені на російській мові) на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 1498/98, зареєстрованого Одеською Новою Біржою 24.09.1998 року, відповідно до реєстраційного запису, зробленого 24.11.1998 року за реєстровим номером: 5642 у реєстровій книзі 4доп на сторінці 215; ?на 14/72 частин домоволодіння за [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Орзіх В.М. 15.08.2003 року № 4129, відповідно до реєстраційного запису, зробленого 23.09.2003 року за реєстровим номером: 5642 у реєстровій книзі 4доп на сторінці 215; ?на 4/24 частини домоволодіння за [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міськнотокругу Пачевою І.І. 27.12.2005 року № 13298, відповідно до реєстраційного запису, зробленого 07.02.2006 року за реєстровим номером: 5642 у реєстровій книзі 4доп на сторінці 215. З наведеного вбачається, що домоволодіння за адресою: [ADDRESS] у відповідних частках було зареєстровано в Комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі ДРРПНМ) на підставі договору купівлі-продажу від 15.03.1963 року № 4-290 рішенням державного реєстратора (з відкриттям розділу) від 08.12.2014 року № 17799525 зареєстровано за [PERSON] право власності на 7/72 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 521760851101, номер запису: 7980025). Згідно додаткових відомостей 7/72 частин домоволодіння складаються з 1-ї житлової кімнати 14,64 кв.м. та літ «а» - веранди. Таким чином, за інформацією, яка міститься в ДРРПНМ, площа 7/72 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , складає 14,64 кв.м. Надалі, [PERSON] подарувала вказані 7/72 частин домоволодіння [PERSON] . Із ДРРПНМ вбачається, що на підставі договору дарування від 04.03.2015 року № 879 рішенням державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.03.2015 року № 19777693 за [PERSON] зареєстровано право власності на 7/72 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 521760851101, номер запису: 8936897). У подальшому [PERSON] подарував вказаних 7/72 частин домоволодіння [PERSON] . Із ДРРПНМ вбачається, що на підставі договору дарування від 08.11.2019 року № 1265 рішенням державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 08.11.2019 року № 49600651 за [PERSON] зареєстровано право власності на 7/72 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 521760851101, номер запису: 34073313). Таким чином, [PERSON] стала власником 7/72 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS] загальною площею 14,64 кв. У подальшому, з метою виділу своє частки [PERSON] отримала висновок щодо технічної можливості виділу частки об`єкта нерухомого майна від 26.01.2022 року № 094860/0122. Відповідно до інформації з ДРРПНМ рішенням державного реєстратора від 05.02.2022 року № 63275690 речове право на 7/72 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , погашено. З огляду на вищезазначене після виділу 7/72 частин вказаного домоволодіння мав утворитись новий самостійний об`єкт нерухомого майна загальною площею 14,64 кв.м. Однак, з ДРРПНМ вбачається, що на підставі договору дарування від 08.11.2019 року № 1265, зареєстрованого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Димерлій О.М., довідки від 21.11.2019 року № 07/65001-1791-2, наданої Одеською дирекцією акціонерного товариства «Укрпошта», та висновку від 26.01.2022 року № 094860/0122, наданого ТОВ «БТІ ПІВДЕНЬ», рішенням державного реєстратора (з відкриттям розділу) від 05.02.2019 року № 63275690 зареєстровано за [PERSON] право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] загальною площею 78,9 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2574886951100, номер запису: 46543053). Таким чином, після виділу 7/72 частки з домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] стала власником нового об`єкту за адресою: [ADDRESS] , який на 64,26 кв.м. більший за виділену частку. Вказане збільшення площі свідчить про наявність самочинного будівництва. Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради листом від 02.06.2023 року № 01-10/41-3Г повідомило, що за адресою: [ADDRESS] , фактично побудовано двоповерховий будинок з мансардним поверхом та металевим навісом. Крім того, Управління повідомило, що в Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання відмову у видачі скасування та анулювання зазначених документів відсутня інформація щодо видачі документі дозвільного/декларативного характеру щодо об`єкту за адресою: [ADDRESS] . Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради листом від 28.06.2023 року № 01-18/1080 повідомив, що спеціалістами Департаменту здійснено виїзд за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] з метою огляду земельної ділянки. За результатами огляду встановлено, що на земельній ділянці орієнтовною площею 50 кв.м. розташований трьох поверховий житловий будинок та літна кухня. Крім того, Департамент повідомив, що інформація стосовно прийняття рішень Одеської міської ради про надання у власність або оренду земельної ділянки за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS] відсутня. Оскільки, наявність реєстрації речових прав на даний самочинно збудований об`єкт порушує права та законні інтереси територіальної громади м. Одеси як власника земельної ділянки, на якій розташована ця споруда, оскільки перешкоджає здійсненню повноважень щодо володіння, користування та розпорядження відповідною земельною ділянкою та створює умови для її незаконного використання відповідачем, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким: ?Скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 05.02.2022 року № 63275690 щодо об`єкту за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 78,9 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2574886951100). ?Зобов`язати [PERSON] за власний рахунок звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом знесення самочинно збудованого (прибудованого) об`єкту за адресою: [ADDRESS] . ?Стягнути з [PERSON] на користь Одеської міської ради сплачений судовий збір у розмірі 7570,00 грн. Суд констатує, що в рамках розгляду даної справи представником відповідачки [PERSON] було подано до суду відзив на позовну заяву, у якому просив суд відмовити у задоволенні даного позову в повному обсязі. Так, обґрунтовуючи свої заперечення проти позову вказує на те, що до матеріалах справи стороною позивача не було доданого жодного доказу, який би підтверджував факт самовільного зайняття [PERSON] земельної ділянки. Так, позивач посилається на лист Департаменту архітектурно будівельного контролю ОМР від 02.06.2023 № 01-04/41-3Г, відповідно до якого за адресою: [ADDRESS] фактично побудовано двоповерхових будинок з навісом. Однак, таке твердження не відповідає дійсним обставинам справи. Враховуючи те, що [PERSON] мала на праві приватної власності об`єкт нерухомого майна, а матеріалами справи не підтверджується факт самовільного зайняття земельної ділянки під час здійснення реконструкції, то не зрозуміло яке право Одеська міська рада намагається захистити. До позовної заяви позивачем було додано лист Департаменту земельних ресурсів ОМР від 28.06.2023 № 01-18/1080, відповідно до якого департаментом не було виявлено факту самовільного заняття земельної ділянки, пов`язаного з реконструкцією об`єкту нерухомості. Проте, виявлено факт улаштування металевого паркану на території загального користування. Уповноваженим органом Одеської міської ради не здійснювалася жодна перевірка наявності права власності [PERSON] , що може бути підставою для заявлення позивачем вимог про звільнення земельної ділянки. Таким чином, матеріали справи містять виключно докази про наявність у відповідачки належним чином зареєстрованого права власності, однак, не містять інформації про здійснення [PERSON] самовільного зайняття земельної ділянки. Суд констатує, що в рамках розгляду даної справи позивачем було подано до суду заяву про зміну предмета позову. Так, у поданій заяві Одеська міська рада вказує на те, що 01.04.2024 на адресу Одеської міської ради надійшов відзив [PERSON] на позовну заяву. За результатом вивчення вказаного відзиву та з аналізу наданого відповідачем висновку судового експерта від 18.06.2024 року № 021/2024, вбачається, що позовна вимога Одеської міської ради про зобов`язання [PERSON] за власний рахунок звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом знесення самочинно збудованого (прибудованого) об`єкту за адресою: [ADDRESS] , не є ефективною, оскільки не в змозі у повній мірі відновити порушене право територіальної громади м. Одеси. Окрім того, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються в разі набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовується рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, на підставі якого відкрито відповідний розділ. У зв`язку з вище викладеним просить суд задовольнити даний позовом та ухвалити рішення, яким: ?скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 05.02.2022 року № 63275690 щодо об`єкту нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 78,9 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2574886951100) із закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; ?зобов`язати [PERSON] за власний рахунок привести 7/72 частин будинку за адресою: [ADDRESS] , до попереднього стану, а саме до матеріалів технічної інвентаризації станом на 07.09.1973 року, а також знести самочинно збудовану літню кухню, яка позначена під літ. «Г» у технічному паспорті від 31.01.2022 року № ТІ01:3165-4259-0150-4263, виготовленому ТОВ «БТІ-КИЇВ». ?стягнути з [PERSON] на користь Одеської міської ради витрати зі сплати судового збору за подання позову у розмірі 6056,00 грн. та витрати зі сплати судового збору щодо забезпечення позову у розмірі 1514,00 грн. Ухвалою судді про прийняття цивільної справи до свого провадження від 19.04.2024 було постановлено проводити розгляд справи у в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Суворовського (змінено назву на Пересипський прим. суду) районного суду м. Одеси від 02.04.2025 було постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] в останнє судове засідання не з`явився, однак, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав позовні, просив суд їх задовольнити та провести судове засідання за відсутності представника позивача. Суд зазначає, що у попередніх судових засіданнях вимоги представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та заяві про зміну предмета позову, просив суд ухвалити рішення, яким задовольнити даний позов в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] подав до суду заяву, в якій проти задоволення позову заперечив в повному обсязі та просив розглянути справу за відсутності представника відповідача. Суд зазначає, що у попередніх судових засіданнях вимоги представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позову заяву, просив суд ухвалити рішення, яким у задоволені даного позову відмовити в повному обсязі. Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Згідно приписів ч.1, п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує та відновлення становища, яке існувало до порушення. Приписами ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. По справі встановлено, що відповідно до інформації КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, викладеної у листі від 03.07.2023 року № 1952/03.01-07, наявні відомості про реєстрацію права власності на будинок за адресою: [ADDRESS] , а саме: ?на 7/72 частин домоволодіння за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Одеською державною нотаріальною конторою 13.02.1963 року № 4-290, відповідно до реєстраційного запису, зробленого 15.03.1963 року за реєстровим номером: 5641 (81) у реєстровій книзі 91 на сторінці 27; ?на 5/24 частин домоволодіння за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою 19.07.1977 року № 1-4727, відповідно до реєстраційного запису, зробленого 05.09.1977 року за реєстровим номером: 5642 (81) у реєстровій книзі 91 на сторінці 28; ?на 1/6 частину домоволодіння за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою 24.10.1990 року № 1-4321, відповідно до реєстраційного запису, зробленого 15.12.1990 року за реєстровим номером: 5642 у реєстровій книзі 4доп на сторінці 215; ?на 1/6 частину домоволодіння за фізичною особою « [PERSON] » (П.І.Б. вказані згідно із записом у реєстровій книзі та правовстановлюючому документі, які зроблені на російській мові) на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 1498/98, зареєстрованого Одеською Новою Біржою 24.09.1998 року, відповідно до реєстраційного запису, зробленого 24.11.1998 року за реєстровим номером: 5642 у реєстровій книзі 4доп на сторінці 215; ?на 14/72 частин домоволодіння за [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Орзіх В.М. 15.08.2003 року № 4129, відповідно до реєстраційного запису, зробленого 23.09.2003 року за реєстровим номером: 5642 у реєстровій книзі 4доп на сторінці 215; ?на 4/24 частини домоволодіння за [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міськнотокругу Пачевою І.І. 27.12.2005 року № 13298, відповідно до реєстраційного запису, зробленого 07.02.2006 року за реєстровим номером: 5642 у реєстровій книзі 4доп на сторінці 215. Даний факт підтверджується наявною у матеріалах справи копією Листа КП «Бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради № 1952/03.01-07 від 03.07.2023 (Т. 1 а.с. 30-31). З наведеного вбачається, що домоволодіння за адресою: [ADDRESS] у відповідних частках було зареєстровано в Комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (надалі ДРРПНМ) на підставі договору купівлі-продажу від 15.03.1963 року № 4-290 рішенням державного реєстратора (з відкриттям розділу) від 08.12.2014 року № 17799525 зареєстровано за [PERSON] право власності на 7/72 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 521760851101, номер запису: 7980025). Згідно додаткових відомостей 7/72 частин домоволодіння складаються з 1-ї житлової кімнати 14,64 кв.м. та літ «а» - веранди. Таким чином, за інформацією, яка міститься в ДРРПНМ, площа 7/72 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , складає 14,64 кв.м. Даний факт підтверджується наявною у матеріалах справи Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна № 362765375 від 22.01.2024 (Т. 1 а.с. 25-29), а також Договором купівлі продажу (Т. 1 а.с. 67-72). Надалі, [PERSON] на підставі Договору дарування від 04.03.2015 подарувала вказані 7/72 частин домоволодіння [PERSON] (Т. 1 а.с. 72-73). Із ДРРПНМ вбачається, що на підставі договору дарування від 04.03.2015 року № 879 рішенням державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.03.2015 року № 19777693 за [PERSON] зареєстровано право власності на 7/72 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 521760851101, номер запису: 8936897). У подальшомуна підставі Договору дарування від 08.11.2019 [PERSON] подарував вказаних 7/72 частин домоволодіння [PERSON] (Т. 1 а.с. 74-75). Із ДРРПНМ вбачається, що на підставі договору дарування від 08.11.2019 року № 1265 рішенням державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 08.11.2019 року № 49600651 за [PERSON] зареєстровано право власності на 7/72 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 521760851101, номер запису: 34073313). Таким чином, [PERSON] стала власником 7/72 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS] загальною площею 14,64 кв.м. У подальшому, з метою виділу своє частки [PERSON] отримала висновок щодо технічної можливості виділу частки об`єкта нерухомого майна від 26.01.2022 року № 094860/0122. 05.02.2022 рішенням державного реєстратора Сергіївської селищної ради Білгород Дністровського району Одеської області Єрошенко О.Б. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 63275690 за [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинку загальною площею 78,9 кв.м., житловою площею 33,4 кв.м. за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2574886951100). Даний факт підтверджується наявною у матеріалах справи Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (Т. 1 а.с. 23-24). Оскаржуване рішення державного реєстратора Сергіївської селищної ради Білгород Дністровського району Одеської області Єрошенко О.Б. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 63275690 від 05.02.2022 було прийнято на підставі на підставі договору дарування від 08.11.2019 року № 1265, зареєстрованого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Димерлій О.М., довідки від 21.11.2019 року № 07/65001-1791-2, наданої Одеською дирекцією акціонерного товариства «Укрпошта», та висновку від 26.01.2022 року № 094860/0122, наданого ТОВ «БТІ ПІВДЕНЬ». Таким чином, після виділу 7/72 частки з домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] стала власником нового об`єкту за адресою: [ADDRESS] , який на 64,26 кв.м. більший за виділену частку. Підставою звернення Одеської міської ради до суду із вказаним позовом слугувало те, що позивач як власник земель комунальної власності територіальної громади м. Одеси вбачає порушення права власності на земельну ділянку у зв`язку із самочинним будівництвом за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети. З`ясувавши позиції сторін, а саме твердження позивача, викладені у позовній заяві, у заяві про зміну предмета позову, та поясненнях, наданих представником позивача в судовому засіданні, твердження відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву та поясненнях, наданих представником відповідача в судовому засіданні, дослідивши аргументи сторони позивача на надавши оцінку наданим суду доказам, суд доходить наступних висновків по справі. І. Висновок суду стосовно права власності Одеської міської ради на земельну ділянку. Відповідно до ст. 80 ЗК України суб`єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, на землі комунальної власності. Згідно з ч. 1 ст. 83 ЗК України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної і державної власності, а також земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування. Згідно зі ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом. Виходячи зі змісту ст. 12 ЗК України, до повноважень міських рад у галузі земельних відносин належить, зокрема, право розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадянам та юридичним особам, здійснення контролю за використанням і охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства тощо. Статтею 116 ЗК України визначені підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності. З аналізу з положень наведених норм законодавства вбачається, що, громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, прийнятих в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Судом встановлено, що Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради листом від 02.06.2023 № 01-10/41-3Г повідомило, що за адресою: [ADDRESS] , фактично побудовано двоповерховий будинок з мансардним поверхом та металевим навісом. Крім того, Управління повідомило, що в Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання відмову у видачі скасування та анулювання зазначених документів відсутня інформація щодо видачі документів дозвільного/декларативного характеру щодо об`єкту за адресою: [ADDRESS] (Т. 1 а.с. 37-40). Згідно листа Департаменту архітектури та містобудування (ДАМ) № 01-11/1204 від 22.06.2023, за даними архіву та відділу загального користування містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва, будівельні паспорти забудови земельної ділянки, а також дозвільні документи на проведення будівельних робіт за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] в Департаменті не зареєстровані (Т. 1 а.с. 32). Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради листом від 28.06.2023 року № 01-18/1080 повідомив, що спеціалістами Департаменту здійснено виїзд за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] , з метою огляду земельної ділянки. За результатами огляду встановлено, що на земельній ділянці орієнтовною площею 50,0 кв.м. розташований трьохповерховий житловий будинок та літня кухня (Т. 1 а.с. 33-34). Позивач стверджує, що Одеська міська рада не надавала згоди на будівництво та реєстрацію права власності житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (зараз [ADDRESS] ). Докази протилежного стороною відповідачів суду надано не було. Таким чином, сукупність наведених норм та обставин свідчать про те, що дана земельна ділянка перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Одеси, будь яким особам у власність чи/або користування для будівництва прибудови за вказаною адресою не надавалась. ІІ. Висновок суду щодо скасування реєстрації права власності на об`єкт за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 78,9 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2574886951100). Як судом було вище встановлено, на підставі на підставі на підставі договору дарування від 08.11.2019 року № 1265, зареєстрованого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Димерлій О.М., довідки від 21.11.2019 року № 07/65001-1791-2, наданої Одеською дирекцією акціонерного товариства «Укрпошта», та висновку від 26.01.2022 року № 094860/0122, наданого ТОВ «БТІ ПІВДЕНЬ», рішенням державного реєстратора Сергіївської селищної ради білгород Дністровськоо району Одеської області Єрошенко О.Б. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 63275690 від 05.02.2022 за [PERSON] було зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 78,9 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2574886951100. Даний факт підтверджується наявною в матеріалах справи Інформаційною Довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 362763492 від 22.01.2024 (Т. 1 а.с. 23-24). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із вимогами ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Відповідно до ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127, яка набрала чинності 01.01.2016 року (надалі Порядок). Цей Порядок визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна. Згідно з п. 40 Порядку (у чинній редакції на момент прийняття рішення державного реєстратора) державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та цим Порядком. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у чинній редакції на момент прийняття рішення державного реєстратора) державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року. Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів. У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі. Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки. Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Суд констатує, на виконання вимог ухвали про витребування доказів від 27.05.2024 від Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради до суду надійшла реєстраційна справа № 2574886951100 щодо об`єкту нерухомого майна за адоесою: [ADDRESS] . Як вбачається із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 298113547 від 05.02.2022, підставами прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) 63275690 від 05.02.2022, яким за [PERSON] було зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 78,9 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2574886951100), слугували договір дарування від 08.11.2019 року № 1265, зареєстрований приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Димерлій О.М., довідка від 21.11.2019 року № 07/65001-1791-2, надана Одеською дирекцією акціонерного товариства «Укрпошта», та висновок від 26.01.2022 року № 094860/0122, наданий ТОВ «БТІ ПІВДЕНЬ». З договору дарування від 08.11.2019 року № 1265 вбачається, що [PERSON] подарував та безоплатно передав у власність [PERSON] 7/72 часток домоволодіння по [ADDRESS] . Домоволодіння в цілому складається з двох житлових будинків літ. «З,И», розташованих на земельній ділянці, яка знаходиться у фактичному користуванні. Загальна площа домоволодіння 121,62 кв.м., в тому числі житлова площа 71,47 кв.м. В п. 2 договору дарування від 08.11.2019 року № 1265 зазначено, що майно належить дарувальнику на підставі договору дарування від 04.03.2015 року № 879. З договору дарування від 04.03.2015 року № 879 вбачається, що [PERSON] подарувала [PERSON] 7/72 часток домоволодіння по [ADDRESS] , загальна площа домоволодіння 121,62 кв.м., в тому числі житлова площа 71,47 кв.м Згідно із п. 2 договору дарування від 04.03.2015 року № 879 зазначена частина домоволодіння належить дарувальнику на підставі договору купівлі продажу від 13.02.1963 року № 4-290, зареєстрованого Міжміським бюро технічної інвентаризації 15.03.1963 року, номер запису: 81 на стр. 27 книга 91. Відповідно до інформації ДРРПНМ на підставі договору купівлі-продажу від 15.03.1963 року № 4-290 рішенням державного реєстратора (з відкриттям розділу) від 08.12.2014 року № 17799525 зареєстровано за [PERSON] право власності на 7/72 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 521760851101, номер запису: 7980025). Згідно з додатковими відомостями 7/72 частин домоволодіння складаються з 1-ї житлової кімнати 14,64 кв.м. та літ «а» - веранди. Таким чином, суд зазначає, що договір дарування від 08.11.2019 року № 1265 може підтвердити виникнення права власності [PERSON] виключно на 7/72 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS] загальною площею 14,64 кв.м. Тобто, даний договір дарування не може стати підставою реєстрації права власності на об`єкт площею 78,9 кв.м. Стосовно довідки від 21.11.2019 року № 07/65001-1791-2, наданої Одеською дирекцією акціонерного товариства «Укрпошта», суд зазначає наступне. Рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради від 28.07.2009 року № 809 затверджено Положення про Адресний реєстр міста Одеси (надалі Положення), яке є в загальному доступі на веб-сайті міської ради (http://omr.gov.ua/ua/acts/committee/22248). Відповідно до п. 3.2. Положення надання та зміна адрес без їх попереднього резервування забороняється. Згідно із п. 4.4. Положення на підставі довідки про резервування адреси районні адміністрації за заявою власника (наймача, балансоутримувача) об`єкта видають розпорядження про надання або зміну адреси протягом десяти робочих днів після отримання заяви, довідки, документів, що відповідно до законодавства посвідчують майнові права на об`єкт, та документів, які підтверджують особу заявника. Довідка з Адресного реєстру міста Одеси це документ, який свідчить про внесення запису до Адресного реєстру. У Адресному реєстрі формуються наступні види довідок: про резервування адреси об`єкта нерухомого майна; про відповідність адреси об`єкта нерухомого майна; про підтвердження адреси об`єкта нерухомого майна (п. 1.6. Положення). Таким чином, довідка про резервування адреси в Одеській дирекції публічного акціонерного товариства «Укрпошта» не є документом, який може стати підставою для присвоєння чи зміни адреси об`єкта, адже вказана довідка резервувалась тимчасово виключно для поштового обслуговування, та не є довідкою з Адресного реєстру міста Одеси. Щодо висновку від 26.01.2022 року № 094860/0122, наданого ТОВ «БТІ ПІВДЕНЬ», суд зазначає наступне. Даний висновок наданий [PERSON] на підставі витягу з ДРРПНМ від 08.11.2019 року № 18814129 та договору дарування від 08.11.2019 року № 1265. Відповідно до вказаних документів у власності [PERSON] знаходиться 7/72 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до висновку склад новоутворених об`єктів наступний: У фактичному користуванні [PERSON] знаходиться: - в житловому будинку літ. «А»: 1-1 - коридор площею 5,2 кв.м., 1-2 - кухня площею 15,4 кв.м., 1-3 - санвузол площею 2,1 кв.м., 1-4 - коридор площею 8,6 кв.м., 1-5 - житлова площею 14,5 кв.м, 1-6 - санвузол площею 3,5 кв.м., 1-7 - коридор площею 7,9 кв.м., 1-8 - житлова площею 18,9 кв.м., 1-9 - санвузол площею 2,8 кв.м., загальною площею 78,9 кв.м., житловою площею 33,4 кв.м., літня кухня літ. «Г», огорожа № 1, мостіння 1. Склад новоутворених об?єктів нерухомого майна та їх адреси: - в житловому будинку літ. «А»: 1-1 - коридор площею 5,2 кв.м., 1-2 - кухня площею 15,4 кв.м., 1-3 - санвузол площею 2,1 кв.м., 1-4 - коридор площею 8,6 кв.м., 1-5 - житлова площею 14,5 кв.м., 1-6 - санвузол площею 3,5 кв.м., 1-7 - коридор площею 7,9 кв.м., 1-8 - житлова площею 18,9 кв.м., 1-9 - санвузол площею 2,8 кв.м., загальною площею 78,9 кв., житловою площею 33,4 кв.м., літня кухня літ. «Г», огорожа № 1, мостіння 1, розташований на земельній ділянці площею 65 кв.м., що складає одиницю і знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно із п. 54 постанови КМУ від 25.12.2015 року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності на нерухоме майно, утворене шляхом поділу майна, у тому числі в результаті виділення окремого об`єкта нерухомого майна із складу нерухомого майна, що складається з двох або більше об`єктів, або об`єднання майна, проводиться за умови наявності технічної можливості такого поділу або об`єднання нерухомого майна та можливості використання такого майна як самостійного об`єкта цивільних правовідносин. Для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, що створюється шляхом поділу, виділу частки або об`єднання майна, подаються: а - документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його поділу або об`єднання (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав); б - документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта (крім випадків, коли об`єкт нерухомого майна створюється шляхом поділу або об`єднання без проведення будівельних робіт, що відповідно до законодавства потребують отримання дозволу на їх проведення); в - технічний паспорт на новостворений об`єкт нерухомого майна; г - документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (крім випадків поділу або об`єднання таких об`єктів нерухомого майна, як квартира, житлове або нежитлове приміщення тощо). Як вже зазначалось вище, [PERSON] надала ТОВ «БТІ ПІВДЕНЬ» документи виключно на 7/72 частин домоволодіння загальною площею 14,62 кв.м., саме тому законний виділ частки спірного об`єкту із збільшенням площі на 64,28 кв.м є неможливим. Стосовно технічного паспорту на новостворений об`єкт нерухомого майна зазначаємо. Технічний паспорт - це документ, який має довідкову інформацію про фактичний стан нерухомості, а саме: про площі, поверховості, дату побудови, капремонту, товщину стін, технічні характеристики покрівлі та фундаменту. Однак, як вбачається з висновку від 26.01.2022 року № 094860/0122 та реєстраційної справи № 2574886951100, технічний паспорт на об`єкт площею 78,9 кв.м. за адресою: [ADDRESS] відсутній. Рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради від 28.07.2009 року № 809 затверджено Положення про Адресний реєстр міста Одеси. Відповідно до п. 3.2. Положення надання та зміна адрес без їх попереднього резервування забороняється. Довідка з Адресного реєстру міста Одеси це документ, який свідчить про внесення запису до Адресного реєстру. У Адресному реєстрі формуються наступні види довідок: про резервування адреси об`єкта нерухомого майна; про відповідність адреси об`єкта нерухомого майна; про підтвердження адреси об`єкта нерухомого майна (п. 1.6. Положення). Проте, як вбачається з висновку від 26.01.2022 року № 094860/0122, наданого ТОВ «БТІ ПІВДЕНЬ», документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (довідка з Адресного реєстру міста Одеси чи/та розпорядження Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради), заявником не подавались, відомості про кадастровий номер земельної ділянки, на якій розташовано вказаний об`єкт нерухомості, відсутні. Таким чином, [PERSON] не було подано передбачених чинним законодавством документів, необхідних для прийняття рішення державного реєстратора (з відкриттям розділу) від 05.02.2019 року № 63275690 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2574886951100), а тому суд доходить висновку, що рішення державного реєстратора Сергіївської селищної ради білгород Дністровського району Одеської області Єрошенко О.Б. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 05.02.2022 № 63275690 підлягає скасуванню із закриття розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. ІV. Висновок суду щодо позовної вимоги про приведення 7/72 частин будинку до попереднього стану та знесення самочинно збудованої літньої кухні. Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки будь які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. З аналізу зазначеної норми вбачається, що будь-які дії, направлені на фактичне використання земельної ділянки без оформлення права власності на земельну ділянку або права постійного користування чи права оренди земельної ділянки в порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", є самовільним заняттям земельної ділянки. Вказані висновки також сформовані у постановах ВС від 20.02.2020 року у справі № 1940/1655/18, від 30.06.2020 року у справі № 2040/6701/18, від 09.02.2021 року у справі № 500/2528/19 та від 01.06.2021 року у справі № 340/461/21. Враховуючи зазначене та те, що Одеською міською радою рішення про надання відповідачці у власність або у користування земельної ділянки за вказаною адресою для будівництва не приймалось, має місце самовільне зайняття земельної ділянки. Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; реєстрація права власності на об`єкт містобудування. Проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником. Крім того, згідно зі ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради листом від 02.06.2023 року № 01-10/41-3Г повідомило, що за адресою: [ADDRESS] фактично побудовано двоповерховий будинок з мансардним поверхом та металевим навісом. Крім того, Управління повідомило, що в Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання відмову у видачі скасування та анулювання зазначених документів відсутня інформація щодо видачі документі дозвільного/декларативного характеру щодо об`єкту за адресою: [ADDRESS] . Департамент архітектури та містобудування Одеської міської ради листом від 22.06.2023 року № 01-11/1204 повідомив, що дані щодо видачі, реєстрації містобудівних умов та обмежень, будівельних паспортів на об`єкт будівництва чи/або дозвільних документів на проведення будівельних робіт за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] , не зареєстровані. Із наведеного вбачається, що спірний об`єкт є самочинним будівництвом, яке здійснено без необхідних на те дозвільних документів, а отже підлягає обов`язковому знесенню. Відповідно до положень абз. 2 ст. 28 Закону України «Про архітектурну діяльність» власники та користувачі об`єктів архітектури зобов`язані отримувати в установленому законодавством порядку документ дозвільного характеру, що дає право на виконання робіт, пов`язаних із реконструкцією, реставрацією чи капітальним ремонтом об`єкта архітектури. Здійснення будівельних робіт на об`єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Згідно зі ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів. Таким чином, вищевикладені обставини свідчать про здійснення самочинного будівництва без документів, що дають право на виконання будівельних робіт, та на земельній ділянці, яка належить до комунальної власності територіальної громади м. Одеси, за адресою: [ADDRESS] , що не була відведена для цієї мети. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда або інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Враховуючи те, що за змістом ст.ст. 316, 317 ЦК України право власності це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але в межах, передбачених законом, здійснення особою самочинного будівництва відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦК України не породжує в неї права власності на таке майно, а відтак виключає це майно з цивільного обороту (правова позиція Верховного Суду України від 30.09.2015 року у справі № 6-286 цс 15). Згідно з п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Пункт 5 вказаної постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» зазначає, що відповідно до вимог статті 376 ЦК України право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові по справі № 6-130цс13, відповідно до якої у розумінні ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність з тим, на який власником отримано право власності. Об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти, не є об`єктами права власності (ч. 2 ст. 376 ЦК України). Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-180цс14 об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї із наведених умов: 1) земельна ділянка не відведена для цієї мети; відсутній належний дозвіл на будівництво; 2) відсутній належним чином затверджений проект; 3) під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил. Таким чином, здійснення самочинного будівництва без документів, що дають право на виконання будівельних робіт, та на земельній ділянці територіальної громади м. Одеси, що не була відведена для цієї мети, є підставою для знесення такого об`єкту. На підставі викладеного, суд вважає, що необхідно зобов`язати зобов`язати [PERSON] за власний рахунок привести 7/72 частин будинку за адресою: [ADDRESS] , до попереднього стану, а саме до матеріалів технічної інвентаризації станом на 07.09.1973 року, а також знести самочинно збудовану літню кухню, яка позначена під літ. «Г» у технічному паспорті від 31.01.2022 року № ТІ01:3165-4259-0150-4263, виготовленому ТОВ «БТІ-КИЇВ». Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вимогами ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно приписів ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Нормою ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи зі встановлених, на підставі належним чином оцінених доказів, обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, суд дійшов висновку про доведеність позивачем викладених в позові обставин належними, достовірними та допустимими доказами, які в своїй сукупності є достатніми для задоволені позовних вимог в повному обсязі та захисту порушеного права позивача в судовому порядку. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що із [PERSON] та ТОВ «Елакс ХХІ» підлягає пропорційному стягненню сума сплаченого позивачем судового збору відповідно до частково задоволених позовних вимог. На підстави та

Outcome: approved