Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Зміст позовних вимог, пояснення сторін. В грудні 2025 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про грудня розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що 17 грудня 1996 року уклала шлюб з відповідачем. У шлюбі у них народилось четверо дітей, троє вже повнолітні. Піставою розірвання шлюбу є непримиренні розбіжності щодо основних життєвих поглядів, ведення спільного побуту, виховання дітей та майбутнього сім`ї. З квітня 2025 року вона не підтримує шлюбних стосунків з відповідачем, спільний побут як сім`я не ведуть, в родині відсутнє взаєморозуміння, що свідчить про те, що сім`я розпалась остаточно. Вважає, що її шлюб з відповідачем фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, у зв`язку із чим наполягає на розірванні шлюбу. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 24 грудня 2025 року відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Відповідач про дату, час і місце слухання справи була повідомлена своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, отриманих судом відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило, процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористалася. За правилами п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Судові повістки, які направлялися судом за зареєстрованим місцем проживання відповідача, повернулись на адресу суду з відміткою Укрпошти адресат відсутній за вказаною адресою. Своїм правом на подачу відзиву на позов відповідач не скористався, відзиву на позовну заяву не надав. Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України,фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до статті 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 17 грудня 1996 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області зареєстровано шлюб між учасниками справи, актовий запис № 1557 ( а.с.12). В позовній заяві позивачка вказує у шлюбі з відповідачем у них народилось четверо дітей, троє вже повнолітні та [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказує, що подружні відносини припиненні з квітня 2025 року, сім`я фактично розпалась, спільне господарство не ведеться. У відповідності до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Норми права, що регулюють правовідносини під час розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексуУкраїни - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). За змістом положень ч.1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, зміна шлюбного прізвища на дошлюбне залежить виключно від волевиявлення особи яка змінила своє дошлюбне прізвище на шлюбне, та не може залежати від бажання іншого з подружжя. Позивач просить суд після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] . Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а тому подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б її інтересам. Питання про стягнення судового збору суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: approved