Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилалася на те, що [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] . Влітку 2025 року її батьку [PERSON] , стало відомо, що мати позивача, [PERSON] , за життя отримала у користування земельну ділянку площею 10,440 га, розташовану на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району (нині - Кам`янський район) Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. ЇЇ батько [PERSON] у серпні 2025 року звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини від померлої дружини [PERSON] . Однак її батько [PERSON] помер [INFO] . Провадження по справі за позовом [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини закрито у зв`язку зі смертю позивача. У зв`язку з даним фактом, позивач [PERSON] 20 листопада 2025 року звернулася до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Тітовського С.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно за законом. 20 листопада 2025 року постановою приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Тітовського С.І., відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з неприйняття нею спадщини у встановлений законодавством строк. Провадження у справі відкрито 24.12.2025. Ухвалою від 12.01.2026 закрито підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, представником позивача надана суду заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, на задоволенні заявлених вимог наполягав. Представник відповідача Верхньодніпровської міської ради у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа у судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.11.1969 та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00054870542 від 20.11.2025. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 10,440 га, розташована на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району (нині - Кам`янський район) Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом серії ІV-\-ДП № 091690. Згідно матеріалів спадкової справи, 29.11.2017 батько позивача [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та 29.11.2017 року Приватним нотаріусом Тітовським С.І. прийнята постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії з причин пропущення ним строку на подання заяви про прийняття спадщини. 26.08.2025 [PERSON] знов звернувся із заявою про прийняття спадщини та 26.08.2025 року Приватним нотаріусом Тітовським С.І. прийнята постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку пропущення ним строку на подання заяви про прийняття спадщини. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 28.10.2025 актовий запис № 852. 20.11.2025 позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та Приватним нотаріусом Тітовським С.І. прийнята постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку пропущення нею строку на подання заяви про прийняття спадщини. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для подання заяви про прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а у разі відсутності заповіту - особи, визначені в статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1270 ЦК України встановлений строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Судом встановлено, що отримання свідоцтва про право на спадщину є неможливим, оскільки спадкоємець не подала заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк після померлої [PERSON] . Судом встановлено, що із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] звертався батько позивача [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до положень частин 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом установлено, що позивачу лише у 2025 році стало відомо від батька, що він після смерті дружини у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини не звертався, а у 2025 році подав заяву нотаріусу, однак отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском строку. У подальшому батько звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, однак помер під час розгляду справи, у зв`язку з чим провадження у справі було закрито. Таким чином, до 2025 року позивач об`єктивно не мала інформації про те, що спадщина після смерті матері не була прийнята жодним із спадкоємців у встановлений законом строк. Відсутність такої інформації була зумовлена поведінкою іншого спадкоємця - батька, який фактично здійснював дії щодо оформлення спадкових прав та не повідомляв позивача про неприйняття спадщини. Суд вважає, що за таких обставин позивач була позбавлена реальної можливості своєчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини, оскільки не мала об`єктивних підстав вважати, що її право потребує самостійної реалізації та захисту. Саме необізнаність про юридичний факт неприйняття спадщини іншим спадкоємцем, яка не залежала від волі позивача, створила для неї істотні труднощі у вчиненні дій, передбачених законом. Отже, пропуск строку для прийняття спадщини відбувся з причин, які мають об`єктивний характер, не залежали від волі позивача та унеможливлювали своєчасне подання заяви про прийняття спадщини, що відповідає критеріям поважності причин у розумінні ч. 3 ст. 1272 ЦК України. З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що вимоги позивача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є обґрунтованими, оскільки спадщина після смерті спадкодавця у визначені законом строки ніким не прийнята, визначений законом строк для прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин. З огляду на вказане, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved