Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27 лютого 2018 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 371. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27 лютого 2018 року уклав з відповідачем шлюб, який зареєстрований Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 371. Спільних неповнолітніх дітей у подружжя немає. Сімейні відносини між ними не склалися через втрату почуття любові та поваги один до одного, відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного побуту, внаслідок чого фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Сторони проживають окремо, спільного господарства та сімейного бюджету не ведуть. Позивач зазначає, що можливості зберегти шлюб та відновити подружні відносини з відповідачем відсутні, оскільки у них різні сімейні цінності та протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Подальше перебування з відповідачем у формальному шлюбі позивач вважає недоцільним та таким, що суперечитиме його інтересам, а тому просить шлюб розірвати. Позовна заява поступила до суду 21.01.2026 року. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 22.01.2026 року, прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. При цьому, 02.02.2026 року представник позивача адвокат Кульчицький О.С. через систему "Електронний Суд" скерував заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позов підтримує, просить суд такий задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 28.01.2026 року. Жодних клопотань чи заяв про відкладення судового засідання остання не подала. Враховуючи вищенаведене та відповідно до вимог ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливим розглянути справу у відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу 16.02.2026 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з наявного у матеріалах справи свідоцтва про шлюб (виданого повторно) Серії [NUMBER] від 10.01.2026 року, сторони уклали шлюб 27 лютого 2018 року, який зареєстрований Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 371 (а.с.3). Спільних неповнолітніх дітей у сторін немає. Згідно з ч.1 ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві та встановлені під час судового розгляду, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання у сторін будувати у подальшому сімейні відносини, внаслідок чого вони не підтримують подружніх відносин та перестали розуміти один одного. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що не має підстав для подальшого збереження формального шлюбу, у зв`язку з чим доцільно є такий розірвати, а позов задовольнити. Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 1331,20 гривень судового збору.

Outcome: approved