Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

1.Позиції сторін, процесуальні дії 1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр»звернулося до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 16.07.2025100000542 від 16.07.2025 у розмірі 15940,45 грн., яка складається з наступного: 5550,36 грн. - заборгованість за кредитом, 6993,45грн. - заборгованість за відсотками, додаткова комісія 396,64 грн., неустойка 3000 грн. В обґрунтування позову позивач посилався на порушення відповідачем умов договору щодо порядку повернення кредитних коштів. 1.2. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про визнання позову частково та розгляд справи без її участі. 2.Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1. 16.07.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферта) № 16.07.2025100000542 шляхом підписання електронним підписом (одноразовим ідентифікатором) Е784 заявки, пропозиції та підтвердження щодо укладення даного Договору. Відповідно до умов, які викладені в заявці кредитного договору, на користь [PERSON] надано кредит у розмірі 4000 грн. строком на 140днів, дата повернення кредиту 02.12.2025. Відповідно до п. 6 заявки процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит Згідно з п. 8 заявки комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі "Комісія", економічна сутність плата за надання Кредиту) 20% від суми Кредиту та дорівнює 800 грн. 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту. У пункті 14 заявки вказано, що орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 7910.07%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 8890 грн. 91 коп. Загальні витрати за споживчим кредитом 4890 грн. 91 коп.. Пунктом 15 заявки перебачено неустойку 40 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. У заявці також вказано, що реквізити належного позичальнику платіжного засобу для перерахування коштів є наступними: № 4441-11XX-XXXX-8101. 2.2. Відповідно до листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» вих. №1-2512 від 25.12.2025 вказане Товариство надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Для цього підприємство внесене в державний реєстр фінансових установ (свідоцтво серія ФК №342 від 02.10.2012) та отримало Ліцензію Національного банка України №3 від 11.11.2013 року. Між позивачем та вказаним Товариством укладено договір на переказ коштів ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 16.07.2025 10:25:54 на суму 4000 грн, номер картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 804207455, призначення платежу: Видача за договором кредиту №16.07.2025-100000542; 21.07.2025 12:38:33 на суму 2000 грн, номер картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 809389531, призначення платежу: Видача за договором кредиту №16.07.2025-100000542. Згідно з довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором №16.07.2025100000542, заборгованість відповідача становить 15940,45 грн., яка складається з наступного: 5550,36 грн. - заборгованість за кредитом, 6993,45грн. - заборгованість за відсотками, додаткова комісія 396,64 грн., неустойка 3000 грн. 3.Релевантні джерела права 3.1 Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. 3.2. Згідно з п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1. Позивачем було надано докази того, що відповідач [PERSON] уклала кредитний договір та отримав суму кредиту. Позивачем було надано детальний розрахунок заборгованості відповідача, з якого вбачається, що відповідач неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання з виплати кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Доказів на користь того, що відповідачем було погашено вищевказані суми заборгованості, до суду надано не було. Договір кредиту у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним. Отже, існують підстави для стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором №16.07.2025100000542 від 16.07.2025 у загальному розмірі 12940,45 грн. ( 5550,36 грн. - заборгованість за кредитом, 6993,45 грн. - заборгованість за відсотками, комісія 396,64 грн.,). Стосовно неустойки у розмірі 3000 грн. суд зазначає, що вказаний розмір коштів не підлягає стягненню з відповідачки, оскільки відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного стану у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. При цьому виключення зі змісту Законі України «Про споживче кредитування» норм щодо заборони стягнення під час воєнного стану з боржника неустойки за невиконання позикових (кредитних) зобов`язань немає правового значення, оскільки якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, що має юридичну силу закону України, містять однопредметні норми, що мають різний зміст, то пріоритетними є норми ЦК України (п. 75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021року у справі №334/3161/17). 4.2.Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та частково обґрунтованими, а тому суд вважає, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню на суму 12940,45 грн. У задоволенні іншої частини вимог слід відмовити. 5. Розподіл судових витрат 5.1. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією від 26.12.2025 про сплату судового збору в сумі 2422,40 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково (задоволено 81,17% вимог), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 1966,26 грн. (2422,40 х 0,8117). На підставі викладеного,

Outcome: partial