Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. 15.08.2024 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 150146, який підписаний останньою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 509b7744. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало [PERSON] кредит в сумі 5556 грн шляхом зарахування вказаних коштів на її банківську платіжну картку № 5168-ХХХХ-74ХХ-ХХХХ-9022. 10.10.2024 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» укладено договір факторингу № 10102024, за умовами якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» прийняло належне ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором від 15.08.2024 року № 150146. Відповідач не виконувала належним чином зобов`язання за договором, в результаті чого виникла заборгованість за договором у розмірі 10213 грн 90 коп., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту 5556 грн 00 коп.; заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 4256 грн 90 коп.; заборгованості по комісії 401 грн 00 коп. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 150146 від 15.08.2024 року в сумі 10213 грн 90 коп., судовий збір в сумі 2422 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн 00 коп. Ухвалою Віньковецького районного суду Хмельницької області від 17.12.2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, але при зверненні до суду із позовною заявою заявив клопотання, у якому просив розгляд справи проводити у відсутність позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] була належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, але повторно не з`явилася у судове засідання без поважних причин, не подала відзив на позов, а тому суд вважає можливим відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановити заочне рішення). Ухвалою Віньковецького районного суду Хмельницької області від 18.02.2026 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Судом встановлено, що 15.08.2024 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит № 150146 (надалі Договір), який останньою підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 509b7744, що був надісланий їй на номер телефону [NUMBER] та введений нею 15.08.2024 року о 13:39:02. Відповідно до п. 2.2.1. Договору загальний розмір кредиту становить 5556 грн надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 4000,32 грн на номер рахунку/картки позичальника № [NUMBER] , у національній валюті; у розмірі 1555,680 грн шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5. індивідуальної частини. Відповідно до п. 2.3. Договору проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 586,00 % річних, тип процентної ставки фіксована. Згідно з п. 2.5. Договору комісія за кредиту складає 1555,68 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього Договору за ставкою 28,00 % від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п. 2.2.1. цієї індивідуальної частини. Загальний строк кредитування за цим Договором складає 70 днів з 15.08.2024 року по 24.10.2024 року (п. 2.6. Договору). ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» свої зобов`язання перед відповідачем [PERSON] виконало та надало останній кредит, в тому числі шляхом зарахування кредитних коштів в сумі 4000,32 грн на її платіжну карту № [NUMBER] , що підтверджується випискою за договором № б/н про рух коштів по картці № [NUMBER] за період 15.08.2024-20.08.2024, наданою 18.12.2025 року АТКБ «Приватбанк» щодо [PERSON] . Згідно листа АТКБ «Приватбанк» від 19.12.2025 року № 20.1.0.0.0/7-251218/82836-БТ встановлено, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] . В свою чергу відповідач [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконала у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на дату відступлення права вимоги - 10.10.2024 року становить 10213 грн 90 коп., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту 5556 грн 00 коп.; заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 4256 грн 90 коп.; заборгованості по комісії 401 грн 00 коп. 10.10.2024 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» уклали договір факторингу № 10102024, за умовами якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» відступило ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» за плату належні йому права вимоги до боржників, в тому числі за Договором про споживчий кредит № 150146 від 15.08.2024 року, що укладений між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] . Перехід права вимоги до фактора (п. 4.1. Договору № 10102024) підтверджується Реєстром прав вимоги № 4 до договору факторингу № 10102024 від 10.10.2024 року, де відповідач [PERSON] рахується за № 759, загальна сума заборгованості за кредитом 10213 грн 90 коп. та Актом прийому-передачі Реєстру прав вимоги № 4 до договору факторингу № 10102024 від 10.10.2024 року. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Законом України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» визначено правові та організаційні засади електронної ідентифікації та надання електронних довірчих послуг, права та обов`язки суб`єктів відносин у сферах електронної ідентифікації та електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного контролю за дотриманням вимог законодавства у сферах електронної ідентифікації та електронних довірчих послуг. Електронний підпис - електронні дані, що додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються підписувачем як підпис. Закон України «Про електронну комерцію» (надалі Закон) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Ч. 3 ст. 11 Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частиною 12 ст. 11 Закону встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач не з`явилася у судове засідання і не надала спростування нарахованих відсотків та не подала власного розрахунку. За таких обставин, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідно до вимог ст. ст. 512, 514, 629, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України стягненню з [PERSON] на користь позивача підлягає заборгованість за кредитним договором № 150146від 15.08.2024 року в розмірі 10213 грн 90 коп., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту 5556 грн 00 коп.; заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 4256 грн 90 коп.; заборгованості по комісії 401 грн 00 коп. Таким чином, позов ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп., сплата якого документально підтверджується платіжною інструкцією № 29792 від 04.12.2025 року. Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Клопотання про зменшення судових витрат на правову допомогу від відповідача не надходило. Судові витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 7000 грн 00 коп., які підтверджуються договором про надання правничої допомоги № 20/08/20-01 від 20.08.2025 року; додатковою угодою № 25770855650 від 11.09.2025 року до договору про надання правничої допомоги № 20/08/20-01 від 20.08.2025 року; протоколом погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги № 20/08/20-01 від 20.08.2025 року; актом прийому-передачі наданих послуг від 25.11.2025 року до договору про надання правничої допомоги № 20/08/20-01 від 20.08.2025 року. З огляду на умови договору про надання правової допомоги, суд дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн 00 коп. є реальними, підтвердженими матеріалами справи, а тому відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. ст. 512, 514, 526, 629, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved