Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

До Хаджибейського районного суду міста Одеси звернулось із позовом Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» до [PERSON] , за яким просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 76354,71 гривень, а також судовий збір у розмірі 2422,40 гривень. 20 лютого 2025 року по справі було ухвалено заочне рішення. Представник відповідача звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, за якою просив суд скасувати заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2025 року та призначити справу до розгляду по суті. Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 12 вересня 2025 року заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2025 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до [PERSON] про стягнення коштів скасовано. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] 19 грудня 2025 року надав до суду відзив, в якому вважає позов безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на таке. Відповідно до квитанції (а. с. 191) [PERSON] оплатив 12165,60 гривень для погашення заборгованості за кредитним договором №1001668699501 від 27.08.2020 року та квитанції (а. с. 192) [PERSON] оплатив 38000,00 гривень для погашення заборгованості за кредитним договором № 1002073593801 від 17.01.2022 року. Позивачу Акціонерному товариству «Перший український міжнародний банк» 23.12.2025 року було направлено лист із посиланням на відзив, проте відповіді на даний лист чи відповіді на відзив на адресу суду не надходило. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку. Розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із частковим задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів. Судом встановлено, що між Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» та [PERSON] укладено кредитні договори: -25 жовтня 2021 року кредитний договір № 2002002306101, за яким Позичальнику видано кредит у сумі 27000,0 гривень; -17 січня 2022 кредитний договір № 1002073593801, за яким Позичальнику видано кредит у сумі 25726,0 гривень. Статтею 629 ЦК визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 526 ЦК зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1050 Цивільного кодексу України та ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач як кредитодавець має право вимагати повернення усієї суми заборгованості, якщо відповідач як позичальник прострочив сплату чергових платежів понад 1 місяць. Позивач направив письмову вимогу (Повідомлення) Відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, тому Позивач виконав свій обов`язок щодо претензійної роботи належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 09 вересня 2024 року складає: -за кредитним договором від 25 жовтня 2021 року № 2002002306101 складає 38728,54 гривень, з яких: 23103,03 гривень заборгованість за кредитом; 15625,51 гривень заборгованість процентами; 0 гривень заборгованість за комісією; -за кредитним договором від 17 січня 2022 року № 1002073593801 складає 37626,17 гривень, з яких: 25005,42 гривень заборгованість за кредитом; 5,9 гривень заборгованість процентами; 12614,85 гривень заборгованість за комісією. Відповідач подав відзив, в якому зазначив, що ним сплачено 12165,60 гривень за кредитним договором № 1001668699501 від 27 серпня 2020 року та 38000,00 гривень за кредитним договором № 1002073593801 від 17 січня 2022 року. Суд зазначає, що кредитний договір № 1001668699501 від 27 серпня 2020 року не є предметом розгляду у даній справі, а тому здійснення платежу за вказаним договором не впливає на розмір заборгованості за договорами, що є предметом позову. Щодо сплати 38000,00 гривень за договором № 1002073593801 від 17 січня 2022 року, суд встановив таке. Платіж у сумі 38000,00 гривень здійснено до визначення розміру заборгованості - 09 вересня 2024 року, а отже позивач був зобов`язаний врахувати його під час формування розрахунку заборгованості. Оскільки зазначена сума підтверджена належними та допустимими доказами і сплачена саме в рахунок погашення кредитного договору № 1002073593801 від 17 січня 2022 року, квитанція від 15 лютого 2022 року (а. с. 192), вона підлягає зарахуванню у рахунок виконання зобов`язань відповідача. З урахуванням того, що заявлена заборгованість за цим договором становить 37626,17 гривень, суд вважає її повністю погашеною. З огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 2002002306101 від 25 жовтня 2021 року, а у частині вимог щодо кредитного договору № 1002073593801 від 17 січня 2022 року слід відмовити у зв`язку з повним погашенням заборгованості. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на часткове задоволення позовних вимог, судові витрати підлягають розподілу між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: partial