Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

У вересні 2025 року Житлово-будівельний кооператив «Зварювальник-2», в особі голови правління Маслянка І.Я., звернувся до суду з позовною заявою [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, інфляційних втрат, 3% річних. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Житлово-будівельний кооператив «Зварювальник-2» (далі - ЖБК «Зварювальник-2», Кооператив) 12.06.1991 був створений у будинках №36 та [ADDRESS] з моменту будівництва і прийняття цих будинків в експлуатацію та діє відповідно до вимог чинного законодавства, забезпечуючи утримання та експлуатацію цих багатоквартирних будинків, утримує їх прибудинкові території власними силами та на підставі відповідних договорів із безпосередніми виконавцями робіт і надавачами послуг. [PERSON] є власником квартири №202 (14 поверх), яка розташована у будинку [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину №9-61 від 22.02.2022 виданого державним нотаріусом П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Щербенко О.В., що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №435730418 від 16.07.2025 року. Відповідно до розрахунку заборгованості по вказаній вище квартирі квартири №202 (14 поверх), яка розташована у будинку [ADDRESS] власником якої є [PERSON] в цілому наявна заборгованості за надані житлово-комунальні послуги за період з лютого 2022 року по липень 2025 року у загальному розмірі 16 188,34 грн. За надані житлово-комунальні послуги по квартирі відповідача перед ЖБК «Зварювальник-2» також наявна інша заборгованість за період, яка передувала отриманню [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] . А саме, по платежам за період з березня 2017 року по січень 2022 року заборгованість за надані житлово-комунальні послуги по квартирі №202 складає 17 329,39 грн. Попереднім власником вказаної квартири був батько відповідача та член ЖБК «Зварювальник-2» [PERSON] . Починаючи з березня 2017 року попередній власник квартири - [PERSON] несвоєчасно та не у повному обсязі сплачував житлово-комунальні послуги, у зв`язку із чим виникла заборгованість, яка також збільшувала суму боргу, що вже була наявною у останнього за попередні роки. Оскільки відповідач у добровільному порядку не виконує покладений на нього обов`язок з утримання належного йому майна та сплати внесків з утримання будинку та прибудинкової території, позивач змушений звертатися до суду із даним позовом про його стягнення з останнього боргу у примусовому порядку. Позивач вказує, що має право на нарахування на суму основного боргу відповідача, яка виникла за спірний період, інфляційних втрат та 3% річних в межах заявлених вимог за період після 29.12.2023, враховуючи Постанову Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 №206. Відповідно, зважаючи на те, що кожний щомісячний платіж з оплати витрат за надані житлово-комунальні послуги є окремим грошовим зобов`язанням, то згідно з проведеним на підставі статті 625 ЦК України розрахунком за платежами за період з лютого 2019 року по липень 2025 року розмір 3% річних за прострочення виконання відповідачами основних зобов`язань складає 1 622,65 грн., а розмір інфляційних втрат складової боргу становить 5 776,42 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. Таким чином, Позивач просить стягнути на свою користь заборгованість у загальному розмірі 40 916,80 грн. та понесені судові витрати. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.09.2025 року справу передано головуючій-судді Панченко О.М. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 09 вересня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також витребувано докази. 19.10.2025 року на адресу суду від П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори надійшла копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.02.2022 р. за Р.№9-61. 02.02.2026 року через «Електронний суд» від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, а саме понесення стороною позивача судових витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи є заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Повідомлявся про розгляд справи належним чином, а саме шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження та копій позовних заяв з додатками на адресу його зареєстрованого місця проживання, проте поштове відправлення повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно з ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не надав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд, до початку розгляду справи по суті, визнав можливим її заочний розгляд, на підставі наявних у ній доказів. На підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з відсутністю учасників справи. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що ЖБК «Зварювальник-2» утримує та здійснює експлуатацію багатоквартирних будинків №32 та №36 , і їх прибудинкової території. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом за реєстровим №9-61 від 22.02.2022. Відповідно до розрахунку заборгованості за адресою: [ADDRESS] наявна заборгованість за надані позивачем житлово-комунальні послуги за період з лютого 2022 року по липень 2025 року у загальному розмірі 16 188,34 грн. За надані житлово-комунальні послуги по квартирі відповідача перед ЖБК «Зварювальник-2» також наявна інша заборгованість за період, яка передувала отриманню [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] . А саме, по платежам за період з березня 2017 року по січень 17 329,39 грн. 2022 року житлово-комунальні послуги по квартирі № 202 складає 17 329,39 грн. Попереднім власником вказаної квартири був батько відповідача та член ЖБК «Зварювальник-2» - [PERSON] . Починаючи з березня 2017 року попередній власник квартири - [PERSON] несвоєчасно та не у повному обсязі сплачував житлово-комунальні послуги, у зв?язку із чим виникла заборгованість, яка також збільшувала суму боргу, що вже була наявною у останнього за попередні роки. Відповідно до витребуваної судом інформації, а саме копії свідоцтва про право на спадщину за законом, [PERSON] отримав спадщину, яка складається з квартири [ADDRESS] , яка належала його батькові [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємицею якого була дружина гр. [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила свої спадкових прав. Згідно з положеннями статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов?язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною першою статті 1281 ЦК України визначено, що спадкоємці зобов?язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Відповідно до частини другої статті 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред?явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Разом з тим, положеннями частини третьої вказаної норми передбачено, що якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред?явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Однак, в силу приписів частини першої статті 1281 ЦК України відповідач не повідомляв Кооператив ані про факт відкриття спадщини, ані про факт оформлення її прийняття. Хоча, про наявність боргу спадкодавця він був достеменно обізнаний із наданих платіжок. Згідно вимог частини першої-другої статті 1282 ЦК України, спадкоємці зобов?язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов?язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов?язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Згідно зі статтею 319 ЦК України, власність зобов`язує. Відповідно до статті 322 того ж Кодексу, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Кооперативи реалізують товари та надають послуги за цінами і тарифами, встановленими самостійно; кооперативи мають право реалізувати товари та надавати послуги за цінами і тарифами, що встановлюються на договірних засадах, окремо для членів кооперативу та інших осіб (стаття 24 Закону України «Про кооперацію»). Основними обов`язками члена кооперативу є: додержання статуту кооперативу; виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу; виконання своїх зобов`язань перед кооперативом; сплата визначених статутом кооперативу внесків (стаття 12 Закону України «Про кооперацію»). Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо-будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо-будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. За приписами ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Таким чином, згідно із зазначеними нормами Закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що позивач забезпечує утримання і експлуатацію вказаного багатоквартирного будинку та утримує його прибудинкову територію. Згідно з особовим рахунком заборгованість за спожиті житлові послуги з березня 2017 року по липень 2025 року складає 33 518,73 грн., інфляційні втрати - 5 776,42 грн., 3% річних - 1 622,65 грн. Суд перевірив розрахунок заборгованості позивача, визнав його обґрунтованим і таким, що підтверджується відповідними первинними документами. Натомість відповідач не реалізував свого права на подання заперечень та доказів на їх підтвердження, не надав жодних доказів, які б підтверджували повне або часткове погашення наявної заборгованості, а також доказів, які б спростовували або ставили під сумнів обґрунтованість наданого позивачем розрахунку. З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача вказаної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, то слід зазначити наступне. Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). На підтвердження надання професійної правничої допомоги, представником позивача надано: Договір про надання правової допомоги №27-08-25-1 між ЖБК «Зварювальник-2» та адвокатом Котовичем І.О.; протокол погодження гонорару Додаток №1 до Договору; Акт приймання-передачі наданих послуг №1 від 24.01.2026 року за Договором про надання правничої допомоги №27-08-2-1 від 27.08.2025; платіжна інструкція від 28.08.2025 року №187 на суму 5 000,00 грн. Таким чином, суд вважає, що витрати в розмірі 5 000,00 грн. відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а тому підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 3 028,00 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Частиною 5 передбачено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved