Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

У грудні 2025 року позивач [PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею, [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 15.01.2022 Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). В обґрунтування позову зазначає, що 15.01.2022 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Зазначає, що сім?я фактично припинила своє існування, оскільки з відповідачем проживають окремо, спільного побуту та господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Спільних дітей від шлюбу немає. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23.12.2025, позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали. У січні 2026 року від позивача [PERSON] надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 22.01.2026, відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу; розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. При цьому, разом з позовною заявою подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15.01.2022 між [PERSON] до [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що складено відповідний актовий запис № 11. Спільних дітей від шлюбу немає. Разом з тим, судом встановлено, що тривалий час шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені та спільне господарство не ведеться. При цьому, суд вважає, з урахуванням позиції позивача, відновлення подружніх відносин та збереження сім`ї неможливо. Відповідно до пункту 10 частини третьої статті 2 ЦПК України, основними засадами (принципами) цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Статтями 3 та 4 ЦПК України гарантовано кожній особі право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Зазначене право особа може реалізувати в порядку, встановленому ЦПК України. Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового розгляду. Статтею 121 ЦПК України визначено, що суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно пп. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що позивач не бажає миритися з відповідачем, примирення між ними до цього часу не відбулося та позивач не виявив намір на збереження сім`ї, суд не може примусити його зберегти шлюб, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що розлад в сім`ї носить стійкий та тривалий характер, який виключає відновлення колишніх сімейних відносин, суд вважає, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, у зв`язку із цим приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved