Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

у грудні 2025 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшла вказана позовна заява, мотивована тим, що 21.01.2025р. між ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» та [PERSON] укладено кредитний договір №1492134 за умовами якого остання отримала грошові кошти на картковий рахунок. 25.06.2025р. між ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №25062025 у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» передано права вимоги до боржників. Відповідно до Реєстру боржників ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 21 000,00 грн., з яких: 5000,00 грн сума заборгованості за основним зобов`язанням, 7000, 00 грн сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту, 9000,00 грн сума заборгованості за неустойкою. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 25.06.2025 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. У зв`язку з викладеним позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість в розмірі 21 000,00 грн та понесені судові витрати. Ухвалою від 30.12.2025 Машівський районний суд Полтавської області відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначив судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 55). У судове засідання сторони вдруге не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином та завчасно, зокрема, позивач шляхом направлення електронного листа на електронну адресу (а.с.58,59,65,66), відповідач рекомендованим листом за зареєстрованим місцем проживання (а.с.60,67). Представник позивача у позовній заяві просить розглядати справу за його відсутності та у випадку неявки в судове засідання відповідача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с. 4). Відповідач також подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов не визнає у повному обсязі (а.с.61). Ураховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 21.01.2025 [PERSON] , заповнивши Анкету-заяву та Заяву на отримання кредиту, уклала з ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» договір про споживчий кредит №1492134, за умовами якого їй надано кредит у сумі 5 000,00 грн, строком на 345 днів, остаточний термін повернення кредиту 01.01.2026 (а.с.5-11,12,15,16). Згідно п.1.4 договору повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту, комісії за обслуговування кредиту та процентів за користування кредитом має здійснюватись позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до Графіку платежів, наведенному в додатку №1 до договору (а.с.6). Загальні витрати позичальника за кредитом складають 16 650,00 грн, денна процентна ставка 0,97%, орієнтовна загальна вартість кредиту складає 21 650,00 грн (п.1.5 договору). Комісія за надання кредиту- 1250,00 грн, яка нараховується за ставкою 25% від суми кредиту (п.1.5.1 договору). Комісія за обслуговування кредиту 15 400,00 грн, що нараховується за ставкою 14% від суми кредиту (п.1.5.2 договору). Згідно п.6.1 договору цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток (а.с.9 на зв.). Цей договір підписаний [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором «453970» (а.с.5). На а.с. 11,15 є Графік платежів, який є Додатком № 1 до договору про споживчий кредит №1492134 від 21.01.2025 та який встановлює дату платежу, його розмір, розмір комісії за надання кредиту та сплати відсотків, реальну річну процентну ставку та загальну вартість кредиту. На а.с.18 зазначена відомість про щоденні нарахування та погашення [PERSON] за кредитним договором №1492134 за період з 21.01.2025 по 25.06.2025, відповідно до вказаної відомості 04.02.2025 [PERSON] сплатила комісію за надання кредиту у сумі 1 250,00 грн. 25.06.2025 року між ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», укладено договір факторингу № 30072024/1 у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належані йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с.19-23). Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників включаючи суму основного зобов`язання по кредиту, комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом, комісію за обслуговування кредиту, неустойку та/або проценти за порушення грошового зобов`язання та інші платежі (за наявності) згідно кредитних договорів, право на одержання яких належить Клієнту (а.с.19 на зв.). Актом прийому-передачі Реєстру боржників від 25.06.2025 року позивачу переданий Реєстр боржників відповідно до умов договору факторингу №25062025,що підтверджує факт переходу до позивача прав вимоги заборгованості (а.с.24). Згідно платіжної інструкції №733 від 27.06.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» перераховано ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» грошові кошти за відступлення права вимоги згідно договору факторингу №25062025 від 25.06.2025 (а.с.25). Як вбачається з Реєстру боржників від 25.06.2025 до позивача перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі 21 000,00 грн, в тім числі: 5 000,00 грн сума заборгованості за основним зобов`язанням, 7 000,00 грн сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту, 6 300,00 грн сума простроченої комісії за обслуговування кредиту, 9 000,00 грн сума заборгованості за неустойкою (а.с.27). Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Отже, між відповідачем та ТОВ «ФК Незалежні Фінанси»,укладено договір про споживчий кредит у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними, йому перераховані кредитні кошти, які він використовував. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексуУкраїни визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Навіть неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань, та не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06 лютого 2018 року у справі № 278/1679/13-ц. Враховуючи, що відповідач не виконала свої зобов`язання щодо погашення заборгованості в установлені договором строки, кредитні кошти разом з процентами вчасно не повернула, суд вважає, що з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» слід стягнути заборгованість у загальному розмірі 12 000,00 грн. з яких: 5000,00 грн сума заборгованості за основним зобов`язанням, 7000,00 грн сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту, та позов в цій частині задовольнити. Водночас суд зауважує, що відповідно до п. 18 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, позивачу в стягненні неустойки в сумі 9 000,00 грн потрібно відмовити. У відповідності з вимогами ст.141 ЦПК України, оскільки позов задоволений частково, з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог в розмірі 1384,23 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial