Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 26 квітня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу в них є донька - [PERSON] , [INFO] . 16 квітня 2019 року за заочним рішенням Нікопольського районного суду Дніпропетровської області, шлюб між ними було розірвано. 16 травня 2018 року Нікопольським районним судом Дніпропетровської області було видано судовий наказ, про стягнення з [PERSON] , на утримання [PERSON] , аліментів. На протязі тривалого часу з лютого 2019 року по сьогоднішній день відповідач належним чином обов`язок щодо сплати аліментів не виконував, аліменти не сплачував, внаслідок чого утворилась значна заборгованість зі сплати аліментів. На сьогоднішній день заборгованість по сплаті аліментів станом на 31.05.2025 року складає 315611,77 гривень. В зв`язку з викладеним вище просила суд, стягнути з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 315611,77 гривень (триста п`ятнадцять тисяч шістсот одинадцять гривень сімдесят сім копійок). Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області Кухленка Д.С. від 20 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник позивача через систему «Електронний суд» подала заяву в якій просила справу розглядати справу без участі позивача та її представника, позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано заочним рішенням Нікопольського районного суду Дніпропетровської області від 16.04.2019 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, сторони мають спільну доньку [PERSON] , яка народилася [INFO] , про що 28.07.2017 року складено відповідний актовий запис № 413. Встановлено, що 16.05.2018 року Нікопольським міськрайонним судом було видано судовий наказ яким стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення заяви про видачу судового наказу, тобто з 17.04.2018 року і до повноліття дитини. По примусовому виконані судового наказу №182/2688/18 Ірпінським відділом ДВС у Бучанському районі Київської області було відкрито виконавче провадження № 56706686. Відповідно до Розрахунку заборгованості по аліментам, у провадженні Ірпінського відділу ДВС у Бучанському районі Київської області перебувало виконавче провадження № 56706686 щодо примусового виконання судового наказу №182/2688/18 від 16.05.2018 року виданого Нікопольським міськрайонним судом, та заборгованість відповідача по аліментам, станом на травень 2025 року становила 315611,77 гривень. За статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Частиною 3 статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно зі статтею 71 Закону «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. За змістом ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами у разі виникнення спору обчислюється судом. Як випливає з розрахунку заборгованості по аліментам, відповідач свої аліментні зобов`язання належним чином не виконував, аліменти на користь позивача не сплачував, таким чином з`явилася заборгованість зі сплати аліментів. Відповідно до частини першої статті 196 Сімейного кодексу України (далі - СК України) у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема: у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідач контрольний розрахунок та доказів регулярного належного фінансового утримання дитини за період з лютого 2019 по травень 2025 року, в матеріали справи не надав. Доказів відсутності вини відповідача у несплаті аліментів останній суду не подав і суду не надано. Оскільки факт наявності заборгованості зі сплати аліментів був наявним та підтверджується належними доказами - розрахунками заборгованості, і відповідачем не спростовано вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів позивачу у вказаний період, суд приходить до висновку, що заборгованість виникла з вини відповідача і вимоги позивача про стягнення пені є обґрунтованими. Згідно з розрахунком пені, складеного позивачем, пеня порахована за кожний місяць з урахування суми боргу та кількості днів прострочки. Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Застосовуючи дану норму закону, суд згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховує судову практику, викладену в постановах Верховного суду. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 572/1762/15-ц, провадження № 14-37цс18, суд дійшов висновку, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Отже, з розрахунку пені за прострочення сплати аліментів за період з лютого 2019 по травень 2025 року пеня становить 193 658,22 грн. При цьому суд виходить з приписів ч.ч. 1, 5ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Відповідно до ч. 1ст. 196 ЦПК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. З урахуванням інтересів малолітньої [PERSON] , [INFO] , суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача штраф, неустойку (пеню) зі сплати аліментів, у розмірі 193 658,22 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір за подання позовної заяви про стягнення аліментів у розмірі 1211,20 грн. на користь держави. На підставі ст. 180, 181, 191 Сімейного кодексу України, ст. 81, 200, 206, 247, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

Outcome: partial