Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Акціонерне товариство «Сенс Банк» (надалі «Позивач») в особі уповноваженого представника звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] (надалі «Відповідач») про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Сенс Банк» заборгованості у розмірі 98 076,25 грн. за кредитним договором №631119244, яка складається з: 67 073,44 грн. прострочене тіло кредиту, 31 002,81 грн. відсотки за користування кредитом. Позовні вимоги мотивує тим, що 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року. 26.03.2019 року [PERSON] шляхом підписання оферти запропонував АТ «Альфа-Банк» укласти угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №631119244, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», укладеного між ним та Банком. Банк прийняв пропозицію Відповідача та підписав акцепт пропозиції на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Акцепт пропозиції на укладення Угоди отримано Відповідачем, про що свідчить його власноручний підпис. Відповідно до умов договору банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання від банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання Позичальнику кредиту. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 98 076,25 грн., яка складається з: 67 073,44 грн. прострочене тіло кредиту, 31 002,81 грн. відсотки за користування кредитом. Представником Позивача подано до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій він просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, явку уповноваженого представника повторно не забезпечив, подав заяву про розгляд справи без його участі. У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, ані в ході судового провадження, правом на подання відзиву до суду не скористався. З метою дотримання строків розгляду цивільних справ Суд вважав за можливе розглянути дану цивільну справу по суті без участі сторін на підставі наданих доказів. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши доводи представника Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до статті 640 ЦК України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно статті 642 ЦК- відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно з ч. 1, 2ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказано у пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка зробила пропозицію укласти договір (оферту), у разі беззастережного акцепту цієї пропозиції його адресатом автоматично стає стороною в договірному зобов`язанні. 26.03.2019 року [PERSON] звернувся до ПАТ «Альфа-Банк» та підписав Анкету-заяву про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» та підписав Оферту на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, Акцепт пропозиції на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Із зазначеної Оферти на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії та Акцепту пропозиції на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, вбачається, що сторонами погоджено тип кредиту кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії; найменування продукту «Альфа Connect», мета кредиту для особистих потреб; ліміт кредитної лінії у розмірі 200000,00 грн; процентна ставка 26 % річних; тип процентної ставки фіксована; тип картки Master Card Debit World; порядок повернення кредиту щомісячно, не менше ніж сума обов`язкового мінімального платежу 5 % від суми заборгованості, мінімум 50 грн. Також, 26.03.2019 року [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту, з якого вбачається, що сторонами погоджено умови кредитування. З виписки по рахунку відкритому [PERSON] вбачається, що він активно користувався кредитними коштами, використовуючи на власні потреби, здійснював періодичне погашення. Згідно з розрахунку заборгованості за договором № 631119244 від 26.03.2019 року вбачається, що заборгованість [PERSON] становить 98 076,25 грн., з яких: 67073,44 грн. прострочене тіло кредиту, 31 002,81 грн. комісійні та відсотки за користування кредитом. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. Судом встановлено, що позивач звертався до відповідача із досудовою вимогою про виконання договірних зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та комісії, проте така залишилась без належного реагування. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. В п. 1ст. 629 ЦК України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 1ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В п. 1ст. 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Факт отримання кредитних коштів Відповідачем підтверджено випискою по особовому рахунку за період з 26.03.32019 року по 23.04.2025 року. Докази, які б спростовували дану обставину в матеріалах справи відсутні. З виписки вбачається, що 26.03.2019 року банк встановив відповідачу кредитний ліміт у розмірі 4 000,00 грн., який в подальшому збільшувався. Відповідач користувався кредитними коштами, частково погашав заборгованість, за цим договором кінцевий залишок: - 67 073,44 грн., кінцева заборгованість зі сплати комісійних, відсотків: 31 002,81 грн., що в загальному становить 98 076,25 грн. Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача за кредитним договором становить 98 076,25 грн. Зокрема, заборгованість за прострочене тіло кредиту становить 29 597,76 грн., за відсотками за користування кредитом 31 002,81 грн. При цьому, зі змісту розрахунку вбачається, що загалом знято з рахунку: 69 875,95 грн.; внесено на рахунок коштів: 77 455,89 грн. Отже, як встановлено матеріалами справи, Відповідач погодився на приєднання до пропозиції, підтвердив акцептування пропозиції на укладення договору і приєднання до умов договору, погодився з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання. Паспорт споживчого кредиту надавався для ознайомлення відповідачу та він погодився з ним, підписуючи угоду. Акцепт пропозиції на момент отримання Відповідачем кредитних коштів містив умови й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, зазначеному в цьому документі, зокрема щодо їх розміру, а саме 26% річних. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором Позивач виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши Відповідачу у розпорядження кредитні кошти, а саме шляхом встановлення кредитного ліміту на картці в розмірі 4000,00 грн., при цьому максимальна сума кредитної лінії становила 200 000 грн. При цьому з розрахунку заборгованості вбачається здійснення дій по збільшенню кредитного ліміту, зокрема, крайній раз в загальній сумі 40 093,95 грн., що в загальному становить заборгованість за тілом кредиту. Разом з тим, банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути з відповідача суму 67 073,44 гр., яка згідно із розрахунку заборгованості, який наданий позивачем, включає суму 29 597,76 грн. простроченого тіла кредиту. Прострочене тіло кредиту є сумою, яку позичальник не повернув. В акцепті підписаного сторонами, плата за прострочене тіло кредиту не визначена, а в матеріалах справі відсутні докази можливості його нарахування. Отже, суд зауважує про безпідставність вимог про стягнення простроченого тіла кредиту через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по його сплаті, оскільки тіло кредиту і прострочене тіло кредиту не є тотожними поняттями. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 04 листопада 2020 року у справі № 720/1394/19 (провадження № 61-8855св20). При цьому відповідачем було внесено кошти на погашення заборгованості за кредитом в загальному розмірі 77 455,89 грн. Знято всього 69 875,95 грн. Загалом витрати за кредитом: 37 475,68 грн. тіло кредиту, 31 002,81 грн. відсотки. Отже, Суд зауважує, що Відповідачем тіло кредиту погашено частково, а різниця між загалом погашеними коштами та тілом кредиту повинна спрямуватися на погашення відсотків (77 455,89 грн. - 37 475,68 грн. = 39 980,21 грн.). Позивачем нараховано відсотків у сумі 31 022,81 грн., натомість Відповідачем погашено відсотків в сумі 39 980,21 грн. Отже, заборгованість за відсотками відсутня. Вимог про стягнення інших складових кредитної заборгованості Позивачем не пред`явлено. У зв`язку з цим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню з Відповідача підлягає сума тіла кредиту в розмірі 37 475,68 грн.; в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за безпідставністю. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на Відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі

Outcome: partial