Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» М. Столітній звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов до суду мотивовано зі слідуючих підстав: 09.08.2023 року між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ "Авентус Україна" було укладено електронний договір №6947517 про надання споживчого кредиту, за умовами якого відповідачу надано кредит у сумі 5500,00 грн. на умовах строковості та платності. ТОВ "Авентус Україна" свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало їй кредит в сумі 5500,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. 27 травня 2024 року між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» було укладено договір факторингу №27.05/24-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. У зв`язку із невиконанням відповідачем умов кредитного договору у відповідача виникла заборгованість, яка станом на день звернення позивачем до суду складає 23012,00 грн. з них: 5500,00 грн. - тіло кредиту, 10069,40 грн. - проценти, які нараховані первісним кредитором; 7442,60 грн. - проценти, які нараховані ТОВ "ФК "Фінтраст Капітал" за 68 календарних днів. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути із відповідача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 23012,00 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати за надану професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. Також просив в порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно достатті 625 Цивільного кодексу України за формулою: Розрахунок інфляційних втрат: І = ((si * s): 100) s, де І - сума інфляційних втрат; si - індекс інфляції за певний період; s - сума заборгованості; 100 - переведення відсотків, Розрахунок 3 % річних: С* 3: 100: 365 * Дн., де С - сума основного боргу; З - 3% річних; 100 - переведення відсотків; 365 кількість днів у році; Дн. кількість днів прострочення, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3% річних з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». Роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування. Ухвалою суду від 30.12.2025 р. цивільну справу прийнято до свого провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовних вимогах просив проводити розгляд справи за його відсутності. Відповідач повідомлявся про судовий розгляд шляхом надсилання судової повістки за місцем його реєстрації, однак на адресу суду повернувся конверти із вкладенням "адресат відсутній за вказаною адресою". У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов, судом застосовано відповідно до ст. 280 ЦПК України заочний розгляд справи. Відтак, у силу положень ч. 13 ст. 7, ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами й у такому випадку судове засідання не проводиться та згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.08.2023 року між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ "Авентус Україна" було укладено електронний договір №6947517 про надання споживчого кредиту, за умовами якого відповідачу надано кредит у сумі 5500 грн. на умовах строковості та платності. ТОВ "Авентус Україна" свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 5500,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . У зв`язку із невиконанням відповідачем умов кредитного договору у відповідача виникла заборгованість, яка станом на день звернення позивачем до суду складає 23012,00 грн., з них: 5500,00 грн. - тіло кредиту, 10069,40 грн. проценти за користування кредитом, які нараховані первісним кредитором, нараховані проценти позивачем за 68 календарних днів в сумі 7442,60 гривень. Оскільки, умови кредитного договору не виконано, суд приходить до обґрунтованого висновку про стягнення із відповідача на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» зазначеної вище заборгованості за кредитним договором. Щодо вимог про зазначення в рішенні суду про стягнення в порядку частин десятої та одинадцятої статті 265 ЦПК України з відповідача інфляційних втрат і 3% річних на суму основного боргу до моменту виконання рішення суду, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 10 ст. 265 ЦПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу (ч. 11 ст. 265 ЦПК України). Відповідно ч. 11 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», які конкретизують порядок виконавчих дій виконавця щодо нарахування пені, відсотків до моменту виконання рішення суду за алгоритмом (формулою), визначеним у рішенні суду. Зокрема врегульовано, що якщо у виконавчому документі про стягнення боргу зазначено про нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження розраховує остаточну суму відсотків (пені) за правилами, визначеними у виконавчому документі; до закінчення виконавчого провадження виконавець за заявою стягувача перераховує розмір остаточної суми відсотків (пені), які підлягають стягненню з боржника, не пізніше наступного дня з дня надходження заяви стягувача про такий перерахунок, про що повідомляє боржника не пізніше наступного дня після здійснення перерахунку. Правила частини десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України встановили виняток із зазначеного загального правила, надавши суду повноваження за результатами з`ясування характеру та правової природи матеріальних відносин між сторонами у справах про стягнення боргу, на який нараховують відсотки або пеню, продовжити нарахування відсотків або пені на період після ухвалення такого судового рішення. Формулювання вказаних норм процесуального права визначають право, а не обов`язок суду зазначити в рішенні про таке нарахування, відповідно суд на власний розсуд з урахуванням обставин, що мають істотне значення, як-от: майнового стану відповідачки, на основі принципів розумності, справедливості та пропорційності, вирішує питання про можливість у конкретній справі застосовувати приписи частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великою Палати Верховного Суду від 05.06.2024 у справі №910/14524/22. З огляду на викладене, а також у зв`язку із обмеженнями щодо нарахування та стягнення інфляційних витрат і 3% річних в період дії воєнного стану, встановлених п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦПК України, судом не встановлено підстав для застосування ч. 10 та 11 ст. 265 ЦПК України, у зв`язку з чим, позовні вимоги у вказаній частині задоволенню не підлягають. Крім того,

Outcome: partial