Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

У жовтня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» (ТОВ «ФК «ЕЙС») через підсистему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 00-9845570 від 08.07.2024 у розмірі 25548,00 грн та судові витрати Короткий виклад доводів позивача, заперечень відповідача Позовні вимоги ТОВ «ФК «ЕЙС» мотивовані тим, що 08.07.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» (ТОВ «МАКС КРЕДИТ») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 00-9845570, за умовами якого відповідачка отримала кредит 8050,00 грн. 20.01.2025 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЕЙС» було укладено договір факторингу № 20012025-МК/Ейс, відповідно до якого ТОВ «МАКС КРЕДИТ» відступило на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» права вимоги за кредитним договором № 00-9845570 від 08.07.2024. Відповідачка не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за кредитним договором № 00-9845570 від 08.07.2024, що підлягає стягненню з позичальниці станом на станом на день подачі позову становить 25548,00 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 7075,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами - 18473,00 грн. Відзив на позовну заяву не надходив. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 03.11.2025 у справі відкрите спрощене позовне провадження. Сторони, належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилися. Представник позивача у позовній заяві просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, надав згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді. Відповідачка про час і місце слухання справи повідомлена належним чином, за адресою зареєстрованого місця проживання, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося. Суд, відповідно до статті 280 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 1 ст. 244 ЦПК України суд призначив проголошення рішення о 09-50 год 18.02.2026. Встановлені судом фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження Судом встановлено, що 08.07.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 00-9845570, відповідно до умов якого позичальниці у формі кредитної лінії було надано кредит у сумі 7000,00 грн, шляхом перерахування коштів на рахунок позичальника за реквізитами платіжної картки [NUMBER] строком дії 360 календарних днів, дата повернення кредиту 03.07.2025, тип процентної ставки фіксована, денна процентна ставка 1,5 %, одноразова комісія за надання кредиту у розмірі 15% день від суми кредиту, що складає 1050,00 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою становить 11985,72 %, орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою становить 44590,00 грн. Договір підписаний [PERSON] одноразовим ідентифікатором, що виконує роль електронного підпису 95332 (а.с. 11-15). Відповідно до Додатку № 1 до кредитного договору № 00-9845570 від 08.07.2024, який є невід`ємною частиною договору про надання договору кредитної лінії встановлено графік розрахунків, де вказано кількість днів у розрахунковому періоді 15 днів, дата видачі кредиту 08.07.2024, дата повернення 03.07.225, сума кредиту 7000,00 грн, проценти за користування кредитом 135542,50 грн, реальна річна процентна ставка 7437,84 % загальна вартість кредиту 43592,50 грн. Вказаний додаток підписаний [PERSON] одноразовим ідентифікатором, що виконує роль електронного підпису 95332 (а.с. 16). Згідно з повідомленням АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 03.11.2025, виписки за договором № б/н за період з 08.07.2024-13.07.2024 на ім`я [PERSON] в банку було емітовано карту № [NUMBER] ( [NUMBER] ) та 08.07.2024 були зараховані кошти у розмірі 7000,00 грн (а.с. 67, 67). У паспорті споживчого кредиту зазначена інформація про кредитодавця, інформація та контактні дані посередника, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти (а.с. 22-23). 20.01.2025 між ТОВ «ФК «ЕЙС» та ТОВ «МАКС КРЕДИТ» було укладено договір факторингу № 20012025-МК/Ейс за умовами якого ТОВ «МАКС КРЕДИТ» передає ТОВ «ФК «ЕЙС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЕЙС» приймає належні ТОВ «МАКС КРЕДИТ» права вимоги до боржників (а.с. 36-38). З реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між боржниками та ТОВ «МАКС КРЕДИТ» до від 26.03.2025 до договору факторингу № 20012025-МК/Ейс від 20.01.2025 вбачається, що [PERSON] вказана у списку боржників за кредитним договором № 00-9845570 , за яким загальна сума заборгованості становить 25548,00 грн, з яких: заборгованість за основною (тілом) сумою кредиту 7075 грн, заборгованість за процентами 25548 грн (а.с. 63). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 00-9845570 від 08.07.2024, виписки з особового рахунку заборгованість [PERSON] станом на 01.10.2025 становить 25548,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 7000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами - 18473,00 грн, 75,00 грн - комісія (а.с. 46-47, 48). Застосовані судом норми права, аналіз доводів сторін, висновки суду Дослідивши докази, з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про задоволення позову, із таких підстав. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ст. 526 ЦК визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 512 ЦК України передбачено можливість зміни кредитора у зобов`язанні, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ст. 1077 ЦК України). Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, договір кредитної лінії № 00-9845570 від 08.07.2024укладений між первісним кредитором та відповідачкою у електронній формі та недійсним не визнавався. Також долученими до позову доказами доведено, що ТОВ «ФК «ЕЙС» є новим кредитором замість ТОВ «МАКС КРЕДИТ» за договором кредитної лінії № 00-9845570 від 08.07.2024. Відповідачка не скористалася своїм правом подати відзив на позовну заяву та не надала доказів про сплату боргу за кредитним договором. Тому, оскільки розмір боргу відповідачкою не погашено, а сума боргу узгоджується із умовами договору, суд доходить висновку, що позовні вимог обґрунтовані. Таким чином із відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором кредитної лінії № 00-9845570 від 08.07.2024 у розмірі 25548,00 грн, що включає тіло кредиту - 7000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами станом на день відступлення права вимоги - 18473,00 грн, 75,00 грн - комісія. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Вирішуючи питання про компенсацію сторонам витрат на професійну правничу допомогу, які позивач просить стягнути в розмірі 7000,00 грн та відповідач також в розмірі 7000 грн, суд доходить таких висновків. Згідно з положеннями частин першої - четвертої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення, за умови, що відповідна заява була зроблена до завершення дебатів. На обґрунтування заявлених вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу позивач надав суду договір про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025, протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025 (додаток № 1), додаткова угода № 25770856942 до договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025, акт прийому -передачі наданих послуг (невід`ємна частина договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025 відповідно до якого погоджено, що сума наданих послуг (боржник [PERSON] (РНОКПП) за кредитним договором № 3590895 від 12.04.2021) складає 7000,00 (складення позовної заяви - 5000,00 грн, вивчення матеріалів справи - 1000,00 грн, підготовка адвокатського запиту - 500,00 грн, підготовка клопотань - 500,00 грн), ордер на надання правничої допомоги від 06.05.2025, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю Соломко О. В. (а.с. 48, 49, 51, 53, 56). Відповідно до п. 3.6. договору про надання правничої допомоги від № 20/08/25-01 від 20.08.2025 сума гонорару, якщо вона буде стягнута на користь клієнта сплачується адвокатові не пізніше 10 числа наступного за місяцем фактичного отримання коштів на рахунок клієнта. Згідно з положеннями частин першої - четвертої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє відповідне клопотання (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України). Разом із тим, відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є їх розмір обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, зокрема впливу вирішення справи на репутацію сторони або публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення, за умови, що відповідна заява була зроблена до завершення дебатів. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для його зміни, порядок сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація й досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається за погодженням між адвокатом і клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною згодою. Суд не має права змінювати його або втручатися у правовідносини адвоката та клієнта. Однак суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням фактичності витрат і обґрунтованості їх суми. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зазначено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом і клієнтом, у контексті розподілу судових витрат. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані, з урахуванням фактичності та необхідності таких витрат. Подібний висновок викладено у п. 5.44 постанови ВП ВС від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру з урахуванням конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови ВП ВС від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, п. 5.40 постанови ВП ВС від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18). Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід: витрати мають бути фактичними, неминучими та обґрунтованими (mutatis mutandis, справа "East/West Alliance Limited v. Ukraine", заява № 19336/04, § 268). Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі її витрати на адвоката, якщо встановить, що визначений гонорар є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи та витрачений адвокатом час. Отже, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, включаючи репутаційні чи публічні аспекти. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, як зазначено у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед проти України» (заява № 19336/04, п. 268), витрати мають бути фактичними, неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Вказаний правовий висновок викладено в постанові ВП ВС від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі ВС від 18.02.2022 у справі № 925/1545/20 зазначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат слід враховувати: складність справи, обсяг та час, витрачений адвокатом; пов`язаність витрат із розглядом справи; обґрунтованість і пропорційність предмета спору; ціну позову; значення справи; вплив на репутацію; публічний інтерес; поведінку сторін; наявність дій щодо досудового врегулювання. У постанові ВС від 08.09.2021 у справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати гонорар, суд має право оцінювати вартість правничої допомоги за критеріями співмірності (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). Суд зазначає, що правовідносини між сторонами є однотипними, не містять складнощів, не потребують тривалого аналізу доказів або значного часу на вивчення матеріалів справи, підготовку й подання позову. Тому,

Outcome: approved