Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

16 грудня 2025 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає наступне. 23.09.2019 між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 2026218723. Відповідно до умов кредитного договору, Банк надає Позичальнику споживчий Кредит, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом, інші Платежі, визначені даним кредитним договором. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин ст.526 та ст.527 Цивільного кодексу України. Внаслідок чого, ТОВ «Цикл Фінанс» набуто всіх прав вимоги за Кредитним договором № 2026218723 від 23.09.2019, продукт (POS), разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами, укладеним між [PERSON] та АТ «ОТП БАНК», відповідно до Договору факторингу № 12/4/21 від 12.04.2021, укладеного між ТОВ «Цикл Фінанс» та ТОВ «ФК «Укрфінанс груп» наступні права вимоги, які були ним набуті на підставі Договору факторингу № 437/ФК/-20 від 11.12.2020 укладеним між ТОВ «ФК «Укрфінанс груп» та ТОВ «Діджи фінанс», які були раніше відступлені по договору № 11/2/20 від 11.12.2020 укладеним між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи фінанс». Зазначає, що згідно Договору факторингу сума боргу перед новим кредитором (ТОВ «Цикл Фінанс») є обґрунтованою та документально підтвердженою, та становить 5136,54 грн., із яких: заборгованість по тілу кредиту: 4025,96 грн., заборгованість по відсотках: 0,46 грн., заборгованість по комісії: 1110,12 грн., заборгованість по пені: 0,00 грн. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 5136,54 грн. та судові витрати зі сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. 05.01.2026 ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 30.01.2026 о 09 год. 00 хв., клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено, витребувано із АТ «ОТП БАНК» розрахунок заборгованості та виписки про рух коштів по рахунках відповідача [PERSON] за кредитним договором від 23.09.2019 № 2026218723, продукт (РОS). 30.01.2026 розгляд справи відкладено на 19.02.2026 о 10 год. 45 хв. 17.02.2026 до суду від АТ «ОТП БАНК» надійшли витребувані докази. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник позивача ТОВ «Цикл Фінанс» у судове засідання не з`явився, у позові просив про розгляд справи за його відсутності, також просив у разі неявки у судове засідання належним чином повідомленого відповідача провести заочний розгляд справи без участі позивача та ухвалити заочне рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов не подала, своїми процесуальними правами скористалась на власний розсуд. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступного висновку. Згідно з приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Приписами ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 23.09.2019 між АТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 2026218723 за умовами якого банк надав відповідачеві кредит у загальному розмірі 4302,92 грн. на придбання товару у продавця, строком кредитування 24 місяців, мета отримання споживчі цілі, тип процентної ставки фіксована. Датою надання банком та отримання позичальником кредиту вважається дата підписання позичальником кредитного договору, кредит надається шляхом перерахування за дорученням позичальника коштів на поточний рахунок продавця 1 на придбання товару. У разі отримання кредиту також і на оплату послуг у продавця та/або на оплату комісійної винагороди за видачу кредиту, кредит надається також шляхом перерахування банком відповідної частки кредит на поточний рахунок продавця послуг та/або утримання комісійної винагороди за видачу кредиту (а.с. 21). Укладаючи кредитний договір, відповідач підписала та ознайомилася з Додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 2026218723 від 23.09.2019, а саме з графіком платежів та розрахунком загальної вартості кредиту, заявою-анкетою на отримання кредиту/опитувальний лист, які є невід`ємними частинами кредитного договору (а.с. 23-25). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 11 грудня 2020 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу № 11/2/20 відповідно до якого ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 2026218723 (а.с. 29-33), що підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 11/2/20 від 11.12.2020 (а.с. 14) . 11 грудня 2020 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «ФК «Укрфінанс груп» укладено договір факторингу № 437/ФК-20 відповідно до якого ТОВ «ФК «Укрфінанс груп» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 2026218723 (а.с. 45-48), що підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 437/ФК-20 від 11.12.2020 (а.с. 16). 12 квітня 2021 року між ТОВ «ФК «Укрфінанс груп» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір факторингу № 12/4/21 (а.с. 38-41) відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 2026218723, що підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 12/4/21 від 12.04.2021 (а.с. 15). Як вбачається з витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 12/4/21 від 12.04.2021 ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 2026218723 від 23.09.2019 в розмірі 5136,54 грн., із яких: заборгованість по тілу кредиту: 4025,96 грн., заборгованість по відсотках: 0,46 грн., заборгованість по комісії: 1110,12 грн., заборгованість по пені: 0,00 грн. Досліджені докази підтверджують, що ТОВ «Цикл Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 2026218723 від 23.09.2019. Згідно з приписами ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). З виписки по особовому рахунку відповідача [PERSON] за період з 23.09.2019 по 11.12.2020 вбачається, що відповідач [PERSON] кредитні кошти своєчасно та в повному обсязі не повертала, в результаті чого утворилася заборгованість. З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що за відповідачем [PERSON] станом на 11.12.2020 рахується заборгованість за кредитним договором у розмірі 5136,54 грн., із яких: 4025,96 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 0,46 грн. - заборгованість по відсотках, 1110,12 грн. заборгованість по комісії. Відомостей про повне виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором матеріали справи не містять. Оскільки відповідач своєчасно не сплатила заборгованість за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу (тіла кредиту) в розмірі 4025,96 грн. та суми заборгованості по відсотках у розмірі 0,46 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надала суду належних доказів повної чи часткової сплати цієї заборгованості, не спростувала обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, не спростувала розрахунок заборгованості, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Стосовно позовних вимог позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості по комісії у розмірі 1110,12 грн., суд приходить до наступного висновку. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції на час укладання кредитного договору) загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі Правила про споживчий кредит). Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит (у редакції на час укладання кредитного договору), банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Відповідно до редакції п. 5 Правил про споживчий кредит, яка діє наразі, банк надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною в договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг банку, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит додатка 2 до цих Правил. Згідно додатку 1 до Правил про споживчий кредит (у редакції на час укладання кредитного договору), загальні витрати за споживчим кредитом це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. За змістом редакції додатку 1 до Правил про споживчий кредит, яка діє наразі, загальні витрати за споживчим кредитом це витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту (уключаючи комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення та інші платежі), кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб (страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів та інших осіб), які сплачуються споживачем згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець зацікавлений у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів. Закон «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до частини першої статті 11 Закону «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Необхідність внесення плати за обслуговування банком кредитної заборгованості передбачено в кредитному договорі. Переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговування банком кредитної заборгованості та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту, у договорі не зазначено. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в своїй постанові від 06.11.2023 у справі № 204/224/21 (касаційне провадження № 61-4202сво22) дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Аналогічних висновків Верховний Суд доходив і раніше, наприклад в постановах № 363/1834/17 від 13.07.2022, № 496/3134/19 від 13.07.2022 тощо. Суд приймає до уваги те, що ні в кредитному договорі, ні в інших документах не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена комісія за видачу та обслуговування кредиту. Позивач не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні договору, а тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за видачу та обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Отже, вимога про стягнення заборгованості за комісією у сумі 1110,12 грн. є необґрунтованою та задоволенню не підлягає. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за зазначеним договором у сумі 4026 грн. 42? коп. з яких: 4025,96 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 0,46 грн. - заборгованість по відсотках. В іншій частині позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн. (а.с. 57). Таким чином, з відповідача на користь позивача, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 1898 грн. 87 коп. (2422,40 грн. х 4026,42? грн. /5136,54 грн. = 1898,87 грн.). Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного. Згідно з приписами ч. 3 ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частина 4 ст. 137 ЦПК України визначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Судом встановлено, що у межах розгляду даної цивільної справи ТОВ «Цикл Фінанс» надавалась професійна правнича допомога адвокатом Гулієвою С.А. на підставі договору про надання правової допомоги № 43453613/1 від 25.08.2025 (а.с. 18-20), додаткової угоди № 2026218723 від 14.11.2025 (а.с. 53). До позовної заяви також додано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 12018/10, виданого Гулієвій С.А. на підставі рішення Ради адвокатів Київської області № 167 від 21.08.2025, посвідчення адвоката України (а.с. 62-63). Відповідно до акту № 2026218723 від 14.11.2025 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг), адвокат Гулієва С.А. надала ТОВ «Цикл Фінанс» правові послуги у зв`язку з розглядом даної цивільної справи на загальну суму 3000 грн. (а.с. 12). Матеріали справи містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом на виконання умов договору про надання правової допомоги у якому зазначений перелік послуг та їх вартість (а.с. 17). Судом встановлено, що розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу у межах розгляду даної цивільної справи становить 3000,00 грн. Згідно ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги від відповідача не надходило. З урахуванням вищенаведеного, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені та обґрунтовано нараховані, пропорційні та співмірні судові витрати на професійну правничу допомогу, але пропорційно до задоволених позовних вимог, тобто у розмірі 2351 грн. 63 коп. (3000,00 грн. х 4026,42? грн. /5136,54 грн. = 2351,63 грн.). На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial