Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , право на земельну частку (пай) площею 2,02 га умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території села Бишків колишньої Бишківської сільської ради Жовківського району Львівської області, а на сьогоднішній день Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, право на яку [PERSON] мала на підставі сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії [NUMBER], виданого Бишківською сільською радою 12 березня 1996 року та зареєстрованого у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 637. Крім цього просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право на земельну частку (пай) площею 2,02 га умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території колишньої Бишківської сільської ради Жовківського району Львівської області, а на сьогоднішній день Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, право на яку [PERSON] , яка померла [INFO] , мала на підставі сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії [NUMBER], виданого Бишківською сільською радою та зареєстрованого 14 травня 1997 року у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 856, спадкоємцем якої була [PERSON] , яка померла [INFO] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, спадкоємцем якої була [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Крім цього, просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право на земельну частку (пай) площею 1,63 га умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території колишньої Бишківської сільської ради Жовківського району Львівської області, а на сьогоднішній день Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, право на яку [PERSON] , яка померла [INFO] , мала на підставі сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії [NUMBER], виданого Бишківською сільською радою та зареєстрованого 12 березня 1996 року у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 638, спадкоємцем якої за заповітом була [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, а також визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право на земельну частку (пай) площею 1,39 га умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території колишньої Бишківської сільської ради Жовківського району Львівської області, а на сьогоднішній день Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, право на яку [PERSON] , який помер [INFO] , мав на підставі сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії [NUMBER], виданого Бишківською сільською радою та зареєстрованого 12 березня 1996 року у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 639, спадкоємцем якого за законом була [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Мотивує свої позовні вимоги наступним. Вказує, що вона народилася [INFO] у селі Бишків, Жовківського району Львівської області. З свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , яке видане виконкомом Бишківської сільської ради Львівської області 28 травня 1977 року, своє дошлюбне прізвище [PERSON] змінила на [PERSON] внаслідок укладення 28 травня 1977 року шлюбу із [PERSON] у виконкомі Бишківської сільської ради, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 28 травня 1977 року було зроблено запис за № 12. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища чоловікові та дружині [PERSON] . Викладеним у свідоцтві про народження серії [NUMBER] , яке видане 22 травня 1957 року, стверджується, що батьком позивача є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Факт одруження 20 червня 1956 року батьків позивача, [PERSON] та [PERSON] , підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , яке видане 05 липня 1956 року. З сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії [NUMBER], який виданий 12 березня 1996 року Бишківською сільською радою та зареєстрований у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 637, вбачається, що матері позивача, [PERSON] , на підставі рішення XVI сесії XXI скликання Бишківської сільської ради від 01 квітня 1994 року було передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,21 га, а по уточнених даних площею 2,02 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території села Бишків Бишківської сільської ради. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства. Мати позивача, [PERSON] , померла [INFO] , про що в Книзі реєстрації смертей 12 квітня 2005 року було зроблено відповідний актовий запис за № 13, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане Бишківською сільською радою Жовківського району Львівської області 12 квітня 2005 року. Згідно ч. 1, 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). А тому після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на право на земельну частку (пай). Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Нормою ст. 1217 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Із змісту заповіту, який складений 22 січня 2001 року та посвідчений секретарем Бишківської сільської ради Жовківського району Львівської області Гоцій Галиною Іванівною, який зареєстровано в реєстрі за № 02, копія якого додається, вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все її майно, що належить їй на праві особистої власності на день її смерті заповіла у власність її дочки, [PERSON] , 1957 року народження, тобто позивачу. За даними, які знаходяться у справах Бишківської сільської ради Жовківського району Львівської області, заповіт від імені громадянки [PERSON] не змінено і не скасовано, що підтверджується записом секретаря Бишківської сільської ради О. Паньків від 05 березня 2020 року. Чинність даного заповіту підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи) № 81809570, сформованої 09 липня 2025 року приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Кобзар Любов Вікторівною, копія якої додається. Згідно ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Викладеним у довідці № 346, яка видана Бишківським старостинським округом № 4 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області 22 березня 2024 року, копія якої додається, стверджується, що померла [PERSON] до дня смерті, [INFO] , проживала і була зареєстрована в одна другій частині житлового будинку по [ADDRESS] . З рішення Жовківського районного суду Львівської області від 14 квітня 2025 року, яке набрало законної сили 14 травня 2025 року, у справі № 444/894/25, провадження № 2/444/882/2025, копія якого додається, вбачається, що визначено [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , протягом 3 (трьох) місяців із дня набрання рішенням суду законної сили. [PERSON] 09 липня 2025 року, тобто протягом 3 (трьох) місяців із дня набрання рішенням суду законної сили, звернулася до приватного нотаріуса Кобзар Л. В. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, [PERSON] , внаслідок її звернення приватним нотаріусом було зареєстровано спадкову справу № 80/2025, номер у Спадковому реєстрі 74316947, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 81811510 від 09 липня 2025 року, копія якого додається. Приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Кобзар Любов Вікторівною 18 серпня 2025 року в нотаріальному порядку [PERSON] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , вже видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на бланку серії НТХ № 495170, яке зареєстроване в реєстрі за № 1004, копія якого додається. Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається із житлового будинку з господарським будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] і складається із двох житлових кімнат, житловою площею 28,6 кв. м., коридору, кухні, трьох кладових та веранди. Загальна площа становить 83,3 кв. м. При будинку є господарські будівлі та споруди відповідно до технічного паспорту. Реєстраційний номер об`єкта будівництва: 01.2385206.5018218.20250113.73.0000.12. 1/2 (одна друга) ідеальна частка вищезгаданого житлового будинку належала на праві власності [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлі, виданого виконкомом Бишківськох сільської ради від 15 грудня 1989 року, зареєстрованого Червоноградським міжміським бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 6, спадкоємцем якої згідно заповіту, посвідченого секретарем виконкому Бишківської сільської ради Жовківського району Львівської області Холод Г. В. від 17 квітня 1995 року за реєстровим № 16, була [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових справ. 1/2 (одна друга) ідеальна частка вищезгаданого житлового будинку належала на праві власності [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлі, виданого виконкомом Бишківської сільської ради від 15 грудня 1989 року, зареєстрованого Червоноградським міжміським бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 6, спадкоємцем якого була його дружина - [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових справ. Видача даного свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] підтверджує факт прийняття [PERSON] спадщини після її смерті. [PERSON] є власником зазначеного вище житлового будинку згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав № 439933907, який сформовано 18 серпня 2025 року приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Кобзар Л. В. Однак листом за вихідним № 126/01-16 від 18 серпня 2025 року приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Кобзар Любов Вікторівна відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), площею 2,02 га, що розташована на території с. Бишків, Бишківської сільської ради Львівського (колишнього Жовківського) району Львівської області і належала [PERSON] , яка померла [INFO] , через неподання оригіналу правовстановлюючого документа нового взірця на вищевказаний земельний пай та роз`яснено, що у разі відсутності такого документа, їй необхідно звернутися в судові органи для оформлення права на вищевказаний земельний пай в порядку спадкування. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане 21 листопада 1986 року, копія якого додається, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про народження 21 листопада 1986 року було зроблено запис за № 48. З довідки № 17, яка видана Бишківським старостинським округом № 4 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області 20 березня 2024 року, яка додається (додаток № 21 до позовної заяви), вбачається, що по даних з Книги записів (реєстрації) сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) на території Бишківської сільської ради Жовківського району Львівської області було видано сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії [NUMBER], зареєстрований в Книзі 14 травня 1997 року за № 856, площею 2,02 га, в тому числі рілля 1,57 га, кормові угіддя - 0,45 га, на ім`я [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про смерть 14 грудня 1994 року було зроблено запис за № 44, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане Бишківською сільською радою Жовківського району Львівської області 14 грудня 1994 року. Відповідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України від 16 січня 2003 року, що набрав чинності 01 січня 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від від 18 липня 1963 року у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Оскільки [PERSON] померла [INFO] , тобто спадщина відкрилася до набрання чинності Цивільним кодексом України, то до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після її смерті необхідно застосовувати положення Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року. Згідно ч. 1 ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Нормою ч. 2 ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року встановлено, що спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. З довідки № 628, яка видана Бишківським старостинським округом № 4 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області 10 червня 2025 року, копія якої додається (додаток № 23 до позовної заяви), вбачається, що від імені [PERSON] , померлої [INFO] , заповіт у виконкомі Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області не посвідчувався. Не посвідчувався заповіт від імені [PERSON] , померлої [INFO] , й нотаріусом, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 81809714, яка видана приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Кобзар Любов Вікторівною 09 липня 2025 року. Так як заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався, а тому спадкування після її смерті відбувається за законом. Згідно ст. 527 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Нормою ч. 1 ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року встановлено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Спадкоємців першої та другої черги за законом після смерті [PERSON] не було. Нормою статті 532 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року встановлено, що до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Викладеним у довідці № 627, яка видана Бишківським старостинським округом № 4 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області 10 червня 2025 року, копія якої додається (додаток № 25 до позовної заяви), стверджується, що померла [PERSON] , до дня смерті, [INFO] , проживала і була зареєстрована в будинку по [ADDRESS] . З довідки № 355, яка видана Бишківським старостинським округом № 4 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області 22 березня 2024 року, копія якої додається, вбачається, що до дня смерті, [INFO] , [PERSON] , [PERSON] проживала разом із нею в одній другій частині житлового будинку [ADDRESS] більше 5 років. Як наслідок [PERSON] як непрацездатна особа була спадкоємцем [PERSON] , оскільки проживала разом із нею більше 5 років, перебувала на її утриманні. Згідно ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року встановлено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Згідно ст. 553 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини. Протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, яким згідно ст. 525 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу, [PERSON] не відмовилася від прийняття спадщини, навпаки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, оскільки була зареєстрована, проживала разом із [PERSON] , вела з нею спільне господарство, займалася її похованням. [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] , але юридично таку не оформила, оскільки спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , не реєструвалася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 81809730, яка 09 липня 2025 року видана приватним нотаріусом Кобзар Л. В. Однак листом за вихідним № 127/01-16 від 18 серпня 2025 року приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Кобзар Любов Вікторівна відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), площею 2,02 га, що розташована на території Бишківської сільської ради Львівського (колишнього Жовківського) району Львівської області та належала [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої була [PERSON] , яка померла [INFO] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, спадкоємцем якої була [PERSON] , яка померла [INFO] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, через неподання оригіналу правовстановлюючого документа нового взірця на вищевказаний земельний пай та роз`яснено, що у разі відсутності такого документа, позивачу необхідно звернутися в судові органи для оформлення права на вищевказаний земельний пай в порядку спадкування. Оригінал листа приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Кобзар Любов Вікторівни за вихідним № 127/01-16 від 18 серпня 2025 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії додається. З довідки № 16, яка видана Бишківським старостинським округом № 4 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області 20 березня 2024 року, яка додається, вбачається, що по даних з Книги записів (реєстрації) сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) на території Бишківської сільської ради Жовківського району Львівської області було видано сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії [NUMBER], зареєстрований в Книзі 12 березня 1996 року за № 638, площею 1,63 га, в тому числі рілля 1,18 га, кормові угіддя - 0,45 га, на ім`я [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про смерть 27 грудня 1996 року було зроблено запис за № 39, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане Бишківською сільською радою Жовківського району 27 грудня 1996 року, копія якого додається. Оскільки [PERSON] померла [INFO] , тобто спадщина відкрилася до набрання чинності Цивільним кодексом України, то до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після її смерті необхідно застосовувати положення Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року. Відповідно до ст. 534 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Із змісту заповіту, який складений 17 квітня 1995 року та посвідчений Холод Ганною Василівною, секретарем виконкому Бишківської сільської ради Жовківського району Львівської області, який зареєстровано в реєстрі за № 16, копія якого додається (додаток № 31 до позовної заяви), вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все її майно, все те, що належатиме їй на праві особистої власності на день її смерті заповіла у власність [PERSON] , жительки села Бишків. За даними, які знаходяться у справах Бишківської сільської ради Жовківського району Львівської області, заповіт від імені [PERSON] не змінено і не скасовано, що підтверджується записом секретаря Бишківської сільської ради О. Паньків від 05 березня 2020 року. Реєстрація даного заповіту підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 10520976, сформованого 30 липня 2007 року Львівською філією Інформаційного центру Міністерства юстиції України, копія якого додається. Також реєстрація та чинність даного заповіту підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 82198748, яка видана приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Кобзар Любов Вікторівною 13 серпня 2025 року. Викладеним у довідці № 352, яка видана Бишківським старостинським округом № 4 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області 20 березня 2024 року, копія якої додається, стверджується, що померла [PERSON] до дня смерті, [INFO] , проживала і була зареєстрована в одній другій частині житлового будинку по [ADDRESS] . З довідки № 629, яка видана Бишківським старостинським округом № 4 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області 31 жовтня 2024 року, копія якої додається, вбачається, що [PERSON] проживала та була зареєстрована з [PERSON] до дня її смерті, [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , та вели спільне господарство. Тобто [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] , оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном, так як була зареєстрована та фактично проживала разом із [PERSON] , вела з нею спільне господарство на день її смерті, але юридично таку не оформила, оскільки спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , не реєструвалася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 81809699, яка 09 липня 2025 року видана приватним нотаріусом Кобзар Л. В. Однак листом за вихідним № 125/01-16 від 18 серпня 2025 року приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Кобзар Любов Вікторівна відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), площею 1,63 га, що розташована на території Бишківської сільської ради Львівського (колишнього Жовківського) району Львівської області і належала [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої була [PERSON] , яка померла [INFO] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, через неподання оригіналу правовстановлюючого документа нового взірця на вищевказаний земельний пай та роз`яснено, що у разі відсутності такого документа, позивачу необхідно звернутися в судові органи для оформлення права на вищевказаний земельний пай в порядку спадкування. З довідки № 15, яка видана Бишківським старостинським округом № 4 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області 20 березня 2024 року, вбачається, що по даних з Книги записів (реєстрації) сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) на території Бишківської сільської ради Жовківського району Львівської області було видано сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії [NUMBER], зареєстрований в Книзі 12 березня 1996 року за № 639, площею 1,39 га, в тому числі рілля 0,94 га, кормові угіддя - 0,45 га, на ім`я [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про смерть 07 липня 2000 року було зроблено запис за № 23, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане Бишківською сільською радою Жовківського району Львівської області 07 липня 2000 року, копія якого додається. Оскільки [PERSON] помер [INFO] , тобто спадщина відкрилася до набрання чинності Цивільним кодексом України, то до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після його смерті необхідно застосовувати положення Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року. Викладеним у довідці № 349, яка видана Бишківським старостинським округом № 4 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, копія якої додається, стверджується, що від імені [PERSON] , померлого [INFO] , заповіт у виконавчому комітеті Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області не посвідчувався. Не посвідчувався заповіт від імені [PERSON] , померлого [INFO] , й нотаріусом, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 81809652, яка видана приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Кобзар Любов Вікторівною 09 липня 2025 року, копія якої додається. Так як заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався, а тому спадкування після його смерті відбувається за законом. Нормою ч. 1 ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року встановлено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. [PERSON] як дружина [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] . З довідки № 347, яка 20 березня 2024 року видана Бишківським старостинським округом № 4 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, копія якої додається, вбачається, що померлий [PERSON] до дня смерті, [INFO] , проживав і був зареєстрований в одна другій частині житлового будинку по [ADDRESS] . Викладеним у довідці № 350, яка 20 березня 2024 року видана Бишківським старостинським округом № 4 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, копія якої додається, стверджується, що [PERSON] , дружина померлого [PERSON] , проживала разом із ним та була зареєстрована в одній другій частині житлового будинку [ADDRESS] , до дня його смерті, [INFO] , та вели спільне господарство. Тобто [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] , оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном, так як була зареєстрована та фактично проживала разом із [PERSON] , вела з ним спільне господарство на день його смерті, але юридично таку не оформила, оскільки спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , не реєструвалася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 81809663, яка 09 липня 2025 року видана приватним нотаріусом Кобзар Л. В. Однак листом за вихідним № 128/01-16 від 18 серпня 2025 року приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Кобзар Любов Вікторівна відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), площею 1,39 га, що розташована на території Бишківської сільської ради Львівського (колишнього Жовківського) району Львівської області та належала [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була [PERSON] , яка померла [INFO] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, через неподання оригіналу правовстановлюючого документа нового взірця на вищевказаний земельний пай та роз`яснено, що у разі відсутності такого документа, позивачу необхідно звернутися в судові органи для оформлення права на вищевказаний земельний пай в порядку спадкування. Сертифікати нового зразка на земельні частки (паї), виданий на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , у позивача відсутні, їм не виділялася земельна частка (пай) в натурі, вони не оформила права власності на земельну ділянку. Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)» затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Сертифікати саме такої форми необхідно подавати нотаріусу. Згідно ст. 25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак позивачем не може бути пред`явлено для оформлення спадщини належної форми документів, оскільки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] померли, а тому втратила цивільну правоздатність та дієздатність, а за життя не зробили необхідних дій. Таким чином, [PERSON] , є спадкоємцем за заповітом після смерті матері, [PERSON] , померлої [INFO] , прийняла спадщину, оскільки звернулася до приватного нотаріуса Кобзар Л. В. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері протягом трьохмісячного додаткового строку для прийняття спадщини, визначеного рішенням суду. Водночас [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] та спадкоємцем за законом першої черги після смерті її чоловіка, [PERSON] , померлого [INFO] . Вона фактично прийняла спадщину після їх смерті, оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном, так як була зареєстрована та фактично проживала разом із спадкодавцями, вела з ними спільне господарство на день їх смерті, але юридично спадщину не оформила, оскільки спадкові справи після смерті [PERSON] та [PERSON] не реєструвалася. Крім того [PERSON] як спадкоємець за законом фактично прийняла, але юридично не оформила спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном, однак спадкова справа після її смерті не реєструвалася. [PERSON] спадщини на право на земельну частку (пай), площею 2,02 га умовних кадастрових гектарів, яка належала [PERSON] згідно сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка, спадщини на право на земельну частку (пай), площею 2,02 га умовних кадастрових гектарів, яка належала [PERSON] згідно сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка, спадкоємцем якої була [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, спадкоємцем якої була [PERSON] , спадщини на право на земельну частку (пай), площею 1,63 га умовних кадастрових гектарів, яка належала [PERSON] згідно сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка, спадкоємцем якої була [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, а також спадщини на право на земельну частку (пай), площею 1,39 га умовних кадастрових гектарів, яка належала [PERSON] згідно сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка, спадкоємцем якої була [PERSON] , яка прийняла спадщину, не може оформити, так як відсутні правовстановлюючі документи на право на дані земельні частки (паї) нового зразка, які водночас не можуть бути видані на ім`я померлих спадкодавців, оскільки вони втратила цивільну правоздатність та дієздатність внаслідок смерті. Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, позов визнають. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від неї на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутності. Проти задоволення позову не заперечує. Крім цього направлено до суду копію спадкової справи № 80/2025 заведеної 09.07.2025 року після смерті [PERSON] Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, представника третьої особи, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 3 статті 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Зважаючи на те, що відповідач по справі визнав вимоги позивача і це визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити рішення про задоволення позову. Згідно з абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи положення статей 16, 25, 1216-1218, 1220, 1268 ЦК України та те, що відповідач беззаперечно визнав позовні вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача.

Outcome: approved