Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

23 грудня 2025 року в провадження судді Тростянецького районного суду Вінницької області Борейко О. Г. надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Стислий виклад позиції позивача. Позивач зазначає, що 06.08.2006 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у Виконкомі Ілляшівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області. Від шлюбу сторони мають двох дітей. Спільне життя подружжя не склалося через регулярні побутові конфлікти та відсутність взаєморозуміння. З вересня 2024 року сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, сімейних стосунків не підтримують. Позивач вважає, що шлюб має формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, примирення сторін виключене. Спір щодо поділу майна та утримання дітей відсутній. У зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Процесуальні дії у справі. Заяви (клопотання) учасників справи. Ухвалою суду від 01 січня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак в позові клопотала про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила не надавати строк на примирення. Відповідач, в судове засідання не з`явився, проте від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Висловився, що позов підтримує та просить задоволити. З урахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 06.08.2006 перебувають у шлюбі, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с. 8). У шлюбі в сторін народилися двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] (а.с. 9, 10). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Оцінка та висновки суду. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із положеннями ст. 24, 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) кожен з подружжя вправі припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбу не допускається. Такі положення національного законодавства України відповідають статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно із ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 1 статті 105 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Відповідно до ст.110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Суд не може примусити позивача зберегти сім`ю, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідач позовні вимоги підтримує та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вбачає можливим прийняти визнання позову відповідачем. З огляду на позицію позивача щодо неможливості зберегти сім`ю, визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що шлюб необхідно розірвати не вживаючи заходів для примирення. Суд переконаний, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, за таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Згідно із ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно із ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові втрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача. Позивач у позовній заяві просила судові витрати залишити за нею, з урахуванням цього суд не вбачає підстав для стягнення судового збору з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved