Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до Хмельницької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, в обґрунтування якого вказала, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , який за життя залишив заповіт, посвідчений секретарем виконкому Шаровечківської сільської ради Хмельницького району, за умовами якого усе своє майно, що буде йому належати на день смерті заповів позивачці. До складу спадкового майна входить житловий будинок, розташований в с. Шаровечка та земельна ділянка площею 0,44 га. Після смерті батька позивачка фактично прийняла спадщину, з моменту його смерті і до теперішнього часу використовує земельну ділянку за цільовим призначенням, вступила в управління та володіння спадковим майном, а тому позивачка успадкувавши право власності на земельну ділянку , відповідно до Перехідних положень ЗК України, має право у встановленому законом порядку переоформити право власності на неї. Враховуючи, що спадкодавець на законних підставах набув право власності на земельну ділянку, але життя не встиг отримати правостановлюючий документ на вказану земельну ділянку, позивачка звернулася до суду та просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,25 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та на земельну ділянку площею 0,19 га, цільове призначення для ведення особистого підсобного господарства, розташовані по [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 02.06.2025 замінено неналежно відповідача Шаровечківську сільську раду Хмельницького району на належного відповідача Хмельницьку міську раду. Представник позивача подала заяву в порядку ст.ст. 43,49 ЦПК України, де просила визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер 6825089600:02:001:0195, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на земельну ділянку площею 0,18 га, кадастровий номер 6825089600:02:001:0194, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Представник Хмельницької міської ради подав відзив на позов, де вказав, що при вирішенні спору покладається на думку. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся в установленому законом порядку, подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , про що видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] . Родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] серія [NUMBER] та свідоцтвом про одруження [PERSON] та [PERSON] , серія [NUMBER] . За життя спадкодавець [PERSON] залишив заповіт, посвідчений 20.07.1999 секретарем виконкому Шаровечківської сільської ради Хмельницького району, за умовами якого усе своє майно, що буде йому належати на день смерті заповів [PERSON] 06.12.2010 Хмельницькою районною державною нотаріальною конторою на підставі заяви [PERSON] заведена спадкова справа № 796/10 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно довідки Шаровечківської сільської ради № 137 від 02.2000 померлий [PERSON] постійно проживав в с. Мацьківці, згідно з записом погосподарської книги № 301, [PERSON] належить житловий будинок з належними надвірними будівлями, який розташований на земельній ділянці площею 0,44 га. Згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 21.10.1986 [PERSON] належав житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS] . 06.12.2010 [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , до складу якого входить житловим будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . Листом від 11.04.2025 № 547/02-14 хмельницька районна державна нотаріальна контора відмовила у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] в частині земельної ділянки площею 0,44 га, що розташована за адресою с. Мацьківці на підставі державного акта серія ІІІ-ХМ № 036902, у зв`язку із відсутністю державної реєстрації права власності спадкодавця на вказане майно відповідно до чинного законодавства. [PERSON] звертаючись із вказаним позовом до суду вказала, що є спадкоємцем майна [PERSON] за заповітом, проте не може у позасудовому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину, спадкодавець за життя отримав у власність в порядку приватизації спірну земельну ділянку, а тому є підстави для визнання за нею права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У статті 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною п`ятою статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (стаття 1296 ЦК України). Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України). Судом встановлено, що згідно рішення 9-ї сесії Шаровечківської сільської Ради народних депутатів Хмельницького району Хмельницької області ХХІІ скликання від 10.12.1997 № 4 надано дозвіл на передачу у приватну власність земельної ділянки в порядку приватизації [PERSON] . Згідно державного акту про право приватної власності на землю серія ІІІ-ХМ № 036902 [PERSON] на підставі рішення Шаровечківської сільської ради від 10.12.1997 № 4 передано у власність земельну ділянку площею 0,44 га в с. Мацьківці на території Шаровечківської сільської ради, в т.ч. для обслуговування житлового будинку 0,25 га, ведення особистого підсобного господарства 0,19 га. Згідно з витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 30.12.2025 № НВ-4601957612025, НВ4601957612025 внесені відомості про земельні ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер 6825089600:02:001:0195, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,18 га, кадастровий номер 6825089600:02:001:0194, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по [ADDRESS] . Частиною першою статті 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено пунктом 1 частини третьої статті 152 ЗК України. Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до правової позицій Верховного Суду України, викладеної у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17 зазначено, що у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved