Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому, враховуючи заяву від 16.02.2026, просять визнати за: - [PERSON] в порядку спадкування після смерті бабці, [PERSON] , яка померла [INFO] , 1/6 частки права на земельну частку(пай), площею 2,75 умовних кадастрових гектари, що розташована на території Росолівецького старостинського округу Старокостянтинівської міської ради Хмельницького району Хмельницької області, яка належала для [PERSON] на підставі сертифіката на земельну частку (пай) серії ХМ №227583 від 04.11.1996 року. - [PERSON] в порядку спадкування після смерті бабці, [PERSON] , яка померла [INFO] , 1/6 частки права на земельну частку(пай), площею 2,75 умовних кадастрових гектари, що розташована на території Росолівецького старостинського округу Старокостянтинівської міської ради Хмельницького району Хмельницької області, яка належала для [PERSON] на підставі сертифіката на земельну частку (пай) серії ХМ №227583 від 04.11.1996 року. - [PERSON] в порядку спадкування після смерті бабці, [PERSON] , яка померла [INFO] , 1/6 частки права на земельну частку(пай), площею 2,75 умовних кадастрових гектари, що розташована на території Росолівецького старостинського округу Старокостянтинівської міської ради Хмельницького району Хмельницької області, яка належала для [PERSON] на підставі сертифіката на земельну частку (пай) серії ХМ №227583 від 04.11.1996 року. - [PERSON] в порядку спадкування після смерті бабці, [PERSON] , яка померла [INFO] , 1/6 частки права на земельну частку(пай), площею 2,75 умовних кадастрових гектари, що розташована на території Росолівецького старостинського округу Старокостянтинівської міської ради Хмельницького району Хмельницької області, яка належала для [PERSON] на підставі сертифіката на земельну частку (пай) серії ХМ №227583 від 04.11.1996 року. - [PERSON] в порядку спадкування після смерті бабці, [PERSON] , 1/6 частку права на земельну частку (пай), площею 2,75 умовних кадастрових гектари, що розташована на території Росолівецького старостинського округу Старокостянтинівської міської ради Хмельницького району Хмельницької, яка належала для [PERSON] на підставі сертифіката на земельну частку (пай) серії ХМ № 227583 від 04.11.1996, - [PERSON] в порядку спадкування після смерті брата [PERSON] , 1/6 частку права на земельну частку (пай), площею 2,75 умовних кадастрових гектари, що розташована на території Росолівецького старостинського округу Старокостянтинівської міської ради Хмельницького району Хмельницької, яка фактично була прийнята ним після смерті бабці [PERSON] , яка належала для [PERSON] на підставі сертифіката на земельну частку (пай) серії ХМ № 227583 від 04.11.1996. Позовні вимоги мотивовані тим, що спадкова справа до майна [PERSON] не заводилась та у зв`язку із втратою сертифіката на вищезазначену земельну частку (пай) спадщина позивачами не переоформлена, а нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на неї. Також, у зв`язку зі смертю власника [PERSON] , повторно отримати на її ім`я сертифікат на земельну частку (пай) неможливо, так як такий документ може бути оформлений та виданий лише власнику майна. У зв`язку із змінами в законодавстві, на даний час видача сертифікатів на право на земельну частку (пай), та/або їх дублікатів припинена. Аргументи учасників справи. Позивач, представник позивача у судове засідання не з`явилися; подали заяву, у якій просять розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву, в якій просить справу без участі представника ради згідно вимог чинного законодавства, у вирішенні покладається на розсуд суду. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 07.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 27.11.2025 витребувано докази. Ухвалою суду від 03.02.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Короткий зміст фактичних обставин справи. [INFO] померла [PERSON] (прабаба позивачів). Хмельницьким державним нотаріальним архівом повідомлено, що по даних архівного фонду Красилівської державної нотаріальної контори спадкова справа до майна [PERSON] в 2003-2004 р.р. не заводилась. Інформація з 2005 року викладена в інформаційній довідці зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину). Згідно довідки від 12.06.2025 №41, вона видана Росолівецьким старостинським округом Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про те, що за даними погосподарського обліку Росолівецької сільської ради в [ADDRESS] - проживала [PERSON] , яка народилася [INFO] , до дня смерті [INFO] . Крім неї в господарстві зареєстровані і проживали: -дочка, [PERSON] , [INFO] ; - зять, [PERSON] , [INFO] ; - правнук, [PERSON] , [INFO] .. Отже, [PERSON] на час смерті проживала разом із своєю дочкою [PERSON] , по [ADDRESS] . Відповідно до довідки № 64, виданої Росолівецьким старостинським округом Старокостянтинівської міської ради, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в фактичне управління спадковим майном з жовтня 2003 року вступила її дочка [PERSON] , [INFO] , яка закрила будинок на свій замок, взяла в користування речі домашнього вжитку. У листі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 11.12.2025 вказано, що згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП ім.Шевченка с.Росолівці, бувшого Красилівського району, Хмельницької області, на ім`я [PERSON] , зареєстровано право на земельну частку (пай), відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 227583 від 04.11.1996, реєстраційний номер № 332, на підставі розпорядження Красилівської райдержадміністрації № від 19.09.1996, отримання даного сертифікату засвідчено підписом власника у вищевказаній книзі реєстрації. Середній розмір земельної частки (паю) по КСП ім.Шевченка с.Росолівці, бувшого Красилівського району складає - 2,75 умовних кадастрових гектарів. Відповідно до листа від 24.12.2025, виданого Росолівецьким старостинським округом Старокостянтинівської міської ради [PERSON] мала право на земельну частку (пай) на підставі сертифіката ХМ 0227583, померла [INFO] , земельні частики (паї) були поділені на зборах власників земельних часток (паїв) реформованого КСП ім. Шевченка на терито\-рії Росолівецької сільської ради, які мають право на отримання державних актів на право власності на земельну ділянку 20.05.2007, відповідно, участі в розподілі вона не приймала. На території колишньої сільської ради сформовано земельні ділянки, які відносяться до невитребуваних паїв; одна із цих ділянок після оформлення спадщини може бути виділена спадкоємцям [PERSON] . Також, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається із земельної частки (пай), площею 2,75 умовних кадастрових гектари, що розташована на території Росолівецького старостинського округу Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області. Спадщину [PERSON] прийняла її дочка, бабця позивачів - [PERSON] , згідно ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, шляхом вступу у фактичне управління та володіння її спадковим майном. [INFO] померла [PERSON] , яка постійно проживала разом із позивачами в [ADDRESS] . Так, згідно довідки від 16.07.2025 №45, вона видана Росолівецьким старостинським округом Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про те, що за даними погосподарського обліку в [ADDRESS] проживала [PERSON] , до дня смерті [INFO] . Крім неї в господарстві були зареєстровані: внук- [PERSON] , 1989 року народження; внук- [PERSON] , 1990 року народження (помер [INFO] ); внук- [PERSON] , 1992 року народження; внук- [PERSON] , 1993 року народження; внучка- [PERSON] , 1995 року народження; внук- [PERSON] , 1997 року народження. Згідно постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії Красилівської державної нотаріальної контори від 04.07.2025, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] на земельну частку пай, що належало померлій [PERSON] , спадкоємцем якої була її дочка - [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Оскільки відсутній документ, яким би посвідчувалось право власності [PERSON] на земельну частку (пай). Згідно копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , її спадкоємцямим за законом є онуки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Також частка спадщини належала для [PERSON] , який помер. Відповідно до копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , його спадкоємцем за законом щодо усього майна є його брат [PERSON] . Зокрема, приватним нотаріусом видано свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.03.2023 № 265 та 266. Отже, [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] - 1/6 частки вище зазначеної земельної частки (пай), та 1/6 частки, прийнятої після смерті брата [PERSON] . Мотиви, з яких виходить суд, і застосовані норми права. Положеннями статей 1216, 1217, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Питання щодо спадкових прав після смерті [PERSON] регулюється законодавством, яке діяло на час її смерті, а саме: розділом 7 Цивільного кодексу України в редакції закону 1963 року. Так, стаття 529 ЦК УРСР ( в ред.1963 року) визначала першу чергу спадкоємців за законом, до кола яких відносились діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Пунктом 1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР 1963 року, визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Після смерті [PERSON] її спадкоємцем є донька [PERSON] , яка прийняла спадщину згідно ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) шляхом вступу у фактичне управління та володіння її спадковим майном. Після смерті [PERSON] її онуки (позивачі та [PERSON] ) є її спадкоємцями за законом. За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже, суду при розгляді справ про визнання права на спадкове майно належить встановити: факт смерті спадкодавця, коло спадкоємців, наявність (відсутність) заповіту, факт прийняття спадщини, наявність спадкового майна. Умовою для переходу в порядку спадкування права на спадкове майно є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Згідно роз`яснень п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай), основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до п.п. 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно абз. 3 ч. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність», паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). У відповідності з п. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Статтями 1,2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»встановлено, що право на земельну частку (пай) мають громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Статтею 392 ЦК України передбачено, якщо право власності спадкоємця на спадкове майно оспорюється або не визнається іншою особою, таке право підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання. Враховуючи, що баба позивачів набула право на вищезазначену земельну частку (пай) (належний її матері), після смерті баби позивачі є спадкоємцями за законом (а також [PERSON] , який помер), водночас нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу), суд вважає за необхідне визнати за позивачами право на таку земельну частку (пай). Обраний спосіб захисту права - визнання права, є ефективним, право позивачів підлягає захисту, оскільки іншого порядку визнання права в даному випадку не існує. Водночас, суд звертає увагу на те, що спадкоємцем по закону баби позивача був і її онук [PERSON] , який помер, який прийняв спадщину, однак не оформив своїх спадкових прав. Уже після смерті брата позивача він ( [PERSON] ) є його спадкоємцем. Отже, позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті як баби (на 1/6 частки), так і брата [PERSON] , якому право на земельну частку (пай) також перейшло по закону від баби (також на 1/6 частки). Розподіл судових витрат між сторонами. Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 та статтею 2 ЦПК України та враховує, що у даному випадку спір виник не внаслідок винних дій відповідача, який проти позову не заперечував, будь - яких дій, які б порушували право позивача, не вчиняв. Тому,

Outcome: approved