Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

У травні 2025 року ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому просило суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 41100,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить - 12000 грн, прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить - 27900 грн, прострочена заборгованість за комісією становить - 1200,00 грн та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог вказувало, що 11 лютого 2024 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 8055386. Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Мілоан» взяло на себе зобов`язання надати відповідачці на умовах, визначених договором, на строк, визначений п. 1.3 договору, грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2 договору, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається загальним строком на 105 днів з 11 лютого 2024 року і складається із пільгового (15 днів) та поточного (90 днів) періодів. Сума (загальний розмір) кредиту становить 12000,00грн. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 3060,00грн, які нараховуються за ставкою 1,7 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом означеного періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 24840,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,30 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом означеного періоду. Умовами кредитного договору передбачена видача кредитних коштів позичальнику безготівково, а саме шляхом переказу коштів на картковий рахунок. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Вказує, що ТОВ "Мілоан" надав кредитні кошти, в свою чергу відповідач не виконує свої зобов`язання за договором. 25 червня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» укладений договір відступлення прав вимоги № 107-МЛ, згідно із умовами якого ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до боржників ТОВ «Мілоан», в тому числі і до відповідача. Оскільки відповідачка не виконує взяті на себе зобов`язання, у веї виникла заборгованість, про стягнення якої позивач був вимушений звернутися до суду. Процесуальні дії: Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.05.2025 року визначено головуючого суддю Мартинцову І.О. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04.06.2025 року позовну заяву залишено без руху. Після усунення недоліків ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.06.2025 року відкрито провадження, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Сторонам надіслано копії ухвали про відкриття провадження у справі. Згідно із відповіддю Гребінківської селищної ради №435/04-25 від 21.05.2025 з Єдиного демографічного реєстру (а.с.68) відповідач [PERSON] значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] . За зареєстрованим місцем проживання відповідача неодноразово направлялась ухвала про відкриття провадження. Однак конверт повернувся з відміткою працівника Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Довідка поштового відділення з відміткою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутній за даною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Такої правової позиції дотримується Верховний суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 10 травня 2023 року у справі №755/17944/18, провадження №51-185св23. Отже, листи, що повернулися з відміткою в довідці поштового відділення про причину повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою» є належно врученими. До суду від відповідача відзив на позовну заяву, а також інші заяви та клопотання не надходили. Зважаючи на те, що судом вжито заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 8055386 від 11 лютого 2024 року, за умовами якого ТОВ «МІЛОАН» взяло на себе зобов`язання надати [PERSON] на умовах, визначених договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором (п. 1.1 договору). Пунктом 6.1. кредитного договору передбачено, що цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Додатком № 2 до договору про споживчий кредит №8055386 від 11 лютого 2024 року, є заява на отримання кредиту №8055386 (а.с. 21). За умовами договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 12000,00грн (п. 1.2 договору). Кредит надається строком на 105 днів з 11 лютого 2024 року по 26 травня 2024 року, що становить строк кредитування та включає: пільговий період (15 днів) та поточний період (90 днів) (п. 1.3 договору). Кінцевий термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата остаточного погашення заборгованості): 26 травня 2024 року (п. 1.4 договору). Комісія за надання кредиту: 1200,00 грн, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п. 1.5.1 договору). Відповідно до п.п. 1.5.2, 1.5.3 проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 3060,00грн, які нараховуються за ставкою 1,7 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом означеного періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 24840,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,30 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом означеного періоду. Умовами кредитного договору передбачена видача кредитних коштів позичальнику безготівково, а саме шляхом переказу коштів на картковий рахунок. Відповідно до п. 2.1. договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти № [NUMBER] . На підтвердження укладення та підписання відповідачем кредитного договору позивачем надана довідка про ідентифікацію від 14 жовтня 2024 року, з якої вбачається, що клієнт [PERSON] , з яким укладено договір №8055386 від 11 лютого 2024 року, ідентифікований ТОВ «Мілоан». Акцепт договору позичальником здійснено із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 452801, надісланого позичальнику 11 лютого 2024 року о 09:51 год на номер телефону [NUMBER] (а.с. 23). На підтвердження надання кредиту ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» надало копію платіжного доручення № 122700396 від 11 лютого 2024 року на суму 12000,00грн, в якому зазначений отримувач [PERSON] , номер картки № [NUMBER] , та призначення платежу: кошти згідно договору 8055386. На підтвердження заборгованості [PERSON] надано виписку з особового рахунка за кредитним договором № №8055386 від 11 лютого 2024 року, підписану представником ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (а.с. 29). Також позивачем надано відомість про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором, за підписом генерального директора ТОВ «МІЛОАН» (а.с. 27-28). 25 червня 2024 року між ТОВ «Мілоан» (кредитор) та ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги № 107-МЛ, за умовами якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» за плату, а ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуває права вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників до означеного договору відступлення права вимоги. Позивачем надані докази на підтвердження виконання зобов`язань, у тому числі, проведення розрахунків між сторонами означеного договору відступлення прав вимоги (а.с. 30-44). Із акту приймання-передачі реєстру боржників від 25 червня 2024 року до договору відступлення права вимоги № 107-МЛ від 25 червня 2024 року вбачається, що новий кредитор прийняв реєстр боржників від кредитора у загальній кількості 2886 (а.с. 48). Нормативно-правове регулювання спірних правовідносин та оцінка суду. Відповідно до частини 1статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно зі статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статті 12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з пункту 1 частини 1статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частини 3 статті 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (статті 514 ЦК України). Згідно зі статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень статтей 1077,1079 цього ж Кодексу за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор), яким може бути лише банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції, передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частина 1 статті 1078 ЦК України визначає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога) а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). З наведених обставин справи вбачається, що кредитний договір був украдений в електронній формі із застосуванням електронного цифрового підпису, що виходячи з наведених норм чинного законодавства є належною формою кредитного договору. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Кредитор, який заявляє вимоги про стягнення коштів за кредитним договором, зобов`язаний надати суду докази на підтвердження надання позичальнику кредиту. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Стаття 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Згідно із правововою позицією, яка була висловлена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 у справі № 161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором (провадження № 61-517св18), банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Відповідно до п. 62 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Суд зазначає, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за кредитним договором та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пунктів 46-52 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 відображення в обліку операцій банку і його клієнтів за безготівковими розрахунками здійснюється на підставі платіжних інструкцій, наданих/складених відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України з питань безготівкових розрахунків та виконання міжбанківських платіжних операцій в Україні в національній валюті. Первинні документи в паперовій/електронній формі повинні мати такі обов`язкові реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи, який/яка склав/склала документ/від імені якого/якої складений документ; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру; 5) посади осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення; 6) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції. Залежно від характеру операції та технології оброблення облікової інформації до первинних документів можуть уключатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції). Банк має право самостійно визначати інші додаткові реквізити первинних документів у паперовій/електронній формі. Первинні документи, які не містять обов`язкових реквізитів, є недійсними і не можуть бути підставою для бухгалтерського обліку. Детальний порядок здійснення безготівкових розрахунків регламентовано Інструкцією про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 № 163 (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), пункт 27 якої передбачає заповнення надавачем платіжних послуг реквізитів «дата прийняття до виконання» і «дата виконання» та засвідчення їх власноручним підписом уповноваженого працівника надавача платіжних послуг (зокрема, банку). На підтвердження перерахування відповідачу кредитних коштів позивач надав копію платіжного доручення № 122700396 від 11 лютого 2024 року на суму 12000,00грн, в якому зазначений отримувач [PERSON] , номер картки № [NUMBER] , та призначення платежу: кошти згідно договору 8055386. (а.с.26). Зазначене платіжне доручення не містить відмітки банку про перерахування коштів, підпису уповноваженої особи банку та не відповідає вимогам до проведення безготівкових розрахунків. Окрім того «Виписка з особового рахунка за кредитним договором від 11 лютого 2024 року № 8055386, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а, отже, не є належним доказом наявності заборгованості; даний розрахунок з зазначенням конкретного розміру заборгованості є документом, що створений самим позивачем, а відтак інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач. Таким чином, ТОВ «ФК «Кредит - Капітал»» не надано доказів на підтвердження дійсного зарахування кредитних коштів на банківські рахунки відповідача (реквізити банківської платіжної картки), позивачем не доведено фактичного користування відповідачем кредитними коштами, тому відсутні підстави задоволення позовних вимог позивача. При цьому, ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» питання про витребування додаткових доказів перед судом не порушувало. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати стягненню на користь позивача не підлягають. На підставі викладеного

Outcome: dismissed