Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

У листопаді 2025 до суду надійшла позовна заява [PERSON] , яка подана адвокатом Сабліною Юлією Сергіївною, в якій позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування позову вказано, що з 14.02.2021 позивач перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Подружжя тривалий час не проживає разом. Через відсутність контакту й спільного бажання бачитись та жити разом, у сторін зникло почуття любові, поваги та розуміння, поступово стосунки між подружжям зіпсувались. Шлюб існує формально, тому подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить кожному із сторін. 17.11.2025 ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у відкритому судовому засіданні 22.12.2025. У позовній заяві позивач заявила про розгляд справи без її участі. 22.12.2025 від відповідача на адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про розгляд справи повідомлявся у встановленому порядку, з відзивом (запереченням) на позов до суду не звертався, тому суд ухвалив провести у справі заочний розгляд на підставі ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. З 14.02.2021 [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис 143. Від спільного проживання сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 477. При вирішенні справи суд зазначає наступне. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. У даній справі суд враховує, що позовна заява про розірвання шлюбу надійшла до суду 12.11.2025, сторони для надання пояснень в судове засідання не з`явились повторно та будь-яких інших заяв (клопотань) на час вирішення справи на адресу суду не надходило. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved