Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення фактуналежності документа, в якій заявник просить суд встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючого документу, а саме трудової книжки серії [NUMBER] від 02 лютого 1984 року. В обґрунтування заяви вказано, що заявник [PERSON] звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області для призначення їй пенсії за віком. Заява була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області, за результатами чого було винесено рішення про відмову у призначенні пенсії № 084650012413 від 15 квітня 2025 року. Підставою для відмови стала відсутність необхідного стажу, який дає право на пенсію. За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди, згідно з трудовою книжкою заявника, оскільки на першій сторінці наявне виправлення у прізвищі « [PERSON] » (російською), виправлення не завірено належним чином, відповідно до Інструкції. Водночас, періоди з 01.02.1999 року по 18.05.2013 року зараховано до загального страхового стажу за даними, які містяться у реєстрі застрахованих осіб і Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Після чого заявник звернулася до Державної установи «Веселівський виправний центр (№ 8)» із заявою стосовно підтвердження трудового стажу у совхозі за період з 11.06.1987 року по 18.04.2005 року. Листом № 93 від 15.05.2025 року заявнику було повідомлено про те, що особові справи та службова документація не були евакуйовані на підконтрольну Україні територію та залишилась на тимчасово непідконтрольній території у межах постійної дислокації установи, тому підтвердити трудовий стаж заявника у совхозі «Озерний» не виявляється можливим. Отже, розбіжності у написанні прізвища заявника перешкоджають реалізації її права на пенсійне забезпечення. Ухвалою судді Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 23 липня 2025 року справу передано за підсудністю до Олександрівського районного суду міста Запоріжжя (а.с.18-19). На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 серпня 2025 року, головуючим суддею по вищезазначеній цивільній справі було визначено суддю [PERSON] (а.с.23). Ухвалою Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 27 серпня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с.25-26). Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 жовтня 2025 року, у зв`язку із звільненням судді [PERSON] з посади, головуючим суддею по вищезазначеній цивільній справі визначено суддю Яцун О.О. (а.с.37). Ухвалою Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 09 жовтня 2025 року вищезазначену цивільну справу прийнято до провадження, постановлено розглядати справу за правилами окремого провадження і призначено справу до розгляду (а.с.38). У судове засідання заявник [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи, не з`явилася (а.с.45), проте, надала до канцелярії суду заяву, із змісту якої вбачається, що заявник просить суд розглянути справу без її участі, заяву підтримує у повному обсязі та просить задовольнити (а.с.47). Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, до судового засідання також не з`явився (а.с.46), проте, через підсистему «Електронний суд» було подано до суду заяву, із змісту якої вбачається, що представник заінтересованої особи просить суд розглянути справу за відсутності представника за наявними матеріалами у межах чинного законодавства (а.с.42). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі обставини по справі, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами даної цивільної справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії паспорта серії [NUMBER] , виданого Веселівським РВ УМВС України в Запорізькій області 04 липня 2002 року, повне прізвище, ім`я та по-батькові заявника зазначено як « [PERSON] » (« [PERSON] » російською мовою), [INFO] , місце народження: с. Озерне Веселівського району Запорізької області (а.с.4-4а). Відповідно до картки платника податків № [NUMBER] , виданої 21.04.2025 року Запорізькою ДПІ Головного управління ДПС у Запорізькій області, повне прізвище, ім`я та по-батькові заявника зазначено як « [PERSON] » (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06 травня 1965 року Білоріцькою с/радою Веселівського району Запорізької області, повне прізвище, ім`я та по-батькові заявника зазначено як «[PERSON] »,[INFO] (а.с.16). Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 21 лютого 1987 року Білоріцькою с/радою Веселівського району Запорізької області, повне прізвище, ім`я та по-батькові заявника зазначено російською мовою як «[PERSON] »,[INFO] . При укладенні шлюбу заявник змінила прізвище на « [PERSON] » (російською мовою)(а.с.12). Як вбачається із копії трудової книжки заявника серії [NUMBER] , дата заповнення 02 лютого 1984 року, прізвище заявника первинно було внесено російською мовою як « [PERSON] », яке згодом було виправлено (російською мовою) на « [PERSON] » (а.с.9-11). Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області було ухвалено рішення № 084650012413 від 15 квітня 2025 року про відмову у призначенні пенсії заявнику [PERSON] . Підставою для відмови стала відсутність необхідного стажу, який дає право на пенсію. До загального страхового стажу не зараховано періоди згідно з трудовою книжкою серії [NUMBER] від 02.02.1984 року, оскільки на першій сторінці наявне виправлення у прізвищі « [PERSON] » (російською), не завірене належним чином відповідно до Інструкції. Водночас, періоди з 01.02.1999 року по 18.05.2013 року зараховано до загального страхового стажу за даними, які містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (з.б.а.с.7 - а.с.8). Листом Державної установи «Веселівський виправний центр (№ 8)» № 93 від 15.05.2025 року було надано відповідь на звернення заявника [PERSON] та повідомлено про те, що особові справи персоналу та службова документація не були евакуйовані на підконтрольну Україні територію, та залишилась на тимчасово непідконтрольній території в межах постійної дислокації установи ( [ADDRESS] ), тому підтвердити трудовий стаж заявника у совхозі «Озерний» не виявляється можливим (а.с.14). Відповідно до довідки № 30 від 22.05.2025 року, виданої Веселівською селищною військовою адміністрацією Мелітопольського району Запорізької області на звернення заявника [PERSON] , яка до окупації території Веселівської громади проживала в с. Озерне Мелітопольського району Запорізької області, не виявляється за можливе підтвердити стаж роботи [PERSON] , [INFO] , укомбінаті громадського харчування, за період з 14.06.1984 року по 05.05.1987 року, оскільки трудовий архів не було евакуйовано на підконтрольну Україні територію (а.с.15). Розбіжність написання прізвища заявника у трудовій книжці, свідоцтві про укладення шлюбу та паспорті громадянина України, на теперішній час перешкоджає їй в призначенні пенсії за віком. Статтею 293 ЦПК України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до пункту 5) частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до роз`яснень, які викладені у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. У пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року зазначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і, що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, до заяви про призначення пенсії додаються документи про стаж, визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року. Згідно пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Пунктом 26 зазначеного вище Порядку, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує стаж роботи, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом громадянина України або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Відповідно до частин 1, 5 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку. За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Встановлення факту належності документів дозволить в подальшому заявнику реалізувати своє право на призначення пенсії за віком. Згідно пункту 6) частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності заявнику трудової книжки серії [NUMBER] від 02 лютого 1984 року. У даному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності документа. Аналізуючи наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] належить трудова книжка серії [NUMBER] , яка заповнена 02 лютого 1984 року. Отже, встановлення даного юридичного факту необхідне заявнику, оскільки наявність розбіжностей у документах може позбавити заявника можливості скористатися своїм законним правом на призначення пенсії за віком, а відтак суд вважає заяву заявника обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки виправити особисті дані заявника іншим шляхом немає можливості. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Заявником при поданні до суду заяви було сплачено судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. (а.с.1), який відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України, не підлягає відшкодуванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved