Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

У грудні 2025 року представник ТОВ «Цикл Фінанс» - Жабченко Т.М. через підсистему «Електронний суд» звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що 03.11.2018 року між АТ «ОТП Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 2021240553, відповідно до якого останньому відкрито рахунок та встановлено ліміт кредитної лінії у сумі 3 500 грн. Однак, відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, внаслідок чого 18.08.2021 року АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Цикл Фінанс» уклали Договір факторингу, яким відступлено право вимоги за кредитним договором № 22021240553 на корить позивача. Таким чином, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість в загальному розмірі 4 427,55 грн., витрати на оплату судового збору в сумі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн. Ухвалою судді від 22.12.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі та не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомленою про дату, час і місце судового засідання за зареєстрованим місцем проживання. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 03.11.2018 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2021240553. З аналізу наданого примірника кредитного договору № 2021240553 вбачається, що він складається з двох розділів, які фактично за своїм змістом є двома окремими договорами та мають свої індивідуально визначені умови. Так, відповідно до розділу І, 03.11.2018 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2021240553 згідно умов якого Банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах. Загальний розмір кредиту 6676,62 грн. на придбання товару у продавця ТОВ «Сав-Дістрибьюшн», строк кредитування 24 місяці, фіксована процентна ставка у розмірі 0,01 % річних. Датою надання банком та отримання Позичальником Кредиту вважається дата підписання позичальником кредитного договору. Кредит надається шляхом перерахування за дорученням позичальника коштів на поточний рахунок продавця і на придбання товару. Розділ ІІ договору, а саме Заява-Анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 2021240553_CARD від 03.11.2018 року включає у себе умови відкриття поточного (карткового) рахунку та отримання електронного платіжного засобу. За умовами обслуговування кредитної лінії за користування кредитом банк нараховує відсотки, які розраховуються банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається Тарифами банку та Інформаційним листком, який є невід`ємною частиною та додатком до Договору. Розмір процентної ставки становить 5 % в місяць, впродовж пільгового періоду розмір процентної ставки складає 0,01 % річних. Як вбачається з паспорту споживчого кредиту, в ньому визначено умови кредитування окремо для кредиту та кредитної лінії. Так, ліміт кредиту 6976,62 грн., кредитної лінії - 3500 грн. з можливістю збільшення відповідно до кредитного договору. Строк кредитування за кредитом 24 місяці, кредитна лінія - 36 місяців з можливістю пролонгації. З позову вбачається, що відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками відповідно до умов договору. Разом з цим, суд зауважує, що відомостей про погашення відповідачем заборгованості та детальний розрахунок заборгованості, матеріали справи не містять. 18 серпня 2021 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено Договір факторингу № 18/08/21, згідно якого первісний кредитор АТ «ОТП Банк» відступив на користь нового кредитора ТОВ «Цикл Фінанс» права вимоги за Кредитним договором № 2021240553 від 03.11.2018 року, продукт (CARD), укладеним між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] , разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами. Згідно Договору факторингу сума боргу перед новим кредитором ТОВ «Цикл Фінанс» становить 4427,55 грн., із яких: заборгованість по тілу кредиту: 2900 грн., заборгованість по відсотках: 1527,55 грн. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно з ч. 2ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у встановлений договором строк. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов`язання, за змістом якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановленому факту відповідають договірні правовідносини сторін, врегульовані ст.ст.1049,1050 ЦК України та полягають в праві позивача вимагати від відповідача виконання взятого на себе зобов`язання та в обов`язку відповідача виконати взяті зобов`язання належним чином. Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом Відповідно до ч.1ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підтвердження виконання зобов`язання за кредитним договором № 2021240553 представником позивача надано копію кредитного договору № 2021240553 від 03.11.2018 року, паспорт споживчого кредиту, графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту, Анкету-Заяву на отримання кредиту/Опитувальний лист, копію паспорту та ідентифікаційного коду відповідача, розрахунок-фактуру від 03.11.2018 року ТОВ «Сав-Дістрибьюшн», копію квитанції про придбання товару, акт приймання-передачі товару/послуг від 03.11.2018 року, видаткову накладну та розписку про отримання картки № [NUMBER] з терміном дії 07/21. Таким чином, позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2021240553 продукту (CARD), але не надано доказів виконання первісним кредитором обов`язку щодо надання кредитних коштів та користування ними, що мало б відображення у розрахунках заборгованості за договором та виписках по рахунку. У постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц (провадження № 61-517св18) зроблено правовий висновок про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону України підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до п. 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже, виписка з рахунку особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 25.05.2021 року у справі № 554/4300/16-ц (провадження № 61-3689св21), від 26.05.2021 року у справі № 204/2972/20 (провадження № 61-168св21), від 13.10.2021 року у справі № 209/3046/20 (провадження № 61-9207св21), від 01.12.2021 року у справі № 752/14554/15-ц (провадження № 61-14046св21), від 01.06.2022 року у справі № 175/35/16-ц (провадження № 61-648св21, ЄДРСРУ № 104644740). Вивчивши подані позивачем докази на підтвердження викладених у позові обставин, судом встановлено, що позивачем не надано суду розрахунок заборгованості, виписку по рахунку, а отже суд позбавлений можливості встановити дійсний розмір заборгованості відповідача по кредитному договору № 2021240553 продукту (CARD), а тому суд приходить до висновку про відмову у позові, як належними та допустимими доказами не доведеному. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу та сплату судового збору.

Outcome: dismissed