Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

04.09.2025 року позивач в особі свого представника за довіреністю адвоката Альховської Ірини Богданівни засобами електронного суду звернувся до суду із заявою, в якій просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №4885262476 від 25.02.2021 року строком на 36 місяців, укладеним між відповідачем та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», який був отриманий позивачем у порядку відступлення права вимоги 20.09.2021 року на підставі договору факторингу №200921 року та реєстру прав вимоги щодо відповідача, на суму 75264,20 грн. станом на 12.05.2025 року, з яких 44466,27 грн. - сума заборгованості за основним боргом, 6,08 грн. - сума заборгованості за річними відсотками та 30791,85 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого при зверненні до суду судового збору у розмірі 2422,40 грн. В обгрунтування позову було зазначено, що відповідач, отримавши кошти у товаристві з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», вимога за якими була згодом придбана позивачем, належним чином свої зобов`язання не виконує, що є підставою для стягнення з нього отриманих кредитних коштів з відповідними процентами, що відповідає вимогам укладеного первинного кредитного договору та є відповідним способом захисту прав кредитора. Ухвалою судді від 22.09.2025 року провадження у справі було відкрито у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, наданий сторонам час для подання усіх заяв по суті позову (а.с.55). 24.11.2025 року позивач в особі свого представника надав суду заяву про долучення доказів, до якої долучив докази оплати позивачем первинному кредитору ціни фінансування за договором факторингу від 20.09.2021 року (а.с.61-63). Позивач та його представниця вказану ухвалу отримали засобами електронного суду у порядку ч.5 ст.272 ЦПК України (а.с.57-58), а відповідач - засобами поштового зв`язку (а.с.60). Інші заяви, клопотання у справі відсутні та інші процесуальні дії у справі не застосовувалися. Відзив від відповідача до суду не надходив. Розгляд справи проводиться у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Можливість ухвалення заочного рішення в такому випадку не передбачена. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 25.02.2021 року між відповідачем та первинним кредитором товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансовою компанією «Центр фінансових рішень» був укладений кредитний договір №4885262476, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти від позивача у сумі 63581,83 грн. строком на 36 місяців до 23.02.2024 року зі сплатою 3% щомісячних процентів та 0,01 річних процентів на суму кредиту відповідно до погодженого графіку повернення (а.с.7-8). Надання кредиту було пов`язано із рефінансуванням відповідача первинним кредитором в межах кредитного договору №2884791810 від 01.07.2020 року із додатковими платежами як-от платежі зі страхування та інші супутні послуги. Кошти відповідачем були отримані, що підтверджується первинним бухгалтерським документом - випискою по рахункам по кредитному договору №4885262476 з 25.02.2021 року до 12.05.2025 року (а.с.25, зворотній бік - 39). Відповідач здійснював платежі як на користь первинного кредитора, так і позивача до 24.02.2022 року, після чого жодних платежів на користь позивача чи первинного кредитора не здійснив. Позивач набув право вимоги до відповідача на підставі договору факторингу №2009201 від 20.09.2021 року між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (а.с.16, зворотній бік - 23) з реєстром прав вимоги за 20.09.2021 року за порядковим номером 9097 на суму кредиту з урахуванням щомісячного та річного проценту за місяць (а.с.12). Позивач сплатив первинному кредитору ціну фінансування за договором за 20.09.2021 року у повному обсязі у розмірі 2143882,17 грн. (а.с.63, зворотній бік). Відповідач домовленостей як з первинним кредитором, так і з позивачем не дотримав, зокрема допустив неналежне виконання погоджених умов договору, що спричинило виникнення простроченої заборгованості по щомісячним та річним процентам, що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 12.05.2025 року у період, коли право вимоги за кредитом перейшло до позивача по справі (а.с.40-42). Відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд погоджується з визначеним позивачем розміром отриманого кредиту та нарахованих відсотків у період дії договору між сторонами, який припинився 23.02.2024 року, оскільки таке нарахування відповідає умовам укладеного між первинним кредитором та відповідачем договору, які відповідач належним чином не сплачував. Обмежень щодо передання права вимоги іншим особам кредитним договір між первинним позивачем та відповідачем не містить. Нарахування відсотків позивачем здійснювалося до 01.07.2023 року. Враховуючи, що суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за розгляд справи у суді у розмірі сплаченого судового збору у сумі 2422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved