Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

21.11.2025 адвокат Струс Н.Я. в інтересах [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , третя особа: Городоцький районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про зняття арешту з нерухомого майна позивача, накладеного державним виконавцем Відділу ДВС Городоцького районного управління юстиції Велитяк М.С. на підставі виконавчого листа АЕ 62 від 11.10.1993, мотивуючи тим, що звернення до Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з вимогою про зняття арешту не дало позитивних результатів, оскільки було повідомлено, що виконавче провадження у якому накладався арешт на все його майно, знищено за закінченням терміну зберігання. На даний час заборгованості у позивача немає, але так як виконавче провадження закінчено та таке знищено, виконавча служба не має можливості зняти арешт з майна. Тому просить позов задовольнити, оскільки наявність накладеного арешту на майно перешкоджає позивачу належним чином вільно володіти, розпоряджатись та користуватись своєю власністю. Позивач в судове засідання не з`явився, 27.01.2026 його представник адвокат Струс Н.Я. подала заяву у якій позовні вимоги підтримала, просила про розгляд справи за відсутності сторони позивача (а.с.27) Відповідачка [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, 26.01.2026 подала заяву про розгляд справи за її відсутності, жодних претензій майнового характеру до [PERSON] щодо заборгованості по аліментах немає (а.с.25) Представник третьої особи Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до суду не з`явився, належно та вчасно був повідомлений про день, час, місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що на виконанні Городоцького районного відділу ДВС Західного МУ МЮУ перебувало виконавче провадження з примусового виконання рішення Городоцького районного суду Львівської області від 04.11.1993, справа №2-378/93 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 30000 крб., щомісячно з 11.10.1993 до 18.06.1996. На підставі виконавчого листа АЕ 62 від 11.10.1993, виданого Городоцьким районним судом Львівської області, державним виконавцем Велитяк М.С. органу державної виконавчої служби Городоцького районного управління юстиції відкрито виконавче провадження в межах якого накладено арешт на все нерухоме майно боржника [PERSON] , [INFO] , та оголошено заборону його відчуження. Зазначене обтяження зареєстровано 27.08.2010 реєстратором Львівська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, реєстраційний номер обтяження 10181368. Із листа в.о. начальника Городоцького ВДВС Миколайчук Б.В. №6-29/24/90 від 19.11.2025 вбачається, що зняти арешт з нерухомого майна позивача не вдається можливим, оскільки матеріали означеного виконавчого провадження знищені, у зв`язку із закінченням терміну його зберігання, тому з огляду на положення ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.319 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ст.317 ЦК України власнику належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦПК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1, 2 ст.56 Закону України«Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Згідно ч. 4 ст.59 Закону України«Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Порядок зняття арешту по завершеним виконавчим провадження визначено у п. 15 розділу VШ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Мiнiстерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, а вiдповiдно до ч. 5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. З урахуванням вищенаведеного, враховуючи, що позивач не може в іншому порядку зняти арешт з майна, матеріали виконавчого провадження не збереглися, відсутні відомості про відкриті виконавчі провадження щодо позивача та внесення його в Єдиний реєстр боржників або наявності спору стосовно нерухомого майна суд вважає, що наявні підстави для скасування арешту на все майно позивача. Враховуючи наведене та на підставі ст.ст. 12, 81, 141, 200, 206, 247, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved