Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором та судові витрати. На обґрунтування позову зазначено, що 14 лютого 2019 року між КС "Українська Кредитна Спілка" та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит № 360, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 7000 грн. на строк 12 місяців з дати його надання, а відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 35 % річних. Відповідач свої зобов`язання кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість відповідача у розмірі 20501,65 грн., яка складається із заборгованості за основною сумою кредиту в розмірі 6419,01 грн. та несплачених процентів в розмірі 14082,64 грн. Враховуючи, що відповідач покладених на нього обов`язків не виконав, просить стягнути заборгованість, що утворилась по кредитному договору. 31 жовтня 2025 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, відзиву не подала, про місце та час розгляду справи, відповідно до ст. 128 ЦПК України, була повідомлена належним чином. Враховуючи згоду представника позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутність відповідачів на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 14 лютого 2019 року між сторонами було укладено договір про надання коштів у позику № 360, відповідно до якого позивач надав відповідачеві кредитні кошти у розмірі 7000 грн., шляхом їх перерахування на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , строком на 12 місяців, а останній зобов`язався повернути кредитні кошти та сплачувати відсотки за користування кредитом в розмірі 35 % річних, що підтверджується копією договору з додатками та платіжним дорученням (а.с. 15-16, 19). Відповідач прострочив виконання зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 11 серпня 2025 року утворилась заборгованість в розмірі 20501,65 грн., яка складається із заборгованості за основною сумою кредиту в розмірі 6419,01 грн. та несплачених процентів в розмірі 14082,64 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 17-18). Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно ст. 625 та ст. 1052 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та у разі невиконання ним обов`язків, встановлених договором позики, позикодавець (позивач) має право вимагати від відповідача дострокового повернення позики та сплати належних йому процентів. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За умовами ст. 1049 та ст. 625 ЦК України, після закінчення строку дії договору, на підставі якого виникло грошове зобов`язання, на існуючий борг нараховуються проценти та застосовується цивільна відповідальність за порушення умов договору. У випадку, якщо розмір процентів не передбачений договором, то проценти нараховуються на борг на рівні облікової ставки НБУ (ВСУ від 7.09.2016 року у справі за № 6-1412цс16). Проаналізувавши встановлені обставини по справі, суд приходить до висновку, що укладений між сторонами кредитний договір відповідає вимогам закону, зобов`язання по договору відповідачем у встановлений строк не виконані, сума заборгованості по тілу кредита та відсоткам підтверджена документально, тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у справі, пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: approved