Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

До Тарутинського районного суду звернулась заявник [PERSON] з заявою, в якій просить оголосити [PERSON] , [INFO] , уродженця селища Бессарабське Болградського району Одеської області померлим. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] є її батьком. Приблизно у березня квітні 1999 року [PERSON] виїхав за межі населеного пункту Бессарабське Болградського району Одеської області (колишнє селище Тарутине Тарутинського району Одеської області). З того часу його ніхто не бачив і ніяких відомостей про нього немає. Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 05 квітня 2000 року [PERSON] , [INFO] визнано безвісно відсутнім. Оголошення [PERSON] , [INFO] померлим надасть заявнику змогу належним чином прийняти спадщину та оформити її. У судовому засіданні заявник заяву підтримала в повному обсязі. Пояснила, що оголошення померлим її батька [PERSON] , [INFO] необхідно їй для оформлення спадщини. Представник заявника адвокат Михайлова К.А. в судовому засіданні заяву заявниці підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи Бессарабської селищної ради Болградського району Одеської області - у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про згоду з позовними вимогами та розгляд справи за його відсутністю. Представник заінтересованої особи Арцизького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - у судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд, вислухавши доводи, думку та пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає вимоги заявника про оголошення особи померлою підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили, що дійсно [PERSON] , [INFO] приблизно з 1999 року по теперішній час на території сільської ради відсутній, місце знаходження його невідоме. Також, в судовому засіданні встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується записом акта про народження №77 від 02 листопада 1970 року. З запису акту про укладення шлюбу №52 від 21 листопада 1992 року вбачається, що 21 листопада 1992 року зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , внаслідок чого остання отримала прізвище « [PERSON] ». [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно розпорядження органу приватизації при Тарутинській селищній раді від 22 січня 1999 року №2, видано свідоцтво про право власності на житло, згідно якого [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] , [PERSON] належить на праві приватної спільної сумісної власності квартира [ADDRESS] загальною площею 56.8 кв. м. Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області №2-247/2000 від 05 квітня 2000 року [PERSON] , [INFO] визнано безвісно відсутнім. 12 червня 2000 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, внаслідок чого остання отримала прізвище « [PERSON] », про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис №30, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . 17 березня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тарутинського районного управління юстиції Одеської області за актовим записом №12 зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , внаслідок чого остання отримала прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб. 01 червня 2019 року Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області за актом записом №1259 зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , внаслідок чого остання отримала прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . З листа Болградського РВП ГУНП в Одеській області №64/1-15пз від 17 березня 2025 року вбачається, що працівниками вп №2 Болградського РВП ГУНП в Одеській області проводились розшукові заходи, направлені на встановлення місцезнаходження [PERSON] , [INFO] , в ході проведення яких отримати інформацію або встановити його місцезнаходження на території України не виявилось можливим. Згідно листа КП «Бессарабське БТІ» №01/04 від 21 березня 2025 року, 28 січня 1999 року в реєстровій книзі №8 за реєстровим номером 66 зареєстровано право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22 січня 1999 року, виданого органом приватизації при Тарутинській селищній раді згідно розпорядження №2 від 22 січня 1999 року. Згідно листа Арцизького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №233/247-18 від 04 квітня 2025 року, за даними Державного реєстру актового запису про смерть складеного відносно [PERSON] , [INFO] не виявлено. З Акту опитування свідків від 14 квітня 2025 року вбачається, що свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтверджують, що дійсно [PERSON] , [INFO] приблизно з 1999 року по теперішній час на території сільської ради відсутній, місце знаходження його невідоме, належним йому на праві власності майном [PERSON] не опікується та не утримує його. Відповідно до листа Бессарабської селищної ради Болградського району Одеської області №1135/01-13 від 21 травня 2025 року, згідно запису у картотеці зареєстрованих осіб Тарутинської селищної ради, [PERSON] , [INFO] знято з місця реєстрації (квартира [ADDRESS] ) в 2000 році на підставі рішення Тарутинського районного суду Одеської області №2-247/2000 від 05 квітня 2000 року. Згідно даних, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за період з 1998 року по 2003 рік, відомості про [PERSON] в реєстрі відсутні, що підтверджується листом Головного УПФУ в Одеській області від 22 травня 2025 року. Відповідно до листа Головного управління ДПС в Одеській області №13480/5/15-32-12-02-05 від 05 серпня 2025 року, [PERSON] було присвоєно РНОКПП [NUMBER] , згідно наявних відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, за період з січня 2004 року по травень 2025 року інформація про доходи відсутня. З листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №19/88138-25-Вих від 06 листопада 2025 року вбачається, що зберігання в базі даних інформації з персональними даними осіб впродовж 10 років здійснюється з 08 листопада 2017 року, відомостей про перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином України [PERSON] , [INFO] в період з 08 листопада 2017 року по 31 травня 2025 року в базі даних не виявлено. Отже, суд вважає, що заявник по справі правомірно звернувся до суду з даною заявою, оскільки заяву про оголошення фізичної особи померлою може подати будь-яка особа, заінтересована у зміні правового статусу громадянина, якщо його тривала відсутність перешкоджає здійсненню особистих і майнових прав, охоронюваних законом. Цивільно-правові підстави оголошення громадянина померлим регулюються Цивільним кодексом України у редакції 2003 року та главою 4 Цивільно-процесуального кодексу України про розгляд судом справ про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до пункту 3 частини 2статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно норм ЦК України та ЦПК України, рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців. Так, у відповідності до положень ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Частиною 3 статті 46 ЦК України передбачено, що фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» також роз`яснено, що на відміну від акту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місцем у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. Судом приймається до уваги, що оголошення фізичної особи померлою зумовлено необхідністю захисту майнових прав та інтересів громадян, які мають певні правовідносини з особою, тривала відсутність якої позбавляє їх можливості користуватися своїми правами. При судовому розгляді справи судом були з`ясовані предмет заявлених вимог заявниці, обставини відсутності батька заявниці, наявність юридичного інтересу заявниці, а також суд визначився з правовою оцінкою і кваліфікацією вимог та послався на норму закону, що регулює відповідні відносини. На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що обставини, які виникли, порушують права та інтереси заявника, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі, так як заявлена відповідно до чинного законодавства України, є обґрунтованою, законною та доведеною у ході судового розгляду. Стаття 47 Цивільного кодексу України передбачає, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Також, судом роз`яснено заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. На підставі викладеного,

Outcome: approved