Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект центр" (далі ТзОВ "Коллект центр") 01.12.2025 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 386581 від 15.10.2020 в сумі 30743,88 грн., понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422 грн 40 коп. та 13000 грн. витрат на правову допомогу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 15.10.2020 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] укладено Договір № 386581 строком на 730 днів зі сплатою процентів. Між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТзОВ "Коллект центр" укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 386581 від 15.10.2020 в сумі 30743 грн 88 коп. перейшло до ТзОВ "Коллект центр". В порушення умов Договору відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 01.12.2025 загальний розмір заборгованості відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № 386581 від 15.10.2020 становить 30743 грн. 88 коп., з яких: 13484, 42 грн - заборгованість за тілом кредиту, 17259,46 грн забогованість за процентами. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, у поданій в суд позовній заяві просила про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідачка двічі до суду не з`явилася, відзиву на позов не подала, причини неявки суду не повідомила, хоча належно була повідомлена про час та дату судового засідання. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, давши належну оцінку доказам у справі, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з наступних міркувань. Із представлених доказів встановлено, що 15.10.2020 між [PERSON] та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 386581, згідно якого відповідачу були перераховані кредитні кошти на банківську картку в сумі 15000 грн. строком на 730 днів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто (ст. ст. 525-527 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Із наданих представником позивача та досліджених судом документів (зокрема виписки за договором споживчого кредиту) встановлено, що відповідачка користувалася наданими кредитодавцем кредитними коштами та порушила умови вказаного договору і має прострочену заборгованість. Так, згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 386581 від 15.10.2020 станом на 10.01.2023 загальний розмір заборгованості становить 30743,88 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 13484,42 грн, заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги - 17259,46 грн. 26.11.2021 було укладено Договір факторингу № 26-11/2021/13, відповідно до умов якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» (первісний кредитор) відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про надання споживчого кредиту № 386581 від 15.10.2020, що укладений між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та позичальником [PERSON] . У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за Договором про надання споживчого кредиту № 386581 від 15.10.2020, що укладений між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та позичальником [PERSON] . Відповідно до реєстру боржників до Договору Факторингу № 10-01/2023 від 10.01.2023 ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло грошової вимоги до відповідачки в сумі 30743,88 грн. Відповідно до вищевказаного договору факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі. Право на одержання яких належить клієнту. Сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається у момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників, після чого фактор став кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст. 610 ЦК України). Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТОВ «Коллект Центр» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем [PERSON] . Оскільки відповідачка [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання по погашенню заборгованості за договором № 386581 від 15.10.2020, станом на 01.12.2025 у неї виникла заборгованість в сумі 30743,88 грн., яка підлягає стягненню з неї в користь позивача. Згідно із ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог. Частиною 1 статті 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Представник позивача просила стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 13000 грн. Відповідно до ч.3, 4ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: Договір про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024, укладений між ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням "Лігал Ассістанс", Заявку на надання юридичної допомоги № 1479 від 01.10.2025 року, Тарифи на надання юридичних послуг АО «Лігал Ассістанс», Витяг з акту № 15 про надання юридичної допомоги від 31.10.2025, згідно з яким вартість наданої юридичної допомоги становить 13000 грн. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правничу допомогу, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи вказані у статях 137,141 ЦПК України критерії. Предметом позову ТОВ «Коллект Центр» є стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача в загальному розмірі 30743.88 грн, зокрема тіло кредиту 15000 грн, яка є незначною. Дана справа є типовою та нескладною за своєю суттю. Підготовка адвокатом позову не вимагала аналізу великого обсягу документів та значних затрат часу. Верховний Суд у постанові від 06.03.2019 у справі № 910/15357/17, додатковій постанові від 05.09.2019 у справі № 826/841/17 зазначив, що суд може зменшити суму судових витрат не тільки за клопотанням іншої сторони судового провадження, а і самостійно з посиланням на приписи процесуального законодавства та практику Європейського суду з прав людини. Враховуючи наведені обставини, предмет спору, складність справи, виходячи із засад реальності та співмірності суд вважає, що розмір витрат на правову допомогу у цій справі, який включає в себе усну консультацію з вивченням документів та складення позовної заяви, яка подана до суду через систему "Електронний Суд", в сумі 13000 грн є завищеним, тому з відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Outcome: approved