Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

22.10.2025 року позивач [PERSON] через підсистему «Електронний суд» звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти для утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 5000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 12.09.2015 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 14.12.2021 року. В період шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач досить тривалий час не працює, не шукає роботу та не виявляє зацікавленості у власному працевлаштуванні, а також не виконує своїх обов`язків щодо матеріального забезпечення дитини. Він нехтує обов`язками батька та залишає всі витрати на утримання доньки на плечі позивача, що змусило [PERSON] звернутись до суду. Ухвалою суду від 03.11.2025 року відкрите провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу [PERSON] за місцем реєстрації було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі та повістку про виклик до суду, які він не отримав в зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, а тому відповідно до вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача до суду не надходило. Правом подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. Позивач [PERSON] подала заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач [PERSON] повторно не з`явився на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, хоча був повідомлений про час, місце і дату розгляду справи в суді, відзиву на позов, а також заяви про розгляд справи у його відсутності, не надав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку, про що постановляє відповідну ухвалу. У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 12.09.2015 року у відділі ДРАЦС Ірпінського міського управління юстиції у Київській області (а.с. 11). [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 07.04.2017 року, виданого Звенигородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, про що в Книзі реєстрації народжень 07.04.2017 року зроблено відповідний актовий запис за № 70. Батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Згідно з свідоцтвом про зміну імені серія [NUMBER] від 19.12.2017 року, виданого Звенигородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, про що, зроблено відповідний актовий запис № 29, [PERSON] , [INFO] , змінив прізвище, власне ім`я на [PERSON] (а.с.10). Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 14.12.2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.5-7). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 180СК України). Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стаття 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Стаття 184 Сімейного кодексу України передбачає можливість визначення судом в окремих випадках розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, а не у частці від заробітку платника аліментів. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим за наявності певних обставин, що унеможливлюють сплату аліментів у частці від заробітку (доходу), приблизний перелік яких наводиться у частині 1 даної статті (Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. У такому випадку стягнення аліментів на дитину у частці від доходу її матері або батька може призвести до істотної різниці у розмірі аліментів, які отримує дитина щомісяця, що у свою чергу негативно вплине на забезпечення дитини. Стягнення аліментів у твердій грошові сумі дозволяє забезпечити більшу стабільність щодо утримання дитини. Також доцільно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у випадку отримання платником аліментів заробітку або доходу повністю в натурі або в іноземній валюті, що можна віднести до інших обставин, які мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. При вирішенні питання присудження аліментів судом враховується той факт, що відповідач не надав заперечень щодо стягнення аліментів у вказаному позивачем розмірі. Відповідач є особою працездатного віку та не надає добровільно позивачу матеріальну допомогу на утримання дитини. На даний час дитина знаходяться на утриманні позивача. Позивач просить стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн., оскільки така сума аліментів на її думку зможе забезпечити належне утримання дитини відповідно до її потреб. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] та має обов`язок щодо її утримання, має нерегулярний дохід, а позивач просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі, суд вважає за доцільне стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі 5000 грн. на місяць, оскільки такий розмір аліментів буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дитини, а також не є завищеним та не буде порушувати прав та інтересів відповідача. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України необхідно допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Відтак, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. На підставі ст. 180,181, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved