Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

21 листопада 2025 року представник позивача [PERSON] адвокат Савченко К.А. звернувся до Покровського районного суду міста Кривого Рогу із позовною заявою до Часовоярської територіальної громади в особі Часовоярської міської ради, повноваження якої здійснюються Часовярівською міською військовою адміністрацією Бахмутського району Донецької області, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буглак-Куцевол Олеся Гурманівна, про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] померла матір позивача [PERSON] . На день смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, яке складається з квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . 12 липня 2025 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буглак-Куцевол Олесі Гурманівни із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. 21 серпня 2025 року нотаріусом відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки спадкоємець пропустив встановлений чинним законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини та останньому рекомендовано звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування поважності причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини позивач вказує на те, що він звертався до нотаріуса в місті Попільня Житомирської області та йому було в усній формі роз?яснено про зупинення строків на подачу заяв про прийняття спадщини на час дії воєнного стану. Після повернення позивача з родиною до м. Києва на початку квітня 2022 року він був задіяний на будівництві, ремонтах та відновленні зруйнованих об?єктів. У червні 2022 року позивач потрапив у ДТП та тривалий час перебував вдома у відпустці за власний рахунок, лікувався та відновлювався. Вдруге позивач звернувся до нотаріуса у м. Києві в червні 2024 році, однак нотаріус відмовив в прийнятті документів посилаючись на відсутність практики, методичних рекомендацій та невизначеності правової практики щодо оформлення спадщини після померлих, місцем реєстрації яких є територія Донецької області. Позивач вважає, що у нього дійсно існували об`єктивні причини та істотні труднощі для звернення до нотаріуса із заявою для прийняття спадщини, а тому просить суд визначити йому додатковий тримісячний строк для подання заяви на прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] . Ухвалою суду від 26 листопада 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 20 січня 2026 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача адвокат Савченко К.А. підтримала позовну заяву з підстав викладених в ній та просила суд її задовольнити. У судове засідання представник відповідача Часовярівської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області не з?явився, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутність представника та просив суд ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства. У судове засідання третя особа не з?явилась та надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] та його батьками у свідоцтві про народження зазначені: батько [PERSON] , мати [PERSON] . (а.с. 19) 02 березня 1996 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». (а.с. 16) 18 грудня 2019 року державним нотаріусом Часів-Ярської державної нотаріальної контори Янюк С.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом спадкоємцю [PERSON] у спадковому майні померлого [INFO] чоловіка [PERSON] , яке складається з квартири [ADDRESS] . (а.с. 20) У відповідності до Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 193600337 від 18.12.2019, право одноособовою власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] (а.с. 55) [INFO] [PERSON] померла. (а.с. 18) З матеріалів спадкової справи № 11/2025 зведеної 19 липня 2025 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буглак-Куцевол О.Г. вбачається, що 11 липня 2025 року засобами поштового зв`язку до нотаріуса звернувся [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] . З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00052505343 від 19 липня 2025 року вбачається, що [PERSON] на час смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З копії паспорта [PERSON] вбачається, що останній з 10.03.2021 року не має зареєстрованого місця проживання. 21 серпня 2025 року нотаріусом відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки спадкоємець пропустив встановлений чинним законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини та останньому рекомендовано звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. (а.с. 41-57) Надані позивачем виписки з медичної картки стаціонарного хворого [PERSON] підтверджують його стаціонарне лікування у період з 22.07.2025 по 28.07.2025. (а.с. 8-9) В свою чергу надані позивачем відомості щодо його медичних обстежень лише посвідчують виявлені у нього фізіологічні зміни. (а.с. 9-10) Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях; 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України). Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Таким чином, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визнання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (див. постанови Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17). Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами) на території України з 19 грудня 2020 року було встановлено карантин, який було продовжено до 30 червня 2023 року. Так, Нотаріальною палатою України у зв?язку із встановленням урядом на всій території України з 12 березня до 3 квітня 2020 року карантину задля запобігання поширенню коронавірусу COVID-19, пандемію якого вже оголошено ВООЗ у всьому світі надано рекомендації, якими передбачалось здійснення особистого прийому лише за умови крайньої необхідності в разі необхідності відкриття спадщини, коли минає 6-місячний строк, а також для того, щоб убезпечити громадян від порушень їх прав у разі пропуску строків. Організувати прийом документів поштою, за можливості. Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, було введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому було продовжено. 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (далі - Постанова № 164 від 28 лютого 2022 року), яка постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2022 року № 209 доповнена пунктом 3, яким встановлено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється. Постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 р. № 719 редакцію пункту 3 постанови № 164 від 28 лютого 2022 року змінено та викладено в наступній редакції: «Перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини». Верховний Суд у постанові від 25 січня 2023 року № 676/47/21 дійшов висновку, що пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню. На підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 469 від 09 травня 2023 року пункт 3 виключено із Постанови № 164 від 28 лютого 2022 року. У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Так, [INFO] померла у м. Часів Яр Донецької області мати позивача [PERSON] . Позивач із заявою про прийняття спадщини звернувся засобами поштового зв`язку 11 липня 2025 року, майже після 4 років 6 місяців після відкриття спадщини. На переконання суду доводи позивача про те, що саме у зв`язку із суперечливими положеннями закону, які протягом відведеного часу для прийняття спадщини декілька разів кардинально змінювались таким чином, що були не передбачуваними для позивача та мали наслідком пропуск останнім строку для подачі заяви про прийняття спадщини, є безпідставними. Так, спадщина відкрилась 23 грудня 2021 року, тобто майже за два місяці до проголошення в Україні воєнного стану. Також позивач після внесення змін 09 травня 2023 року до Постанови № 164 від 28 лютого 2022 року ще протягом тривалого періоду не звертався но нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Також на всій території України з 01 липня 2023 року скасований карантин, який був встановлений з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19 та позивач ще протягом тривалого періоду не звертався но нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Окрім цього позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини засобами поштового зв`язку та не мав об`єктивних перешкод подати у такий саме спосіб заяву про прийняття спадщини під час дії карантинних обмежень. Посилання [PERSON] на неможливість подання заяви про прийняття спадщини за станом здоров?я на переконання суду є непереконливими, оскільки позивач проходив стаціонарне лікування на протязі 7 днів у період з 22.07.2025 по 28.07.2025. Суд зазначає, що доводи позивача, викладені в позові, не можуть бути підставою для визнання поважною причини пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки поважність причин підлягає доведенню на підставі сукупності доказів, які в достатній мірі підтверджують наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги. В свою чергу позивач не навів та не обґрунтував поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини, які були б пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього на вчинення дій, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити через їх недоведеність.

Outcome: dismissed