Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 1. 17 листопада 2025 року до суду надійшла вказана позовна заява за змістом якої 07 квітня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі - ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС») і [PERSON] за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем позивача в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1185-4833 відповідно до умов якого кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати позичальнику (відповідачу) кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту - 9600,00 грн., строк кредитування - 300 днів, базовий період - 18 днів, знижена процентна ставка - 2,50% в день, стандартна процентна ставка - 3,00% в день. Позивач не є банківською установою і не відкриває рахунки, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку й через партнера видав позичальнику (відповідачу) кредитні кошти на вказаний ним в особистому кабінеті картковий рахунок. Позивач виконав умови кредитного договору своєчасно і в повному обсязі й надав позичальнику (відповідачу) кредит, а відповідач, отримавши кредитні кошти, не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання грошових коштів. Відповідач порушив умови кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит позивачу, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед позивачем й станом на 07 жовтня 2025 року загальний розмір заборгованості відповідача [PERSON] становить 54068,40 грн., з них: прострочена заборгованість за кредитом - 5520,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 48548,40 грн. Однак, позивач прийняв рішення про застосування до відповідача програми лояльності і часткового списання заборгованості за нарахованими процентами у загальній сумі 10388,40 грн. За цих обставин ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» просить суд стягнути з [PERSON] не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину - в розмірі 43680,00 грн., з них: прострочена заборгованість за кредитом - 5520,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 38160,00 грн., а також сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ 2. 17 листопада 2025 року до суду надійшла вказана позовна заява. 3. 20 листопада 2025 року до суду надійшли відомості про місце реєстрації відповідача. 4. 21 листопада 2025 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження. 5. Судові засідання призначалися на: 18 грудня 2025 року, 23 січня 2026 року, 17 лютого 2026 року. ІІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 6. Згідно клопотання представник позивача просить розгляд справи проводити у їх відсутність, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. 7. Відповідач до суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений неодноразово належним чином згідно ст.ст. 128, 130, 131 ЦПК України, причин неприбуття не повідомив, не заявив про розгляд справи у його відсутність, не подав ні відзив на позовну заяву, ні докази на підтвердження чи спростування позиції позивача, яка викладена у позовній заяві. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІV. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 8. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. В силу ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (абз. 1 ч. 1). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (абз. 1 ч. 2). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Як зазначено у ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ч. 1 ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом ст.ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як зазначено у ч. 1 ст. 1048 ЦК України, норми якої в силу ч. 2 ст. 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1). Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ч. 2). За приписами ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. 9. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (п. 5); електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6). Як зазначено у ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1). Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. (ч. 3). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (абз. 1 ч. 12). Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 10. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що кредитний договір є двосторонньою угодою і має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит (певну грошову суму) та набуває право вимоги на повернення наданих грошових коштів і сплати процентів, а позичальник несе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту і сплати процентів. Тобто, кредитний договір є відплатним, тому позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами. V. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 11. 07 квітня 2023 року о 21 год. 46 хв. між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено договір про відкриття кредитної лінії №1185-4833 за умовами якого кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику грошових коштів (кредит) на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором (п. 2.2). Для мінімізації загальних витрат позичальника за кредитом кредитодавець рекомендує позичальнику здійснити повне погашення кредиту не пізніше останнього дня першого базового періоду строку кредитування (п. 5.3) згідно наступного розрахунку: дата видачі кредиту - 07 квітня 2023 року, останній календарний день першого базового періоду - 24 квітня 2023 року, сума кредиту - 9600,00 грн., нараховані проценти за користування кредитом - 4320,00 грн., разом до сплати - 13920,00 грн. (п. 2.3). Цей договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію» (п. 3.1). Загальний розмір кредиту - 9600,00 грн. (п. 4.1). Строк кредитування, тобто строк на який надається кредит позичальнику - 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику (строк кредитування). Дата повернення (виплати) кредиту - 31 січня 2024 року. Строк договору є рівним строку кредитування (п. 4.8). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього договору (за весь строк кредитування) складає 96000,00 грн. та включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом 86400,00 грн. (п. 4.10). Договором детально регламентовані права та обов`язки сторін. 12. [PERSON] у кредитному договорі вказав свої паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки платника податків, місце проживання, електронну адресу, номер особистого електронного платіжного засобу: [NUMBER] , договір підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля) А6756. 13. Матеріали справи не містять відомостей, що кредитний договір між позивачем та відповідачем у встановленому законом порядку визнаний недійсним. 14. Видача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» для [PERSON] кредитних коштів за договором №1185-4833 від 07 квітня 2023 року підтверджується квитанцією платіжної системи LiqPay про перерахування коштів на платіжну картку [NUMBER] - в сумі 9600,00 грн., довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС». 15. Згідно позовної заяви, розрахунку заборгованості за договором №1185-4833 від 07 квітня 2023 року станом на 07 жовтня 2025 року у [PERSON] існує заборгованість перед «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» в розмірі 54068,40 грн., з них: прострочена заборгованість за кредитом - 5520,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 48548,40 грн. VІ. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД 16. Між позивачем і відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора укладено електронний кредитний договір в якому визначено порядок та умови надання / повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами та інші умови. Зазначений кредитний договір містить персональні дані відповідача, зокрема, дані паспорта громадянина України, місце проживання, електронну адресу, номер банківського рахунку, реєстраційний номер облікової картки платника податків, тощо. На підставі цього договору відповідач отримав від позивача кредитні кошти, тобто позивач виконав свої зобов`язання і надав кредит, однак відповідач не в повній мірі виконав взяті на себе зобов`язання і не повернув позивачу кредит та платежі за користування кредитом у визначений строк та розмірах у зв`язку з чим у нього й виникла перед позивачем заборгованість. 17. Відповідач не надав суду доказів того, що кредитні кошти від позивача не отримував, ними не користувався або що у нього немає заборгованості за цим договором перед позивачем. 18. Відповідачем не заявлено клопотання про призначення у справі експертизи з метою визначення правильності встановленого позивачем розміру заборгованості. 19. Позивач у позовній заяві вказав, що частково списав відповідачу заборгованість за нарахованими процентами й просить суд стягнути з відповідача саме вказаний у позові борг. Тобто, враховуючи ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог. VІІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 20. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги підлягають задоволенню, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача. VІІІ. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 21. На підставі ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивач належними і допустимими доказами довів правомірність своїх вимог, водночас, відповідач не надав доказів, які спростовують твердження позивача, що є його процесуальним обов`язком, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Outcome: approved