Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

[PERSON] , в особі представника адвоката Будовської Н.М., звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям квартири, вартість відновлювального ремонту в сумі 165 430,00 грн., витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 19 280,00 грн., вартість за переказ готівки в розмірі 192,80 грн., а також судові витрати. Крім того, позивач просила стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] завдану моральну шкоду в розмірі 15 000,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що позивачка [PERSON] проживає у квартирі [ADDRESS] , яка належить їй на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] від 27.07.2006, яке видане Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради серії [NUMBER] , та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.08.2006 за № 11545098. 05.03.2025 відбулось залиття вищевказаної квартири [ADDRESS] . Залиття відбулось через несправність сантехнічного обладнання у квартирі, що розташована поверхом вище, в квартирі [ADDRESS] , що встановлено актом про залиття квартири, складеним 06.03.2025 комісією ОСББ «Яценка 10А». Внаслідок залиття у квартирі позивачки коридору, вітальні, балкону було пошкоджено: електропроводку у коридорі; люстру в коридорі; меблі (шафа-гардероб та речі які зберігались всередині); дерев`яний паркет у вітальні; шпалери, дерев`яний журнальний столик і м`які меблі у вітальні; лінолеум та шпалери на балконі; кондиціонер. 08.09.2025 комісією було проведено обстеження квартири позивачки з метою виявлення причини залиття квартири. Згідно з актом комісії, залиття квартири сталося внаслідок несправності технічного приладу з вини [PERSON] , який є власником квартири [ADDRESS] , що розташована вище. Позивачка зверталась до [PERSON] з вимогою про відшкодування завданих збитків на добровільних засадах, проте відповідач відмовився відшкодувати позивачці матеріальні збитки або провести ремонтні роботи своїми силами та за власний рахунок. Для визначення вартості майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири та вартості відновлювального ремонту позивачка уклала договір № 2104-25/2 від 22.04.2025 з ТОВ «Експертно правова консалтингова кампанія «ЮРЕКС». Згідно висновку експерта №2204/25 судової будівельно-технічної експертизи, розмір майнової шкоди внаслідок залиття квартири становить 152 447,00 грн., вартість відновлювальних (ремонтно-будівельних) робіт з усунення наслідків залиття квартири складає 165 430,00 грн. Крім того, позивачка наполягає на стягненні з відповідача на її користь суми моральної шкоди в розмірі 15 000,00 грн., оскільки внаслідок залиття квартири позивачка перенесла нервовий стрес та хвилювання, а також була вимушена мешкати у приміщенні, яке не відповідало санітарно-гігієнічним нормам, зважаючи на високу вологість, низьку температури та пошкоджені меблі і речі. З урахуванням викладеного позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь матеріальну шкоду в сумі 165 430,00 грн., моральну шкоду в розмірі 15 000,00 грн., витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 19 280,00 грн., вартість за переказ готівки в розмірі 192,80 грн., а також судові витрати. Ухвалою суду від 22.10.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження з викликом сторін, призначено підготовче судове засідання по справі, встановлено сторонам у справі строки для подання заяв по суті справи. Ухвалою суду від 10.12.2025 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.01.2026, вказане судове засідання було відкладено на 12.02.2026, у зв`язку із першою неявкою відповідача у судове засідання. Сторони у справі, чи їх представники, у судове засідання, призначене на 12.02.2026, повторно не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від відповідача відзиву на позов, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, представник позивача у своїй заяві від 12.02.2026 просила розгляд справи проводити без участі позивача та її представника, та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення за відсутності учасників справи, на підставі доказів, які є в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та перейшов на стадію ухвалення судового рішення до 18.02.2026. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини, та дійшов таких висновків. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] від 27.07.2006, яке видане Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради. Крім того, право власності позивачки [PERSON] на об`єкт нерухомого майна квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , підтверджується витягом №11545098 від 15.08.2006 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, яке видане орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації, номер запису 38273 в книзі 275. 05.03.2025 в будинку [ADDRESS] , у кв. [ADDRESS] , відбулось залиття приміщення, через несправність сантехніки (неконтрольований витік великої кількості холодної води через розбитий унітаз, внаслідок падіння на нього металевого бойлера (проточно-накопичувального водонагрівача), що розташовані у квартирі [ADDRESS] , що знаходиться на поверх вище квартири позивача, що підтверджується актом про залиття квартири від 06.03.2025, складеного членами комісії співвласників ОСББ «Яценка 10А». Відповідно до вказаного акту від 06.03.2025, внаслідок залиття квартири постраждали такі приміщення кв. [ADDRESS] коридор, вітальня, балкон та завдано шкоди: через залиття пошкоджено електропроводку у коридорі (замкнуло, необхідний ремонт) та люстру; меблі (шафа-гардероб) та речі які зберігались в середині (одяг, постільна білизна, рушники, тощо); у вітальні водою пошкоджено: дерев`яний паркет 19,5 кв.м., шпалери приблизно 30 кв.м., дерев`яний журнальний столик і м`які меблі (диван і два крісла), на балконі було намокання лінолеуму (3,5 кв.м.) та шпалер (10кв.м.), водою пошкоджено також один кондиціонер (бренд «Gree»). Причина залиття несправність сантехніки у кв. [ADDRESS] . Усі зазначені дані, що стосуються обставин та наслідків залиття квартири [ADDRESS] підтверджуються усіма членами комісії співвласників ОСББ «Яценка 10А», а саме: співвласником квартири [ADDRESS] - [PERSON] ; співвласником квартири [ADDRESS] [PERSON] ; співвласником квартири [ADDRESS] [PERSON] ; головою правління ОСББ «Яценка 10А» - Охотіним М.В., про що стоять відповідно підписи членів комісії у акті від 06.03.2025. Власником квартири [ADDRESS] , де відповідно до акту про залиття квартири від 06.03.2025 виникла несправність сантехніки, яка спричинила залиття квартири позивачка [PERSON] , є [PERSON] , що підтверджується інформаційною довідкою № 445552664 від 29.09.2025, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Для встановлення ступеня наслідків залиття приміщення, встановлення вартості відновлювального ремонту та переліку пошкоджених внаслідок залиття речей, позивач [PERSON] та ТОВ «Експертно правова консалтингова компанія «ЮРЕКС» уклали договір № 2104-25/2 від 22.04.2025 про проведення будівельно-технічної експертизи, щодо залиття квартири [ADDRESS] , силами експерта [PERSON] . Судовим експертом Тараном Олександром Сергійовичем, який діє на підставі свідоцтва № 1745 від 02.10.2015, виданого рішенням Центрального експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України, складено висновок експерта №2204/25 від 08.09.2025 судової будівельно-технічної експертизи, на підставі договору № 2104-25/2 від 22.04.2025, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Експертно правова консалтингова компанія «ЮРЕКС». Згідно висновку експерта, із наданих на дослідження матеріалів, зокрема акту про залиття квартири від 06.03.2025 б/н, причиною залиття квартири [ADDRESS] , яке відбулось 05.03.2025, є несправність сантехнічного приладу, кріплення бойлеру в туалеті не витримало ваги, внаслідок чого бойлер впав і розбив керамічний унітаз, через що стався неконтрольований витік великої кількості холодної води у квартирі [ADDRESS] . Вартість відновлювальних (ремонтно-будівельних) робіт з усунення наслідків залиття квартири [ADDRESS] , яке відбулось 05.03.2025, в нині діючих цінах на будівництво, складає 165 430,000 грн. з ПДВ. Детальний розрахунок вартості ремонтно-будівельних робіт квартири [ADDRESS] , зображений у зведеному кошторисному розрахунку вартості об`єкта будівництва Розмір майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири [ADDRESS] , яке відбулось 05.03.2025, становить 152 447,00 грн. Кошторисом на ремонтно-будівельні роботи вираховано, що вартість матеріальних ресурсів становить 54 095,00 грн. без ПДВ, звідси: 165 430,00 грн - 12 983,00 (54 095,00*1,2 ПДВ*0,2) = 152 447,00 грн. Послуги з проведення будівельно-технічної експертизи щодо залиття квартири [ADDRESS] , силами експерта [PERSON] , згідно договору № 2104-25/2 від 22.04.2025 склали 19 280,00 грн., що підтверджується рахунком-фактурою № 2104-25/2 від 22.04.2025, актом виконаних робіт від 22.04.2025 та платіжною інструкцією про здійснення платіжної операції 22.04.2025 на суму 19 280,00 грн. У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому, такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками і вина. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Частинами четвертою-п`ятою статті 319 ЦК України передбачено, що власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 322 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки її частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Саме про таке застосування законодавства, яке регулює спірні правовідносини, зазначено в постанові Верховного Суду від 27.12.2019 року у справі № 686/11256/16-ц. Відповідно до ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд, за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як роз`яснено у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Таким чином, умовою покладення на відповідача відповідальності за шкоду, завдану позивачу, є наявність вини останнього у спричиненні вказаної шкоди. Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76, у разі аварії і залиття квартир складається відповідний акт. Додатком 4 до вказаних Правил встановлено форму акта, з якої вбачається, що в ньому повинно бути відображено: дату складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Статями 151, 177, 179 ЖК України та статями 322, 323 ЦК України передбачений обов`язок громадян забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно - технічного та іншого обладнання, дотримуватися Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572. Зокрема, пунктом 7 цих Правил передбачено обов`язок власника квартири або користувача дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, санітарних норм і правил, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання, не допускати дій, які порушують умови проживання громадян. Згідно з пунктом 11 зазначених Правил власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до статті 12, пункту 4 частини 2 статті 43 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. У частинах 1, 2, 3, 8 статті 83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач повинен надати суду докази разом із поданням відзиву. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Враховуючи встановлені судом обставини, а також вимоги закону, суд встановив, що залиття квартири [ADDRESS] , яка є власністю позивача, сталося внаслідок недбалого користування та встановлення сантехнічного приладу мешканцями розташованої поверхом вище квартири [ADDRESS] , власником якої є відповідач [PERSON] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідачем не спростовані документи, які долучені позивачем до позовної заяви, на підтвердження обставин викладених у позовній заяві, акт про залиття квартири, складений членами комісії ОСББ «Яценка 10А», яким зафіксовано дату залиття квартири, причину залиття та перелік пошкодженого майна. Крім того, відповідачем не надано жодних заперечень, щодо висновків будівельно-технічної експертизи, якими встановлено причини залиття квартири [ADDRESS] , яке відбулось 05.03.2025, не надано контр-розрахунку вартості ремонтно-відновлювальних (ремонтно-будівельних) робіт та розміру майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири [ADDRESS] , яке відбулось 05.03.2025. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, тому, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Позивач не зобов`язаний доводити вину відповідача у заподіянні шкоди. Особа, якій спричинено шкоду, подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір спричиненої шкоди, а також докази того, що саме відповідач її спричинив або є особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати завдану шкоду. Відповідач не надав суду будь-яких доказів та заперечень з приводу заявлених до нього позовних вимог, а отже, відповідач не спростував визначену статтями 1166, 1167 ЦК України презумпцію винного заподіяння шкоди. Таким чином, судом встановлено факт завдання шкоди майну позивача внаслідок залиття квартири [ADDRESS] , при цьому, вина відповідача ним не спростована. Доказів на підтвердження вини інших осіб в спричиненні шкоди позивачу відповідачем суду надано не було. Отже, вину у завданні шкоди позивачу, шляхом затоплення її квартири, відповідач належними та допустимим доказами не спростував, що є його прямим процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція заподіювача шкоди. Таким чином, оскільки позивач, на виконання свого процесуального обов`язку, надала належні та допустимі докази на підтвердження обставин залиття належної їй на праві власності квартири, внаслідок чого їй було спричинено матеріальну шкоду, що підтверджується долученими до позовної заяви доказами, які відповідачем не були спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про відшкодування завданої матеріалиної шкоди є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. В силу ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Внаслідок залиття квартири позивача було пошкоджене належне позивачеві майно та її речі, що створювало незручності у проживанні в квартирі, при цьому позивач вимушена захищати свої права в судовому порядку, натомість з боку відповідача, не вжито будь-яких заходів для добросовісного та добровільного усунення завданої шкоди, у зв`язку з чим суд доходить висновку, що позивачу було завдано також й моральну шкоду, яка виразилася у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушенні звичного способу життя, необхідності додаткових зусиль для його нормалізації та у душевних стражданнях з приводу необхідності проживання у квартирі, яка не відповідала санітарно-гігієнічним нормам, а тому позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди також підлягають задоволенню. На думку суду, виходячи з обставин цієї справи, заявлена сума відшкодування моральної шкоди, 15 000 грн., є розумною та справедливою, та співмірна із завданою матеріальною шкодою. Відповідно до статей 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 19 280,00 грн., при опалті якої позивачем також було сплачено за переказ готівки суму 192,80 грн., а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 661,30 грн, а всього 21 134,10 грн., що документально підтверджені позивачем. Крім того, у своєму позові позивач просила стягнути з відповідача [PERSON] витрати на правничу допомогу. Згідно п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Однак, позивачем до позовної заяви не долучено документів, для визначення розміру витрат на правничу допомогу, відсутній опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, більш того, позивачем у позовних вимогах взагалі не зазначено розмір понесених витрат на правничу допомогу. З огляду на зазначене, суд позбавлений можливості вирішити питання, щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved