Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

16.12.2025 ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором №2022242670 від 31.12.2018 року укладеним між АТ «ОТП БАНК» та відповідачем, за яким [PERSON] отримав кредит в розмірі 15099,00 грн строком 24 міс до 31.12.2020, зі сплатою комісії в розмірі 350,00 грн, зобов`язався повернути його, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 0,01 % річних. В обґрунтування позову посилалося на те, що неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором з боку [PERSON] призвело до виникнення заборгованості перед первинним кредитором АТ «ОТП БАНК» в розмірі 5708,55 грн. Однак 20.08.2021 року ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС»набуло прав нового кредитора за кредитним договором №2022242670 від 31.12.2018 року на підставі договору факторингу №20/08/21, у зв`язку чим до товариства перейшло право вимоги до [PERSON] на суму боргу 5708,55 грн. Ухвалою судді від 18.12.2025 року відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, витребувано у АТ «ОТП БАНК» письмові докази. В судове засідання представник позивача ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, будучи повідомленою належним чином про час і місце розгляду справи, відзив не подала. За таких обставин суд розглянув справу за відсутності сторін, при цьому фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 31.12.2018 року між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2022242670 у відповідності до якого останній отримав кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами зі строком кредитування до 31.12.2020 року. Відповідач власним підписом засвідчив факт взяття на себе відповідного зобов`язання, а саме повернути надані в тимчасове користування кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитними коштами та комісію, що передбаченакредитним договором. Пунктом 1.1. договору передбачено, що сума кредиту складає 15099,00 гривень, сплата додаткових послуг банку 350,00 грн, строк кредитування 24 місяці, кінцева дата повернення боргу 31.12.2020 року. Згідно п.1.2 договору за користування кредитом позичальник зобов`зався сплачувати проценти за фіксованою процентною ставкою 0,01 % річних. За умовами кредитного договору відповідач тримав кредит в сумі 15099,00 грн на придбання товару, що підтверджується Рахунком-фактурою №СФСНК-0000005593 від 31.12.2018, специфікацією до кредитного договору від 31.12.2018, видатковою накладною №ЧСНК1-0095 від 31.12.2018 (а.с.21 зворот, а.с.22, 23). 31.12.2018 року відповідачем [PERSON] власноручним підписом підписано кредитний договір, паспорт споживчого кредиту, анкету-заяву на отримання кредиту/опитувальний лист та Графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту, згоду-дозвіл на обробку персональних даних (а.с. 17-20). АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти на придбання товару, а [PERSON] в свою чергу зобов`язання за договором не виконав, допустив заборгованість. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку за кредитним договором №2022242670 від 31.12.2026 у відповідача [PERSON] станом на 19.08.2021 наявна заборгованість у сумі 5708,55 грн, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 5707,61 грн, заборгованості за процентами у розмірі 0,94 грн (а.с.58). Даних, що свідчать про сплату [PERSON] заборгованості за кредитним договором №2022242670 від 31.12.2018 року матеріали справи не містять. Контррозрахунку відповідач не надав. Як вбачається з наявної в матеріалах справи виписки по рахунку позичальника за період з 29.12.2018 по 20.08.2021 року відповідач користувався кредитною карткою, здійснював погашення заборгованості (а.с.59-63). 23.06.2025 відповідачу направлялась вимога про погашення кредитної заборгованості на підставі ст.ст.530,512,516 ЦК України у розмірі 5708,55 грн, проте остання була проігнорована [PERSON] (а.с.32) 20.08.2021 між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 20/08/21, відповідно до умов якого АТ «ОТП БАНК» передає, а ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між АТ «ОТП БАНК» та боржниками, в розмірі портфеля заборгованості (а.с.24-28). Згідно витягу з додатку №1 до договору факторингу №20/08/21 від 20.08.2021, ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором № 2022242670 від 31.12.2018 на загальну суму заборгованості 5708,55 грн, із яких: заборгованість по тілу кредиту 5707,61 грн, заборгованість по відсотках 0,94 грн (а.с.12). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до положень ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Стаття 513 ЦК України передбачає, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Таким чином, під час розгляду справи встановлено, що до ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» перейшло право вимоги за кредитним договором №2022242670 від 31.12.2018 року, зобов`язання за яким з приводу повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом [PERSON] належним чином не виконувались, що призвело до утворення заборгованості перед ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» в загальному розмірі 5708,55 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 5707,61 грн, заборгованості за відсотками 0,94 грн (а.с.58). Сстановлення судом факту невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором є підставою для задоволення позову про стягнення заборгованості за кредитним договором. Разом із позовною заявою позивачем подано клопотання про вирішення питання про судові витрати, що складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Так, згідно частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1-3 статті 137 ЦПК України,судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У відповідності до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до правової позиції викладеної у Додатковій Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування по справі. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано копії договору №43453613/1 про надання правової допомоги від 25.08.2025 року (а.с.14-16); детальний опис робіт (наданих послуг) …..(а.с.13); Акт 2022242670 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 14.11.2025 (а.с.10); додаткова угода №2022242670 до Договору №43453613/1 про надання правової допомоги від 25.08.2025 (а.с.29), відповідно до яких витрати позивача на правову допомогу становлять 3000,00 грн та складаються з витрат на правовий аналіз спірних правовідносин в розмірі 500,00 грн, витрат на складання позовної заяви в розмірі 2000,00 грн, формування додатків до позовної заяви в розмірі 500,00 грн (а.с.13). На підтвердження витрат по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн платіжну інструкцію в національній валюті №C3-2044 від 02.12.2025 (а.с.7). Враховуючи викладене, беручи до уваги обставини справи та її значення для позивача, умови укладеного договору про надання правової допомоги, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь позивача витрат пов`язаних з правничою допомогою адвоката в розмірі 3000,00 грн, і вважає це співмірним обсягу наданих адвокатом послуг з урахуванням їх вартості, наведеної детальному описі наданих послуг, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved