Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

16.12.2025 до Холодногірського районного суду м.Харкова звернувся представник позивача [PERSON] - адвокат Хрустовська О.П. з позовною заявою до Холодногірсько - Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій просить суд зняти арешт з майна та скасувати заборону на його відчуження померлого [PERSON] , [INFO] , який накладено на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 31.10.2001, виданої відділом державної виконавчої служби Холодногірсько-Новобаварського району та на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №22158608 від 11.10.2010, Холодногірсько-Новобаварського ВДВС ХМУЮ. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 31 жовтня 2001 року державним виконавцем ВДВС Ленінського району м. Харкова (нині - Холодногірсько-Новобаварський відділ ДВС у м. Харкові) у виконавчому провадженні на підставі виконавчого листа № І-474 від 17.10.2000 року Жовтневого районного суду м. Харкова про стягнення з боржника [PERSON] на користь стягувача «Еліта-овощ» суми 17 896,16 грн. та виконавчий збір 894,18 грн. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Арешт накладено на все майно боржника, зокрема на квартиру, що належить йому на праві власності, за адресою: [ADDRESS] . 11 жовтня 2010 року у виконавчому провадженні № 22158608 (постанова № 288052 від 12.07.2010 відділу ДАІ Ленінського району) на підставі постанови про стягнення штрафу з [PERSON] на користь держави у сумі 510 грн. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою також накладено арешт на майно боржника, включаючи Квартиру. 28 жовтня 2014 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу (п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження»). [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане 20 вересня 2022 року, актовий запис №8835. [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , про що 11 грудня 1981 року складено відповідний актовий запис №12359. 08 липня 2016 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, а тому [PERSON] після державної реєстрації отримала прізвище чоловіка, що підтверджує свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Станом на момент подання позову, квартира входить до складу спадщини після смерті [PERSON] , однак арешт не знято, що унеможливлює її прийняття спадкоємцем. 13 листопада 2025 року [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Волохіної Олени Вячеславівни для відкриття спадкової справи, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, який помер [INFO] , оскільки в процесі підготовки до видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом було виявлено інформацію щодо наявності арешту нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження: 6285420 постанова б/н від 31.10.2001, ВДВ Ленінського р-ну та за реєстраційним номером обтяження: 12506135, постанова про відкриття виконавчог провадження №22158608 від 11.10.2010 року. Крім того, 13.11.2025 року нотаріусом Волохіною Оленою Вячеславівною (Друга Харківська державна нотаріальна контора) сформовано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо [PERSON] . Згідно з довідкою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про права власності та обтяження відсутні; у реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості відсутні; в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявні два архівні записи про арешт, а саме реєстраційний номер обтяження №6285420 від 21.12.2007 (архівний запис від 16.11.2001), підстава - постанова ВДВС Ленінського РУЮ м. Харкова від 31.10.2001 б/н, об?єкт - «невизначене майно, все майно» та реєстраційний номер обтяження № 12506135 від 17.09.2012 (зареєстровано ДІ «Інформаційний центр» Мін?юсту), підстава - постанова про відкриття виконавчого провадження №22158608 від 11.10.2010, об?єкт - «невизначене майно, все майно». Саме ці два архівні арешти (2001 та 2010 років) продовжують діяти в реєстрі та унеможливлюють оформлення спадщини. 26 листопада 2025 року представником позивача [PERSON] адвокатом Хрустовською О.П, було направлено адвокатські запити до Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради та до Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції. Згідно відповіді КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради (вх. №17485/04-11/25 від 26.11.2025) підтверджено, що в архівних матеріалах інвентаризаційної справи на Квартиру міститься постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони відчуження від 31 жовтня 2001 року, винесена ВДВС Ленінського районного управління юстиції м. Харкова. Відповіддю Холодногірсько-Новобаварського відділу ДВС у м. Харкові №212472 від 02.12.2025 року на адвокатський запит від 26.11.2025 підтверджено, що у відділі перебувало виконавче провадження №22158608 з примусового виконання постанови №288052 виданої відділом Державної автомобільної інспекції у Ленінському районі від 12.07.2010 про стягнення штрафу з [PERSON] на користь держави в сумі 510,00 грн., за яким була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження від 11.10.2010 року та 28.10.2014 головним державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу відповідно п. 2 ч . 1 ст. 47 Закону України « Про виконавче провадження», щодо іншої постанови про відкриття виконавчого провадження від 31.10.2001 року, згідно перевірки даних АСВП (Автоматизована система виконавчих проваджень) зазначеного виконавчого провадження в системі не знайдено., оскільки матеріали знищено відповідно до п. 2 Розділу ХІ Наказу Мін?юсту №1829/5 від 07.06.2017 (зі змінами станом на 2025 р.) «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах ДВС та приватними виконавцями» (строк зберігання - 3 роки для звичайних проваджень, 1 рік для адміністративних). Таким чином, у позивача виникла необхідність звернутися до суду за захистом своїх прав шляхом зняття арешту зі спадкового майна, оскільки виконавчий документ на підставі якого накладено арешт не перебуває на примусовому виконанні, відсутні будь-які відомості про виконавчий документ на забезпечення виконання якого накладався арешт та відомості про стягувача. 22.12.2025 ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, призначено судове засідання (а.с.26). В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, підтримали позовні вимоги в повному обсязі(а.с.37). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача Холодногірсько - Новобаварського ВДВС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від них не надходило, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу,розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ч. 1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , про що 11 грудня 1981 року складено відповідний актовий запис №12359 (а.с.2). Так, в судовому порядку встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 08.07.2016, [PERSON] та [PERSON] 08.07.2016 уклали шлюб, зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 25, прізвище позивача після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.13). Батько позивача [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис № 8835 (а.с.14). 13.02.2025 державним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Волохіної О.В. було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, який помер [INFO] , оскільки згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо наявності арешту нерухомого майна є обтяження за реєстраційним номером обтяження: 6285420, постанова б/н від 31.10.2001, ВДВ Ленінського р-ну та за реєстраційним номером обтяження: 12506135, постанова про відкриття виконавчого провадження №22158608 від 11.10.2010 року (а.с.16). Згідно з довідкою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про права власності та обтяження відсутні; у реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості відсутні; в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявні два архівні записи про арешт, а саме реєстраційний номер обтяження №6285420 від 21.12.2007 (архівний запис від 16.11.2001), підстава - постанова ВДВС Ленінського РУЮ м. Харкова від 31.10.2001 б/н, об?єкт - «невизначене майно, все майно» та реєстраційний номер обтяження № 12506135 від 17.09.2012 (зареєстровано ДІ «Інформаційний центр» Мін?юсту), підстава - постанова про відкриття виконавчого провадження №22158608 від 11.10.2010, об?єкт - «невизначене майно, все майно»(а.с.18). 26 листопада 2025 року представником позивача [PERSON] адвокатом Хрустовською О.П, було направлено адвокатські запити до Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради та до Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції. Згідно відповіді КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради (вх. №17485/04-11/25 від 26.11.2025) підтверджено, що в архівних матеріалах інвентаризаційної справи на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] міститься постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони відчуження від 31 жовтня 2001 року, винесена ВДВС Ленінського районного управління юстиції м. Харкова (а.с.20). Крім того, відповіддю Холодногірсько-Новобаварського відділу ДВС у м. Харкові №212472 від 02.12.2025 року на адвокатський запит від 26.11.2025 підтверджено, що у відділі перебувало виконавче провадження №22158608 з примусового виконання постанови №288052, виданої відділом Державної автомобільної інспекції у Ленінському районі від 12.07.2010 про стягнення штрафу з [PERSON] на користь держави в сумі 510,00 грн., за яким була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження від 11.10.2010 року та 28.10.2014 головним державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу відповідно п. 2 ч . 1 ст. 47 Закону України « Про виконавче провадження», щодо іншої постанови про відкриття виконавчого провадження від 31.10.2001 року, згідно перевірки даних АСВП (Автоматизована система виконавчих проваджень) зазначеного виконавчого провадження в системі не знайдено., оскільки матеріали знищено відповідно до п. 2 Розділу ХІ Наказу Мін?юсту №1829/5 від 07.06.2017 (зі змінами станом на 2025 р.) «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах ДВС та приватними виконавцями» (строк зберігання - 3 роки для звичайних проваджень, 1 рік для адміністративних)(а.с.19). Відповідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо суб?єкта ( [PERSON] -спадкодавець) вбачається, що на все невизначене майно, яке належить померлому [PERSON] , наявне наступне обтяження: Тип обтяження: арешт нерухомого майна: Реєстраційний номер обтяження 2052474; Зареєстровано: 17.05.2012 12:40:52 за №12506135 реєстратором: Харківською філією державного підприємства «Інформаціний центр» Міністерства юстиції України, 61001, Харківська обл.,м.Харків/м.Харків, проспект Гагаріна, 20-А (2-й поверх) (057) 703-14-01: 731-55-17: Підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження, 22158608, 11.10.2010, Старший державний виконавець Тимошенко А.С. Ленінського ВДВС ХМУЮ, Об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно: Власник: [PERSON] , причина відсутності коду: інша причина відсутності коду, [ADDRESS] у виконавчому документі відсутні дані, Заявник: Ленінський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління (а.с.16-17). Згідно ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення тільки у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав. Відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Частиною третьою ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено підстави, за якими зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини здійснюється у відкритому виконавчому провадженні. Згідно ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Тож у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Разом з тим, при розгляді таких спорів суди повинні враховувати роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться в Постанові Пленуму від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна». Так, згідно п. 2 зазначеної Постанови Пленуму вбачається, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до загальних засад державної реєстрації прав належить обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав є Реєстр прав власності на нерухоме майно, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державний реєстр іпотек (ч. 1ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Згідно з абз. 2 п. 7 Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 14.12.2012 року № 1844/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 18.12.2012 року за №2102/22414, у разі коли при розгляді заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідно до якої державній реєстрації підлягає припинення обтяження речового права на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в Державному реєстрі прав, встановлено наявність запису про таке обтяження в Реєстрах, державний реєстратор переносить відомості запису про таке обтяження до спеціального розділу Державного реєстру прав, після чого на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію припинення обтяження речового права на нерухоме майно вносить запис про припинення такого обтяження до Державного реєстру прав. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, належно від волі інших осіб. Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Нормами ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В свою чергу положення ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950 року передбачають, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ч. 2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільного права та інтересів є припинення дії, яка порушували право, примусового виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно зі ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Суд, оцінюючи докази по даній справі, які були дослідженні в судовому засіданні, в їх сукупності, суд приходить до висновку, що при розгляді справи встановлено, що позивач в передбаченому законом порядку має право на спадкування після смерті свого батька [PERSON] , та враховуючи час, що пройшов з часу накладення заборони, а також відсутність майнових претензій до боржника, свідчать про втрату актуальності існування такого обтяження, наявність даної заборони майна порушує законні права та інтереси позивача щодо спадкування, а тому заявлені позовні вимоги слід задовольнити. На підставі викладеного і

Outcome: approved