Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

22 січня 2026 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що позивач має неповнолітню дитину, батьком якої є відповідач, матеріальна допомога, яку він добровільно надає є недостатньою, дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Ухвалою суду від 29 січня 2026 року провадження у даній справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. 09.02.2026 відповідач [PERSON] надав заяву про визнання позову. Встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 25.02.2020 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, позивачу [PERSON] відновлено дошлюбне прізвище [PERSON] . Місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] визначено разом з матір`ю [PERSON] (а.с. 6-9). Згідно довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради № 1071 від 21.01.2026, в [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] та [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.181 СКУ способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч.5 ст.183 СК України - той із батьків, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Оскільки дитина фактично постійно проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні, то позивач має право подати позов про стягнення аліментів з батька. Договору про участь в утриманні дитини батьки між собою не укладали. Згідно обраного позивачем виду аліментів, аліменти призначаються у частці від доходу, що відповідає вимогам СК України. Щодо розміру аліментів, то суд виходить з наступного: Суд враховує визнання позову відповідачем, відсутність у нього інших неповнолітніх дітей та утриманців, відсутність виконавчих листів про стягнення та відсутність підтверджених належним чином інших обтяжуючих грошових зобов`язань, які б мали враховуватись при визначенні матеріальної спроможності відповідача щодо сплати аліментів. Суд враховує, що відповідач є особою працездатною. Суд враховує положення сімейного законодавства, яким визначено, що аліменти у розмірі 1/4 частини доходів можуть бути стягнуті судом у порядку наказного (безспірного) провадження (що є фактичним законодавчим визначенням оптимального і звичайно прийнятого розміру аліментів на одну дитину). Суд враховує положення закону щодо гарантованого і рекомендованого мінімального розміру аліментів, і виходить з того, що вказаний рекомендований розмір аліментів є мінімальним, і не є поняттям, обмежуючим розмір аліментів, при умові, що батько дитини має матеріальну можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі. Суд дійшов висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини свого доходу. Стягнення аліментів у такому розмірі відповідатиме вимогам закону та в першу чергу інтересам дитини, не порушить прав сторін. На підставіст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів, тому згідно положень ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у розмірі 50 %. На підставі викладеного,

Outcome: approved