Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У січні 2026 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов вона обґрунтувала тим, що 31.08.2010 [PERSON] , зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис №8. Місце реєстрації: Луківська сільська рада Самбірського району, Львівської області. Від цього шлюбу в нас народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з Відповідачем не склалося, через розбіжність в характерах та ігнорування позивачку як особистості, а також відсутність спільних інтересів, і як виявилося відсутність почуттів спричиняли постійні сварки та непорозуміння. Погляди відповідача на життя та спосіб його життя не є для неї прийнятними. Шлюбні відносини не підтримують протягом одного року (а.с.1-2). Заяви, клопотання учасників процесу та інші процесуальні дії у справі Суддя своєю ухвалою від 23 грудня 2025 року прийняла до розгляду позовну заяву та відкрила провадження у справі, ухвалила здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначила судове засідання (а.с.21-22). Позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.24). Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином (а.с.25). Відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, які знаходяться у матеріалах справи, чого не заперечила позивачка. На підставі ст. 223 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд не здійснює фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та розглядає справу на підставі представлених суду доказів. Установлені судом фактичні обставини справи 31 серпня 2010 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), [INFO] , був зареєстрований шлюб Луківською сільською радою Самбірського району Львівської області, про що складено відповідний актовий запис №8. Зазначене підтверджує Свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Луківської сільської ради Самбірського району Львівської області (а.с.3). У шлюбі у них народилося двоє дітей: син, [PERSON] , [INFO] , що підтверджує Свідоцтво про народження, серії [NUMBER] , видане 22.02.2011 виконавчим комітетом Луківської сільської ради Самбірського району Львівської області (а.с.4); син, [PERSON] , [INFO] , що підтверджує Свідоцтво про народження, серії [NUMBER] , видане 27.04.2016 виконавчим комітетом Луківської сільської ради Самбірського району Львівської області (а.с.5). Сторони шлюбні відносини не підтримують. Збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, що свідчить про остаточний розпад сім`ї. Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивачки припинити шлюбні відносини з відповідачем. Позиція суду Згідно із статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Норми права, які застосував суд, мотивована оцінка наведених сторонами аргументів та висновки суду Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. На підставі ст. 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. З огляду на частину другу статті 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позивачка скористалася таким правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Узагальнюючи наведене, суд вважає, що причини, які спонукають позивачку [PERSON] наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позовні вимоги про розірвання шлюбу необхідно задовольнити. Щодо розподілу судових витрат Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені нею судові витрати.

Outcome: approved