Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача У грудні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (далі ТОВ «Юніт Капітал») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , предметом якої є стягнення кредитної заборгованості з відповідача у загальному розмірі 14341,04 грн, а також понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25 грудня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та [PERSON] укладено кредитний договір №165184, відповідно до умов якого первісний кредитор надав відповідачу кредит у розмірі 13334,00 грн. 16 квітня 2025 року між первісним кредитором та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 16042025, відповідно до умов якого до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №165184 від 25 грудня 2024 року в сумі 14941,04 грн. Посилаючись на те, що відповідач не виконала зобов`язання за кредитним договором, кредитні кошти у визначені строки не повернула, просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №165184 від 25 грудня 2024 року у розмірі 14341,04 грн, а також судові витрати зі сплати судового збору 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Інші процесуальні дії у справі Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області своєю ухвалою від 30 грудня 2025 року прийняла до розгляду позовну заяву та відкрила провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження /а.с.73-74/. Снігурівський районний суд Миколаївської області своєю ухвалою від 27 січня 2026 року визнав явку представника позивача у судове засідання обов`язковою, судове засідання відклав /а.с.84/. Позиції учасників справи Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовільнити. Додатково зазначила, що позичальнику кредитні кошти надано трьома платежами, відповідно до пункту 2.2.1. договору. Позивач не стягує з відповідача пеню. Окрім того, представник позивача не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином та своєчасно, про причини неявки суду не повідомила. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Суд встановив, що 25 грудня 2024 року [PERSON] підписала заяву на видачу кредиту №100726996, яка підписана електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 9d81a0ad 25.12.2024 об 11:22:02 /а.с.28/. 25 грудня 2024 року [PERSON] підписано Паспорт споживчого кредиту електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 9d81a0ad 25.12.2024 об 11:22:02 /а.с.30/. 25 грудня 2024 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит №165184, з використанням електронного підпису /а.с.31-40/. Пунктом 2.2.1 Індивідуальної частини договору передбачено, що сума кредиту становить 13334,00 грн, яка надається в наступному порядку: у розмірі 2567,96 грн для погашення заборгованості позичальника за договором про споживчий кредит №159729 від 07.11.2024 укладеним з кредитодавцем, 7432,54 грн на № рахунку/картки позичальника № [NUMBER] , у національній валюті, у розмірі 3333,50 грн шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини. Пунктом 2.3 договору передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 390,00% річних, тип процентної ставки фіксована. Знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1 грн. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 100 грн. Розмір комісії за управління та обслуговування кредиту не може бути змінено (п.2.4.Договору). Пунктом 2.5. Договору передбачено, що комісія за надання кредиту складає 3333,50 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього Договору за ставкою 25,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів Позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1 цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено. Знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1 грн. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 100 грн. Розмір комісії за управління та обслуговування кредиту не може бути змінено (п.2.4 Договору). Пунктом 2.6 договору передбачено, що загальний строк кредитування за цим договором складає 84 днів з 25.12.2024 по 19.03.2025. 16.04.2025 між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» був укладений договір факторингу № 16042025 за умовами якого ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитними договором № 165184 від 25.12.2024. 03.07.2025 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «Юніт Капітал» був підписаний акт прийому-передачі Реєстру прав вимог №4 до Договору Факторингу № 16042025 від 16.04.2025. На підтвердження переходу права вимоги до позивача долучено копію платіжної інструкції №506 від 09.07.2025, згідно якої ТОВ «Юніт Капітал» сплатило ТОВ «Кредіплюс» 1 281 189,92 грн за відступлення Прав Вимог згідно Договору факторингу №16042025 від 16.04.2025 та Реєстру прав вимог № 4 від 03.07.2025 без ПДВ. Згідно витягу з Додатку №1 Договору факторингу №16042025 від 16.04.2025, реєстр прав вимоги №4 від 03.07.2025, до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитними договором № 165184 від 25.12.2024 у сумі 14941,04 грн, яка складається з: 9805,72 грн заборгованість по основному боргу тіло кредиту, 4034,32 грн заборгованість по відсоткам, 501,00 грн заборгованість по комісії, 600,00 грн заборгованість по штрафам. За даними виписки з особового рахунку за кредитним договором №165184 від 25.14.2024, станом на 01.11.2025 заборгованість [PERSON] за кредитним договором, за період з 03.07.2025-01.11.2025, складає 14941,04 грн, з яких: 9805,72 грн заборгованість по основному боргу тіло кредиту, 4034,32 грн заборгованість по відсоткам, 501,00 грн заборгованість по комісії. Наведене узгоджується з карткою обліку виконання договору №165184 від 25.12.2024. Згідно листа АТ «Ощадбанк» №46/12-11/1305/2026-БТ, встановлено, що на ім`я [PERSON] відкрито банківський рахунок № [NUMBER] , який обслуговується за допомогою банківської платіжної картки № [NUMBER] . За даними виписки та платіжної інструкції щодо зарахування грошових коштів на вищевказаний рахунок, встановлено зарахування грошових коштів у сумі 7432,54 грн /а.с.80-81/. Норми права, які застосовуються судом Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України). За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 526, 612, 625 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. З договору № 165184 від 25.12.2024, вбачається що його укладено в електронній формі. У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію"). У ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію"). Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У частинах першій та другій ст. 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч.1 ст. 642 ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України, встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. Таким чином, позивач ТОВ «Юніт Капітал» має право грошової вимоги до [PERSON] щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 165184 від 25.12.2024, укладеним між відповідачем та ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс». Щодо комісії Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця (у тому числі за ведення рахунків), які сплачуються споживачем, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, розраховані на дату укладення договору про споживчий кредит, які є обов`язковими для укладення договору про споживчий кредит, а також за послуги кредитного посередника (за наявності). У разі якщо витрати на додаткові чи супутні послуги кредитодавця, отримання яких є обов`язковим для укладення договору про споживчий кредит, або кредитного посередника (за наявності) не були включені до загальних витрат за споживчим кредитом, платежі за ці послуги не підлягають сплаті споживачем. Платежі за додаткові та супутні послуги третіх осіб, пов`язані з договором про споживчий кредит, не включаються до загальних витрат за споживчим кредитом. Якщо укладення договору про надання додаткових чи супутніх послуг третіми особами є обов`язковим для отримання кредиту або для отримання кредиту на умовах, що пропонуються кредитодавцем, споживач має бути прямо проінформований про це у письмовій формі. Відповідно до п. 2.4 кредитного договору №165184 від 25 грудня 2024 року, знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1 грн. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 100 грн. Розмір комісії за управління та обслуговування кредиту не може бути змінено. Обслуговування передбачено умовами договору, а саме пунктом 2.4, її нарахування не суперечить статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», з її нарахуванням погодився відповідач, підписавши умови договору, тому комісія підлягає стягненню. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачем кредитного договору та отримання кредитних коштів. Розрахунки підтверджують існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах. Наданий договір відступлення прав вимоги підтверджує перехід всіх прав грошової вимоги, які належали ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» за кредитним договором № 165184 від 25.12.2024, до позивача у справі. Відповідач не довів належного виконання зобов`язань за кредитним договором, розрахунок заборгованості не спростував, відзив на позов не надав. Ураховуючи вищенаведене, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що відповідач порушив умови договору, на час ухвалення рішення позивачу за відступлення права вимоги борг не сплатив, за таких обставин вимоги позивача обґрунтовані та наявні законні підстави для їх задоволення. Щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з такого. Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (пункт 268), від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У постанові Верховного Суду від 13 травня 2021 року у справі № 903/277/20 зазначено, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом послуг, складністю справи, беручи до уваги, зокрема критерії реальності понесення адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, співмірності, а також підтвердженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10 вересня 2025 року, укладеного з Адвокатським бюро «Соломко та партнери», та копію протоколу погодження вартості послуг до нього; копію Додаткової Угоди №25770893981 від 11 вересня 2025 року до Договору про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10 вересня 2025 року, зокрема якою передбачено надання юридичної допомоги по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] . Згідно акту прийому-передачі наданих послуг від 25 листопада 2025 року витрати на професійну правничу допомогу по даній справі складаються: вивчення матеріалів справи 2 год - 1000,00 грн, складання позовної заяви 2 год - 5000 грн, підготовка адвокатського запиту 1 год 500,00 грн, підготовка та подача клопотання 1 год 500,00 грн. Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Суд встановив, що спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження та збирання яких адвокат витратив значний час. Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають. Дослідивши надані докази на підтвердження витрат на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн, врахувавши складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих адвокатом послуг та значення справи для сторони, суд прийшов до висновку, що з урахуванням вимог розумності та справедливості, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути 4000,00 грн судових витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги. Щодо розподілу судових витрат Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Враховуючи вищенаведене, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved