Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

29.07.2025 р. до суду надійшов позов Акціонерного товариства "Кредобанк" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості в розмірі 904 574.88 грн. Позовні вимоги мотивовані неналежним виконання зобов`язань за кредитним договором та договором поруки. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05.08.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у загальному порядку (а.с.55). Позивачу направлялася копія ухвали про відкриття провадження (а.с.58). Відповідачу [PERSON] направлялася копія ухвали суду про відкриття провадження та додатки до неї (а.с. 56), які повернуто до суду за закінченням терміну зберігання (а.с. 67). Відповідач [PERSON] копію ували суду та додатки до неї отримав 10.09.2025, про що свідчить його розписка (а.с.56). Відповідачу [PERSON] направлялася копія ухвали суду про відкриття провадження та додатки до неї (а.с. 57), які повернуто до суду за закінченням терміну зберігання (а.с. 65). 12.08.2025 р від відповідача [PERSON] надійшла заява про ознайомлення зі справою (а.с. 62-63) та клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 70-71). 09.10.2025 р. від представника відповідача [PERSON]. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 79-80). Відзиву на позовну заяву до суду не надходило. Ухвалою суду від 09.10.2025 р. у справі закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду (а.с. 78). 03.11.2025 р. від представника відповідача [PERSON]. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 90-91). 02.01.2026 року від представника позивача АТ "Кредобанк" - Вус А.П. надійшло клопотання про участь в судовому засіданні у режимі відеоконференції у даній справі, посиланням на віддаленість суду та воєнного стану в Україні (а.с. 108-110). Ухвалою суду від 12.01.2026 р. вказане клопотання задоволено (а.с. 116). 15.01.2026 р. до суду від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності (а.с. 119-120). 05.02.2025 р. від представника відповідача [PERSON]. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 130-132). 09.02.2026 р. до суду від представника позивача Вус А.П. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності (а.с. 143-144). 18.02.2026 р. до суду від відповідача [PERSON] , надійшла заява про розгляд справи за її відсутності (а.с. 146-147). 19.02.2025 р. від представника відповідача [PERSON] - адвоката Телейчука М.В. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності (а.с. 150). Суд, розглянувши справу, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Рішенням Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання. Одним із таких прикладів, коли поведінка заявників стала однією з причин затягування розгляду справи, є рішення Європейського суду з прав людини «Чікоста і Віола проти Італії». Відповідно до ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Судом встановлено, що 20.09.2021 між АТ "Кредобанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №44593/2021, відповідно до якого банк видає позичальнику кредит в розмірі 1 198 640,00 грн. на строк до 19.09.2028 р. на цілі визначені у п.а. 2.2,2.4 кредитного договору. Вказаний договір укладено на умовах платності та повернення. (ас. 4-10). 07.07.2022 р. укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору №44593/2021, яким сторони змінили порядок погашення заборгованості (а.с. 13). В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 20.09.2021 р., між позивачем та [PERSON] , укладено договір поруки, за умовами якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання позичальником своїх зобов`язань в повному обсязі. Поручитель зобов`язаний сплатити кредитору заборгованість позичальника протягом 7 календарних днів з моменту не виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором. Поручитель і боржник несуть солідарну відповідаотність перед кредитором (а.с. 16). Як вбачається з виписки по рахунку (а.с.23-39) та меморіального ордеру (а.с.40), позивач надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 1 198 640,00 грн., виконавши свої зобов`язання (а.с.23-39). Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість відповідачів станом на 14.07.2025 р. становить 904 574,88 грн., яка складається з 785 672.71 грн. - загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) та відсотків в розмірі 118 902,17 грн. (а.с.21-22). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (пеня, штрафи), порукою, гарантією, заставою, тощо, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ч. 2 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Суд також вказує, що з урахуванням приписів ч. 6 ст. 81 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку кредитору не повернуті, відповідачами не спростовано доводів позивача, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що АТ "Кредобанк" вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. За таких обставин, суд дійшов висновку, що сума заборгованості по виконанню кредитного договору становить 904 574,88 грн., яка підлягає стягненню з відповідачів содідарно на користь позивача. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 13568,63 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved