Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість за договором №Z39.231.73451 від 11.04.2017 у розмірі 67 253,44 грн, яка складається з: заборгованості за основним боргом - 24 605 грн 34 коп., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 17 607,04 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями 25 041,06 грн, стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 3 028,00 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн. В обґрунтування позову позивач вказав на те, що відповідно до укладеного кредитного договору №Z39.231.73451 від 11.04.2017 року між ПАТ «ІДЕЯ Банк» та [PERSON] , відповідач отримала кредит у розмірі 24900,00 грн. строком до 11.04.2021 року. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 03.12.2020 року має заборгованість у розмірі 67253,44 грн., яка складається з заборгованості за основним боргом в розмірі 24605,34 грн. та заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в розмірі 17607,04 грн. та заборгованості за несплаченими комісіями в сумі 25041,06 грн. 03.12.2020 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено договір факторингу №12/90. Відповідно до п.2.1 Договору факторингу АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених договором факторингу. За таких обставин, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 03.12.2020 відповідно до договору факторингу №12/90 перейшло право вимоги за кредитним договором №Z39.231.73451 від 11.04.2017 року. У зв`язку із неповерненням заборгованості за договором кредиту позивач звертається із вказаним позовом до суду. Ухвалою судді Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області від 18.12.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи без участі представника позивача, заперечень проти заочного розгляду справи від представника позивача не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату та час його проведення була повідомлена належним чином, відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. За таких обставин за відсутності заперечень представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК Українипередбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні було встановлено, що 11.04.2017 року між ПАТ «ІдеяБанк» та [PERSON] на підставі заяви на видачу траншу від 14.04.2017 було укладено договір кредитної лінії №Z39.231.73451. Банк на виконання умов договору надав позичальнику грошові кошти у сумі 24900,00 грн. строком на 48 місяців, а позичальник відповідно зобов`язався повернути фактично отримані кошти, сплатити проценти за користування ними та інші платежі в порядку, розмірі та строки (терміни), що передбачені цим договором (п.п. 1.1 договору). Відповідно до п. 1.3-п. 1.4 договору, за користування кредито (траншами) позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку; станом на день укладення договору змінна частина ставки визначена за рішенням Правління банку становить 9,50 %, що разом з Маржею банку складає змінювану процентну ставку у розмірі 15,0000%. Згідно із п. 1.12 договору за обслуговування кредитної заборгованості банком позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно у терміни та у розмірах, визначених згідно актуального графіку щомісчних платежів. Відповідно до п.5.2 договору, цей договір є укладеним з дня його підписання сторонами і діє протягом строку кредитування, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Згідно із п.п.4-5 Додаткової угоди № 239.231.73454/11.4.2017 до договору кредитної лінії №Z39.231.73451 від 11.04.2017 за користування траншем позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки збільшена на 5.50% (Маржу банку). Станом на день укладення договору змінна частина ставки визначена за рішення Правління банку, становить 9,50%, що разом із Марженю банку складає змінбвану процентну ставку в розмірі 15.0000%. Позичальник підписом на Додатковій угоді ствержує, що отримав оновлений додаток до Договору - Графік щомісячних платежів (п. 5 Додаткової угоди). Крім того, між ПАТ «Ідея Банк», що діє від імені ПАТ «Страхова компанія «ТАС» на підставі доручення, та відповідачем [PERSON] 11.04.2017 було укладено договір страхування життя №Z39.231.73451.1. 11.04.2017 на рахунок відповідача було перераховано грошові кошти у сумі 24 900,00 грн, що підтверджується ордером розпорядженням № 1 про видачу кредиту, випискою за рахунком позичальника [PERSON] за період з 01.01.2000 по 03.12.2020. Також судом встановлено, що 03.12.2020 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено договір факторингу №12/90, згідно із умовами якого АТ «Ідея Банк» передало ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» право вимоги до боржників згідно Реєстру боржників до договору факторингу № 12/90 від 03.12.2020, зокрема, право вимоги за договором кредитної лінії № Z39.231.73451 від 11.04.2017. За таких обставин, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 03.12.2020 відповідно до договору факторингу №12/90 перейшло право вимоги за кредитним договором №Z39.231.73451 від 11.04.2017 року. Як встановлено судом, у зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 03.12.2020 року відповідач [PERSON] має заборгованість у розмірі 67 253, 49 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом в розмірі 24605, 34 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в розмірі 17607,04 грн. та заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями в сумі 25041,06 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як встановлено у ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що у відповідності до положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення заборгованості за договором на користь позивача у зазначеному вище розмірі. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Аналізуючи в сукупності наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Профіт Капітал" слід стягнути суму заборгованості в розмірі 67 253,44 грн., задовольнивши позов в повному обсязі. У порядку ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 3028 грн. 00 коп. За правилами ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати які пов`язані із сплатою судового збору та понесеними витратами на оплату правової допомоги. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Стороною відповідача клопотання щодо неспівмірності судових витрат до суду подано не було. Вирішуючи питання про стягнення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що наявні у матеріалах справи: договір від 01.07.2024 про надання правової допомоги № 02-24 із додатковою угодою, акту №1 прийому-передачі наданої правової допомоги № 02-24 від 01.07.2024 року, наказ про прийняття на роботу, платіжне доручення, на думку суду, є обґрунтованою підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.

Outcome: approved