Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Адвокат Кафтасьєва Ганна Володимирівна в інтересах позивача [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 16 червня 2017 року позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем. З квітня місяця 2025 року сімейно шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, спільного бюджету не мають, разом не проживають, а тому вказує, що подальше існування такого шлюбу є формальне, що обмежує права та інтереси позивача. Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач до судового засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про час та місце його проведення, її представником адвокатом Кафтасьєвою Ганною Володимирівною до суду подана заява про розгляд справи без участі позивача та її представника, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та просила задовольнити, проти проведення розгляду справи у заочному порядку не заперечує. Відповідач, в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, приходить до таких висновків. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] 16 червня 2017 року у Виконавчому комітеті Сіверської міської ради Бахмутського району Донецької області зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 13, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (потворно) серії [NUMBER] , що видане 07 лютого 2023 року Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у мсті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис за № 40. Як вбачається з матеріалів справи подружні стосунки сторони фактично припинили, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. Спір про місце проживання дитини відсутній. Питання про поділ майна не ставиться. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. За статтею 51 Конституції України та згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як роз`яснено в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що розлад у сім`ї є стійким і тривалим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам позивача, а тому позов підлягає задоволенню. Оскільки в позовні заяві позивач просить залишити понесені судові витрати за ним, суд виходячи з принципу диспозитивності вважає за можливе залишити за позивачем понесені ним судові витрати.

Outcome: approved