Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 37287,62 грн. та понесені судові витрати у загальному розмірі 11422,40 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 28.01.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем укладено кредитний договір №3418954. Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит у розмірі - 7000 грн., на 359 днів тобто зі сплатою стандартної процентної ставки - 1,99% на день. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» належним чином виконало свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику грошові кошти шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] . 26.10.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК ПРОФІТ» було укладено договір факторингу №26102023, за яким первісний кредитор відступив товариству «ФК ПРОФІТ» право вимоги за кредитним договором №3418954. Надалі ТОВ «ФК ПРОФІТ» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «ФК «СІТІ КОЛЕКТ» відповідно до договору факторингу № ДО-20250909/001 від 09.09.2025. В порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконала, в результаті чого утворилася заборгованість у розмірі 37287,62 грн., з яких: заборгованість за кредитом у сумі 6981,39 грн.; заборгованість за відсотками у сумі 30306,23 грн. 19.01.2026 за ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання з викликом учасників справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у додатково поданій заяві просив проводити розгляд справи у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення повістки за місцем реєстрації, заяв про відкладення розгляду справи не надавав, правом на подання відзиву не скористався, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У даному випадку суд вжив усіх необхідних заходів, передбачених ст. 128, ст. 130 ЦПК України для повідомлення відповідача про розгляд його справи, у зв`язку з чим вважає, що про розгляд даної цивільної справи відповідач повідомлений в установленому законом порядку. Приймаючи до уваги викладене, з огляду на позицію сторони позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Встановлено, що 28.01.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем укладено кредитний договір №3418954. Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит у розмірі - 7000 грн., на 359 днів тобто зі сплатою стандартної процентної ставки - 1,99% на день. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» належним чином виконало свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику грошові кошти шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] . 26.10.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК ПРОФІТ» було укладено договір факторингу №26102023, за яким первісний кредитор відступив товариству «ФК ПРОФІТ» право вимоги за кредитним договором №3418954. Надалі ТОВ «ФК ПРОФІТ» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «ФК «СІТІ КОЛЕКТ» відповідно до договору факторингу № ДО-20250909/001 від 09.09.2025. Відповідач користувалась кредитними коштами, однак належним чином не повертала кредит та не сплачувала проценти. У зв`язку з порушення відповідачем зобов`язань за кредитним договором утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості становить 37287,62 грн., з яких: заборгованість за кредитом у сумі 6981,39 грн.; заборгованість за відсотками у сумі 30306,23 грн. Із встановленого вбачається, що між сторонами виникли цивільні правовідносини врегульовані ст. 512, 514, 516, 526, 625, 626, 628, 1049, 1050, 1054 ЦК України. Положеннями ч. 1 ст. 512 та ст. 514 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилом ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Наведеними положеннями закону передбачено таке зобов`язання як кредит. Так передбачено, що кредитор зобов`язується надати кошти боржнику, а останній зобов`язується повернути його та сплатити проценти за користування. При цьому боржник має виконати свої зобов`язання належним чином та у строк. Боржник коли не виконав свої обов`язки порушив права кредитора. За положеннями п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України судовим способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути примусове виконання обов`язку в натурі. Тобто заявлена сума боргу може бути стягнута за рішенням суду. Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі аналізу зазначених положень суд констатує, що доведеність обґрунтованості вимог та заперечень покладається на сторони. Позивач подав усі докази на підтвердження правовідносин з відповідачем. Натомість відповідач не надав доказів на спростування доказів позивача. У зв`язку з цим відсутні підстави сумніватися у доказах позивача. З наведених положень закону та встановлених обстави вбачається, що відповідач отримав кошти у кредит, але не повернув їх належним чином та не сплатив проценти. Відтак суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому необхідно стягнути заявлену суму заборгованості за договором кредиту у загальному розмірі 37287,62 грн. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч. 3 цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 4 цієї статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 5 ст. 137 ЦПК України) Позивач надав на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу договір № 25 від 17.10.2025 про надання правової допомоги укладений між ТОВ «ФК «СІТІ КОЛЕКТ» та адвокатом Бацюк О.В.; заявка про надання правової допомоги № 515 від 10.11.2025 з розрахунком про надання юридичної допомоги на загальну суму 15000,00 грн., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Бацюк О.В.; довіреність на представництво, видану ТОВ «ФК «СІТІ КОЛЕКТ» на ім`я адвоката Бацюк О.В.. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. З обставин справи вбачається, що спір між сторонами виник у зв`язку з невиконанням обов`язку відповідачем. Позивач придбав вимоги кредитора з проблемною заборгованістю, тобто позивач мав розраховувати, що буде звертатися до суду. За своїм характером спір не становить істотної складності, а справа визначена судом малозначною, а підготовка такого позову не може становити складність. Більше того такий спір є типовим та непоодиноким, що вказує на те, що не потрібно часу для підготовки до справи. Усі докази долучені до справи створені саме позивачем, що вбачається з доданих документів. Це теж вказує на те, що немає необхідності у витраті значного часу на їх формування саме представником. Вирішуючи питання про розподіл витрат, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу, взявши до уваги умови договору про надання правової допомоги, обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, підтверджених належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що визначений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у сумі 9000,00 грн., є завищеним, витрати у зазначеній сумі не можна визнати належно обґрунтованими та необхідними в контексті обставин цієї справи. Враховуючи викладені обставини, складність справи, необхідність надання адвокатом позивача послуг під час розгляду справи в суді та їх характер, дослідивши докази на підтвердження витрат позивача на правничу допомогу, а також з метою дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, пов`язаність цих витрат із розглядом справи, суд дійшов висновку, що необхідний фактичний обсяг правової допомоги у цій справі є меншим, ніж зазначено у акті про надання юридичної допомоги на загальну суму 15000,00 грн., а тому такий обсяг виконаних робіт підлягає зменшенню та стягненню з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, понесених у цій справі у сумі 3000,00 грн. Крім того слід стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію понесених судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. На підставі зазначеного і

Outcome: approved