Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Представник ТОВ «Споживчий центр» Сиплива Т.А., звернулась до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором в сумі 7121,82 грн. та понесених судових витрат. Позов мотивований тим, що ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 22.02.2023 року уклали Кредитний договір (оферти) № 22.02.2023-100001521. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі - 5500 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 22.02.2023, строком на 42 дні. Відповідно до умов кредитного договору № 22.02.2023-100001521 від 22.02.2023 р. Позичальнику надається Кредит на наступних умовах : 1. Дата надання/видачі кредиту - 22.02.2023; 2. Сума Кредиту: 5500 грн. 00 коп. 3. Строк, на який надається Кредит - 42 днів з дати його надання. 4. Дата повернення (виплати) кредиту - 04.04.2023; Процентна ставка «Економ» фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 (один) день користування Кредитом яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду «Економ». Ставка «Стандарт» - 3 % за 1 день. Кредитний договір (оферти) №22.02.2023-100001521 від 22.02.2023 року переоформлено шляхом укладення між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] кредитного договору (оферти) №11.04.2023-010000263 від 11.04.2023 року шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною даного Договору. Відповідно до умов кредитного договору Позичальнику надається Кредит на наступних умовах: 1. Дата надання/видачі кредиту - 11.04.2023; 2. Сума Кредиту: 5500 грн. 00 коп. 3. Строк, на який надається Кредит - 42 днів з дати його надання.; 4. Дата повернення (виплати) кредиту - 22.05.2023. Кредитний договір (оферти) №11.04.2023-010000263 від 11.04.2023 року переоформлено шляхом укладення між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] кредитного договору (оферти) №22.05.2023-010000319 від 22.05.2023 року шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною даного Договору. Відповідно до умов кредитного договору Позичальнику надається Кредит на наступних умовах: 1. Дата надання/видачі кредиту - 22.05.2023; 2. Сума Кредиту: 5400 грн. 00 коп. 3. Строк, на який надається Кредит - 42 днів з дати його надання.; 4. Дата повернення (виплати) кредиту - 02.07.2023. Кредитний договір (оферти) №22.05.2023-010000319 від 22.05.2023 року переоформлено шляхом укладення між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] кредитного договору (оферти) №22.02.2023-100001521 від 31.08.2023 року шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною даного Договору. Відповідно до умов кредитного договору Позичальнику надається Кредит на наступних умовах: 1. Дата надання/видачі кредиту - 31.08.2023; 2. Сума Кредиту: 7436 грн. 00 коп.; 3. Строк, на який надається Кредит: 98 днів з дати його надання 4. Дата повернення (виплати) кредиту - 06.12.2023. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.1% за 1 день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. Відповідно до Договору від 22.02.2023 та квитанції про перерахунок коштів Кредитором надано Позичальнику кредит у розмірі 5500 грн., [PERSON] 22.02.2023 отримав кредитні кошти у розмірі 5500 грн. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання позову, утворилась заборгованість у розмірі 7121.82 грн., що складається з: тіла кредиту - 6436 грн., процентів - 685.82 грн. Відповідачем у справі була проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору на суму 1 705,00 грн. від 08.03.2023 року,на суму 1 430,00 грн. від 21.03.2023 року,на суму 1 430,00 грн. від 23.04.2023 року, на суму 2 365,00 грн. від 12.05.2023 року, на суму 1 100,00 грн. від 22.05.2023 року, на суму 108,00 грн. від 22.05.2023 року, на суму 350,00 грн. від 08.06.2023 року, на суму 2 000,00 грн. від 08.07.2023 року, на суму 1 000,00 грн. від 24.10.2023 року. 23 січня 2026 року ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Відповідач, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено судом та вбачається з письмових матеріалів справи, 22.02.2023 року [PERSON] підписано Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти) та заявку на отримання кредиту № 22.02.2023-100001521, після чого позичальнику було надіслано підтвердження укладення кредитного договору, тобто між [PERSON] та ТОВ «Споживчий центр» укладено кредитний договір (оферти) № 22.02.2023-100001521, відповідно до умов якого [PERSON] надано кредит у розмірі - 5500 грн., строком на 42 дні, дата повернення кредиту 04.04.2023. Договір підписано [PERSON] електронним цифровим підписом з одноразовим ідентифікатором (а.с.40-45). Згідно квитанції 22.02.2023 року, на підставі договору від 22.02.2023, на рахунок [PERSON] було перераховано кошти в сумі 55000 грн. за договором кредиту № 22.02.2023-100001521 (а.с.46). Кредитний договір (оферти) №22.02.2023-100001521 від 22.02.2023 року переоформлено шляхом укладення між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] кредитного договору (оферти) №11.04.2023-010000263 від 11.04.2023 року шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною даного Договору (а.с.20-27). Кредитний договір (оферти) №11.04.2023-010000263 від 11.04.2023 року переоформлено шляхом укладення між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] кредитного договору (оферти) №22.05.2023-010000319 від 22.05.2023 року шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною даного Договору (а.с.12-19). Кредитний договір (оферти) №22.05.2023-010000319 від 22.05.2023 року переоформлено шляхом укладення між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] кредитного договору (оферти) №22.02.2023-100001521 від 31.08.2023 року шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною даного Договору. Відповідно до умов кредитного договору №22.02.2023-100001521 від 31.08.2023 року Позичальнику надається Кредит на наступних умовах: Дата надання/видачі кредиту - 31.08.2023; Сума Кредиту: 7436 грн. 00 коп.; Строк, на який надається Кредит: 98 днів з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту - 06.12.2023; Період користування кредитом - кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту (надалі - "черговий період"). Продовження строку, на який надається кредит, не передбачене. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.1% за 1 день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит (а.с.30-37). [PERSON] також було підписано паспорт споживчого кредиту (а.с.28-29). Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача за кредитним договором № 31.08.2023-020000035 від 31.08.2023 року, станом на 02.01.2026 року, становить: основний борг - 6 436 грн., залишок відсотків - 685.76 грн., всього - 7 121.76 грн. (а.с.50-59). З наданого розрахунку також вбачається, що на погашення заборгованості за кредитним договором відповідачем 24.10.2023 року було сплачено 1 000,00 грн. Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу виконання зобов`язання щодо кредитної заборгованості, які врегульовані нормами Глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як свідчить зміст ч. 3, 5, 6, 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України). В абзаці 2 частини 2 статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі, з договорів. Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За вимогами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із частиною 2 статті 1054 та частиною 2 статті 1050 ЦК України, наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Положеннями частини 1 статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінив за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо, враховує всі надані докази і вважає, що існують підстави для задоволення позову. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що між відповідачем та позивачем 22.02.2023 було укладено Договір, який в подальшому пере випускався, востаннє 31.08.2023 року. Дані Договори були підписані електронним підписом. В суду не має сумніву, що саме відповідач отримав кредитні кошти. [PERSON] взяті не себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк грошові кошти та нараховані відсотки не повернув. Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що кредитор виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договорами зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаних договорів. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Небажання відповідача надавати докази, надало суду право обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ст. 280 ЦПК України або ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 76 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідач належним чином не виконує зобов`язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку договором. Такі дії відповідача є неправомірними, а тому позовні вимоги про стягнення суми заборгованості за Договором від 22.02.2023 у розмірі 7121,82 грн., підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved