Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради (далі КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР) звернулось в суд з позовом, який згодом уточнило, до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води та теплової енергії в сумі 32 197,77 грн. В обґрунтування вимог позивач вказав, що КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР здійснює забезпечення тепловою енергією та гарячою водою житла за адресою: [ADDRESS] , яке займають відповідачі по справі. Водночас, відповідачі своїх зобов`язань у частині оплати послуг з централізованого опалення, постачання теплової енергії та гарячої води не виконують, внаслідок чого за період з 01 травня 2022 року по 01 вересня 2025 року виникла заборгованість за отримані послуги на загальну суму 32 197,77 грн. Посилаючись на наведене, позивач просив задовольнити позов. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 грудня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився. Попередньо подав заяву про зменшення позовних вимог до 32 197,77 грн, у зв`язку із частковою сплатою заборгованості та просив здійснювати розгляд справи без їх участі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені у встановленому законом порядку, зокрема шляхом направлення рекомендованого повідомлення за їх зареєстрованим місцем проживання та розміщення оголошення на сайті Судова влада України. Попередньо не повідомили суд про причини своєї неявки, заяви про відкладення та відзив на позов не подавали. На підставі вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР здійснює забезпечення централізованого опалення та постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки від 10 вересня 2025 року, виданої КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані по [ADDRESS] . Вказані обставини щодо реєстрації відповідачів за адресою [ADDRESS] підтверджуються відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру №2059619 від 28 листопада 2025 року та витягом про реєстрацію місця проживання №38672/28-03 від 04 грудня 2025 року, які знаходиться в матеріалах справи. Як слідує з актів подачі теплоносія на ввід внутрішньобудинкової системи опалення будинку від 10 листопада 2022 року, від 18 жовтня 2023 року, 23 жовтня 2024 складених в присутності представника позивача, КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР в опалювальні періоди з 2022 року до 2025 року надавав послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, суд вважає, що між КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР та відповідачами склались фактичні договірні відносини, за якими позивачем були надані послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та постачання гарячої води, а відповідачі ці послуги прийняли та зобов`язувалися здійснювати їх оплату. Разом з тим, відповідачі належним чином не виконували зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та постачання гарячої води. Згідно виписки з особового рахунку про заборгованість за послуги централізованого опалення (постачання теплової енергії) та постачання гарячої води від 15 вересня 2025 року за особовим рахунком № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] встановлено, що у відповідачів є заборгованість, яка за період з 01 травня 2022 року по 01 вересня 2025 року становить 49 702,77 грн З письмового повідомлення за №1850/17/114 від 02 вересня 2025 року, надісланого на адресу відповідачів вбачається, що КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР повідомило останніх про наявність станом на 01 серпня 2025 року заборгованості за послуги з централізованого теплопостачання у сумі 49 075,43 грн та необхідність сплатити заборгованість впродовж 15 днів. 18 лютого 2025 року представник позивача подав заяву про зменшення позовних вимог до 32 197,77 грн, у зв`язку з частковим погашенням відповідачами боргу. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. В силу вимог ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суд встановив, що відносини, які виникли між сторонами спору, є правовідносинами, пов`язаними з наданням послуг централізованого опалення та постачання теплової енергії, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання» та іншими нормативно-правовими актами України. Так, учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг (ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно з вимогами п. п. 6, 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач) (ч. 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Якщо протягом 30 днів після отримання проекту договору (змін до нього) виконавець комунальної послуги, який одержав проект договору (змін до договору) від споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), не повідомив про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього і при цьому не припинив надання комунальної послуги цьому споживачу (або в інший спосіб засвідчив свою волю до надання відповідної комунальної послуги споживачу), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій споживачем (іншою особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), якщо інше не передбачено цим Законом. Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Необґрунтована відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає договір в інтересах споживача) від укладання договору є підставою для припинення в односторонньому порядку виконавцем надання відповідної комунальної послуги такому споживачу. Відмова будь-якої із сторін від укладання запропонованого другою стороною договору не позбавляє її права звернутися з повторною пропозицією про укладання договору в порядку, визначеному цією частиною. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України). Згідно з вимогами ч. ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Параметри якості теплової енергії повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Порядок визначення дати початку і закінчення опалювального періоду визначається законодавством. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживач зобов`язаний оплатити вартість послуг з централізованого опалення та постачання теплової енергії, якщо він фактично отримував таку послугу. Факт відсутності договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 18.03.2019 у справі № 210/5796/16-ц, де встановлено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги. З матеріалів справи встановлено, що позивач здійснює забезпечення помешкання відповідачів теплопостачанням, у тому числі надавав послуги з централізованого опалення (теплової енергії) та постачання гарячої води в період з 01 вересня 2022 року по 01 вересня 2025 року. Відповідачі не вносили оплату за спожиті послуги в повному розмірі, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 32 197,77 грн, про що свідчить виписка з особового рахунку про заборгованість відповідачів за послуги централізованого опалення (теплової енергії) та постачання гарячої води. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для солідарного стягнення з [PERSON] , [PERSON] в користь КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01 травня 2022 року по 01 вересня 2025 року в розмірі 32 197,77 грн. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Водночас, відповідачі в судове засідання не з`явилися та не надали суду будь-яких належних, достатніх та достовірних доказів на спростування обставин викладених у позові, зокрема щодо відсутності заборгованості або іншого її розміру. Крім того, на підставі вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028 грн по 1514 грн з кожного. На підставі наведеного,

Outcome: approved