Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , - адвокат Драус О.О., яка здійснює представництво інтересів на підставі ордера про надання правничої (правової) допомоги №1122010 від 05 листопада 2025 року звернулася до суду із позовною заявою до Підволочиської територіальної громади в особі Підволочиської селищної ради Тернопільського району, в якій просить визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 35,7 м.кв, житловою площею 23,3 м.кв, в порядку спадкування за законом після смерті - [PERSON] . В обгрунтування заявлених вимог зазначає, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно житловий будинок [ADDRESS] , що успадкований нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Спадкові справи після смерті [PERSON] та [PERSON] не заводились. [PERSON] спадщину після смерті матері [PERSON] прийняла шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном. Інших спадкоємців немає. Брат позивача [PERSON] помер в 2000 році. 21 жовтня 2025 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак їй було надано відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа спадкодавця на спадкове майно. На підставі наведеного, у зв`язку із тим, що позивач позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права на майно у позасудовому порядку, просить задовольнити позов та визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] . Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 07 листопада 2025 року відкрито провадження у вищевказаній справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 08 січня 2026 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду. Позивач у судове засідання не з`явилася, її представник подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримують. Представник відповідача Підволочиської територіальної громади Тернопільської області у судове засідання не з`явився, однак подали до суду заяву, згідно з якою просять справу розглянути без їх участі, позов визнають та не заперечують щодо його задоволення. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з відсутністю заперечень відповідача щодо позову, суд вважає за можливе прийняти рішення на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, в порядку, передбаченому ст. 223 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти. [PERSON] народилася [INFO] в с. Залізці, Зборівського району, Тернопільської області, що вбачається із копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 31 січня 2003 року Підволочиським РВ УМВС України в Тернопільській області. З копії картки платника податків вбачається, що їй присвоєно ідентифікаційний номер [NUMBER] . Згідно з копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , 14.05.1985 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , прізвище дружини після одруження - [PERSON] . Із копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] вбачається, що її матір`ю зазначена [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 14 жовтня 2025 року. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, в тому числі житловий будинок [ADDRESS] , який вона успадкувала за заповітом, посвідченим 06 серпня 1979 року державним нотаріусом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим 30 червня 1981 року. Відповідно до витягу з рішення №254 виконкому Підволочиської селищної Ради депутатів трудящих від 23 грудня 1966 року, за [PERSON] визнано право особистої власності на будинковолодіння в [ADDRESS] . Згідно з архівною довідкою від 07.01.2026 року, по документам архівного фонду «Підволочиська селищна рада» у погосподарських книгах сел. Підволочиськ, вул. Тернопільська, 91, станом на 1979 р значиться господарство [PERSON] , 1910 р.н., разом з ним проживали [PERSON] - дочка (свідоцтво про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] зазначено [PERSON] та [PERSON] ; згідно свідоцтва про одруження [PERSON] 27.02.1960 р. зареєструвала шлюб з [PERSON] , дружині присвоєно прізвище - [PERSON] ), [PERSON] - зять, [PERSON] - внучка, [PERSON] внук (помер [INFO] , копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] ). [PERSON] 21 жовтня 2025 року звернулася до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . Як вбачається з роз`яснення приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу від 21 жовтня 2025 року №87/02-14, [PERSON] , яка звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON] , на житловий будинок [ADDRESS] , відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа спадкодавця на спадкове майно. Відповідно до Інформації №330 від 30.09.2025 року та довідки №329, виданої БТІ Підволочиського району 30.09.2025 року, витягу рішення №254, на житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] свідоцтво про право власності видавалось Підволочиською селищною радою 04.01.1967 р. на підставі рішення Підволочиської селищної ради від 23.12.1966 р. за №254. 30 вересня 2025 року на житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] , видано технічний паспорт, в якому зазначено технічні характеристики будівлі, зокрема: загальна площа - 35,7 м.кв, житлова площа - 23,3 м.кв. Таким чином, судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] належав на праві власності [PERSON] , який помер [INFO] . Спадкоємцем за заповітом після його смерті була дочка - [PERSON] , яка спадщину прийняла, однак нотаріально не оформила. [PERSON] померла [INFO] . Єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] є дочка [PERSON] , тобто позивач. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний будинок їй було відмовлено нотаріусом, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів спадкодавця на спадкове майно. Відповідно до п.п. 4 і 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України цей кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набуття ним чинності, тобто після 1 січня 2004 року. В даному випадку застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР (чинного на момент смерті спадкодавця), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно з ст. 527 ЦК УРСР, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто, таким, що фактично вступили в управління спадковим майном, чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини. Вказані дії повинні бути здійснені протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини. За нормами ст.ст. 529, 530 ЦК УРСР спадкоємцями за законом є діти, дружина і батьки померлого (перша черга), брати і сестри, дід та бабка (друга черга). Відповідно до змісту розділу VII ЦК УРСР, який був чинним на час смерті особи (аналогічні положення ст. 1218 ЦК 2003 року), до складу спадщини входять лише ті права та обов`язки, носієм яких за життя був сам спадкодавець і які належали йому на законних підставах. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 328 ЦК України зазначає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За вказаних обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог про визнання права власності на спадщину, у зв`язку з чим право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved