Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 68540,84 грн., яка складається з заборгованості: 1. за Договором позики № 01191-10/2024 в розмірі 18365,20 грн., з яких - 7000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, - 5821,20 грн. сума заборгованості за відсотками, - 5544,00 грн. сума заборгованості за штрафними санкціями. 2. за Договором позики № 01387-10/2024 в розмірі 12855,64 грн., яких - 4900 грн. - сума заборгованості основною сумою боргу, - 4074,84 грн. - сума заборгованості за відсотками, - 3880,80 грн. сума заборгованості за штрафними санкціями. 3. за Кредитним договором № 8573522 в розмірі 37320,00 грн., з яких: - 24000 грн. сума заборгованості основною сумою боргу, - 21,60 грн. сума заборгованості за відсотками, - 12000,00 грн. сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою; - 0 грн. сума заборгованості за пенею; - 1298,40 грн. комісія за надання позики. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем було укладено ряд кредитних договорів. Відповідач не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» (після відступлення позивачу права грошової вимоги), ні на рахунки попередніх кредиторів. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість не погашає. Ухвалою суду від 29.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Витребувано у товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» копії доказів на підтвердження отримання відповідачем коштів за договорами позики від первісних кредиторів. Копія ухвали про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими документами направлялась на адресу реєстрації відповідача, однак до суду повернувся конверт із відміткою «адресат відсутній». Враховуючи норми п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК, відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи. Аналогічна позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 757/15603/19. Крім цього, секретарем судового засідання за контактними номерами телефону відповідача було здійснено телефоні дзвінки, однак оператор повідомив, що даний абонент не в мережі. Також копію ухвали надіслано на наявну у справі адресу електронної пошти відповідача. Таким чином, судом було вжито усіх доступних заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи. Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Ухвалою суду від 29.07.2025 частково задоволено клопотання позивача та витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» докази. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини. 01.10.2024 між товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та відповідачем укладено Договір позики № 8573522, який було підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов вказаного договору відповідачу було надано кредит у сумі 24000,00 грн (п.2.1.), кредит надається строком на 10 днів (п.2.2), процентна ставка 0,01% в день (п.2.3.). Комісія за надання позики - 5,41% (1298,40 грн.). Переказ коштів та належність картки відповідачу підтверджується листом АТ КБ «ПриватБанк» від 21.08.2025. Сторони у договорі погодили, що у випадку невиконання позичальником свого обов`язку з повернення позики, проценти за договором нараховуються щоденно, починаючи з другого дня користування позикою до дати повернення позики(включно), на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором, (п.4). 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права вимоги до Боржників вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 41 від 24.01.2025 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 37320,00 грн, з яких: 24000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 21,60 грн - сума заборгованості за відсотками, 12000,00 грн. сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою, 0 грн. - сума заборгованості за пенею; 1298,40 грн. комісія за надання позики. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, після набуття права грошової вимоги за вказаним кредитним договором, відповідачем не було сплачено жодних платежів на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ». Крім цього, 02.10.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачем укладено Договір про надання фінансового кредиту №01387-10/2024, який було підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов вказаного договору відповідачу було надано кредит у сумі 4900,00 грн (п.1.1.), кредит надається строком на 120 днів (п.1.2), процентна ставка 0,99 % в день (п.1.4.1.). Переказ коштів підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК» від 28.04.2025. 24.12.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 24122024, у відповідності до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 24.12.2024 до Договору факторингу №24122024, до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 12855,64 грн, з яких: 4900,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4074,84 грн - сума заборгованості за відсотками, 3880,80 грн. сума заборгованості за штрафними санкціями. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, після набуття права грошової вимоги за вказаним кредитним договором, відповідачем не було сплачено жодних платежів на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ». Також, 01.10.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачем укладено Договір про надання фінансового кредиту №01191-10/2024, який було підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов вказаного договору відповідачу було надано кредит у сумі 7000,00 грн (п.1.1.), кредит надається строком на 120 днів (п.1.2), процентна ставка 0,99 % в день (п.1.4.1.). Переказ коштів підтверджується листом сервісу онлайн платежів iPay.ua від 23.04.2025. 24.12.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 24122024, у відповідності до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 24.12.2024 до Договору факторингу №24122024, до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 18365,20 грн, з яких: 7000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 5821,20 грн - сума заборгованості за відсотками, 5544,00 грн. сума заборгованості за штрафними санкціями. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, після набуття права грошової вимоги за вказаним кредитним договором, відповідачем не було сплачено жодних платежів на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ». Також суд звертає увагу на те, що кредитні договори містять персональні дані відповідача, зокрема, номер його картки платника податків, номер та дату видачу паспорта громадянина України, зареєстроване місце проживання, номер мобільного телефону, а також номер банківського рахунку, на який перераховуватимуться грошові кошти; такі відомості вказані самим відповідачем під час укладення вказаних договорів. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Стосовно правонаступництва за зобов`язаннями. Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Матеріалами справи підтверджується факт переходу права грошової вимоги первісного кредитора до відповідача відносно боржника за вищевказаними договорами. Крім того, факт здійснення оплати за договорами факторингу, із урахуванням погодженої між сторонами процедури переходу права вимоги від клієнта до фактора - в момент підписання акту прийому-передачі реєстру боржників, не впливає на відступлення прав вимоги. Ці акти долучені до матеріалів справи. Отже, цей момент не залежить від розрахунків/їх відсутності. Договір факторингу за своєю правовою природою є консенсуальним договором, а тому оплата за ним може відбуватися у будь-який момент у часі та необов`язкового впливає на момент переходу права власності на право вимоги. Статтею 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно, предметом договору факторингу може бути: право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога); право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Укладання договору факторингу до виникнення кредитних правовідносин з відповідачем не свідчить про недійсність передачі прав вимоги за таким договором новому кредитору, оскільки станом на момент укладення кредитного договору договір факторингу був чинним. Отже, наявними в матеріалах справи договорами факторингу, витягами з реєстру боржників і прав вимоги, підтверджується перехід права вимоги до позивача та спростовуються твердження відповідача про те, що позивач не набув права вимоги до нього. Стосовно стягнення заборгованості за кредитними договорами. Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Вказані вище кредитні договори укладенні в електронній формі, які підписані за допомогою електронного підпису одноразовими ідентифікаторами (одноразовим паролем). Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.. Наведене відповідає позиції Верховного Суду, сформованій у справах №524/5556/19 від 12.01.2021, №234/7159/20 від 10.06.2021. Зокрема, Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №524/5556/19 від 12.01.2021 дійшов такого висновку: «Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами ». У цій справі матеріалами справи підтверджено підписання позичальником договорів електронним підписом, що відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону, який зазначений в реквізитах сторін. При цьому, позичальник надав кредиторам вичерпну інформацію відносно себе: РНОКПП, зареєстроване місце проживання, номер мобільного телефону, та реквізити банківської картки, вказавши, що його попереджено про кримінальну відповідальність, передбаченуст.182 КК України. Доказів, що указані в договорах одноразові ідентифікатори та персональні дані належить третім особам, а не позичальнику, останнім не надано. Факт отримання позичальником грошових коштів підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, зокрема, інформаційними довідками про успішні проведені транзакції коштів на картку відповідача, яку останній вказував при заповненні реквізитів договорів. Відповідачем не надано суду жодних доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у договорах, або доказів того, що вказані карткові рахунки йому не належить. У той же час, листом АТ КБ «Приватбанк» від 29.07.2025 підтверджено належність відповідачу банківської картки, номер якої зазначений у вказаних вище договорах кредитування, на підтвердження перерахування коштів за якими надано таку відповідь. Суд також бере до уваги, що умовами договорів чітко визначено обов`язок позичальника сплатити кредитору відсотки за користування кредитними коштами, розмір відсотків, строки повернення коштів, тобто досягнуто згоди щодо істотних умов договорів, такі правочини, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створюють презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договори, згідно зі статтею 629ЦК України є обов`язковими для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. Таким чином, судом встановлено, що відповідач умови взятих на себе кредитних зобов`язань не виконав, що виявилося у неповерненні кредитних коштів, що стало наслідком звернення товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в якості нового кредитора, до суду за захистом своїх прав та інтересів. Як наслідок, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», яке є правонаступником всіх прав та зобов`язань попереднього кредитора, має право на стягнення з відповідача на свою користь суми заборгованості за кредитними договорами. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача штрафних санкцій за невиконання/ неналежне виконання зобов`язання. Неустойкою (штрафом, пенею), за статтею 549 ЦК України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (частина друга статті 551 ЦК України). Водночас, відповідно до п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України- у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, в подальшому його дія неодноразово продовжувалася, та такий триває по теперішній час. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, що міститься, зокрема, у постановах від 31.01.2024 року у справі № 183/7850/22 та від 28.11.2024 у справі № 756/8788/22, тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Позивачем, поміж іншого, заявлено до стягнення суми штрафних санкцій, нараховані протягом 2024 року, тобто за період, у якому на території України введено воєнний стан. Зокрема: -за Кредитним договором № 01191-10/2024 - 5544,00 грн. - сума заборгованості за штрафними санкціями. -за Кредитним договором № № 01387-10/2024 - 3880,80 грн. - сума заборгованості за штрафними санкціями. Зважаючи на вказане, підстави для стягнення з відповідача вказаних сум штрафних санкцій, враховуючи положення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відсутні. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за понадстрокове користування позикою ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просить стягнути 12000,00 заборгованості за відсотками за понадстрокове користування позикою за договором позики №8573522 від 01.10.2024 року. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16, вирішуючи виключну правову проблему щодо визначення періоду нарахування кредиторських вимог, що виникли у зв`язку з невиконанням договору банківського кредиту, які за своєю сутністю є процентами за користування кредитом, зробила такі висновки: - припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України (п. 91 постанови); - якщо боржник не сплатив суму боргу, яка складається з тіла кредиту та процентів, нарахованих в певній сумі на час закінчення строку кредитування чи на час пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, то прострочення такого грошового зобов`язання не призводить до подальшої зміни його розміру, але в боржника виникає додатковий обов`язок щодо сплати річних процентів, нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України(п. 100 постанови); - у разі порушення позичальником зобов`язання з повернення кредиту настає відповідальність - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до ст. 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором (п. 103 постанови); - в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказаний висновок сформульований в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (п. 54) та від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (п. 6.19). - можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав) (п. 128 постанови). У даній справі позивач посилається на нарахування процентів поза межами строку кредитування і кваліфікує їх у представленому розрахунку як проценти за «понадстрокове користування позикою». З огляду на вище зазначену практику, суд вважає необґрунтованим нарахування позикодавцем процентів за користування позикою поза межами строку кредитування (що має характер штрафної санкції). Відтак у задоволенні позовних вимог позивача про стягнення з позичальника 12000,00 грн заборгованості за відсотками за понадстрокове користування позикою за договором позики №8573522 від 01.10.2024 також слід відмовити. Таким чином, позовні вимоги необхідно задовольнити частково (у розмірі 47 116,04 грн.) та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, яка виникла внаслідок неналежного виконання ним взятих на себе зобов`язань. Розподіл судових витрат у справі. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2082,05 грн. (47 116,04 х 100 : 68540,84 = 68,74%; 3028 х 68,74%: 100 = 2081,45).

Outcome: partial