Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

Представника позивача [PERSON] - адвокат Славна Н.І., звернулася до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь свого довірителя різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням у розмірі 478 482,00 грн, розмір збитків, понесених внаслідок вимушеної оренди транспортного засобу в розмірі 102 000,00 грн, вартість проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля «Nissan Qashqai», державний номерний знак [NUMBER] , у сумі 4 500,00 грн, судовий збір та витрати на надання правничої (правової допомоги) в розмірі 20 000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 16 грудня 2024 року приблизно о 21 год. 06 хв. по проспекту Воскресенський водій [PERSON] (надалі - відповідач), керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21074», державний номерний знак [NUMBER] , здійснив зіткнення, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) з транспортним засобом Nissan Qashqai, державний номерний знак [NUMBER] , за кермом якого перебувала [PERSON] , та який належить на праві власності [PERSON] . Вина відповідача у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 та частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлена постановою Дніпровського районного суду міста Києва у справі № 755/714/25. Після настання ДТП позивач звернувся до Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (ідентифікаційний номер: 36086124), страховика відповідача, із заявою про отримання страхового відшкодування. Так, представниками ТДВ «Експрес Страхування» було проведено огляд пошкодженого автомобіля. 05 лютого 2025 року ТДВ «Експрес Страхування» здійснило страхову виплату позивачу у розмірі 156 800 грн (максимальний розмір страхової виплати за полісом обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з урахуванням розміру франшизи). Додатково позивачем було проведено автотоварознавче дослідження колісного транспортного засобу для визначення вартості матеріального збитку завданого внаслідок ДТП. Товариством з обмеженою відповідальністю «Експертно Асистуюча компанія «Довіра» (ідентифікаційний код: 35757708), а саме оцінювачем Лепіскою Олександром Миколайовичем , проведено оцінку пошкодженого майна транспортного засобу Nissan Qashqai, державний номерний знак [NUMBER] . Відповідно до Висновку про вартість матеріального збитку станом на 20 лютого 2025 року вартість збитку була визначено у розмірі 635 282,02 грн (шістсот тридцять п`ять тисяч двісті вісімдесят дві гривні). Окрім того, у зв`язку з механічним пошкодженням автомобіля та неможливістю його експлуатації, задля забезпечення належного рівня життєдіяльності, позивач уклав Договір оренди транспортного засобу від 17 грудня 2024 року № 1/12-2024. Згідно із зазначеним вище Договором та розписками про отримання грошових коштів, орендна плата за користування орендованим автомобілем склала 102 000 грн (сто дві тисячі гривень). Відтак, представник позивача вважає, що понесені її довірителем витрати на проведення автотоварознавчого дослідження пошкодженого автомобіля в розмірі 4 500,00 грн, величина втрати товарної вартості в розмірі 44 871,69 грн, різниця між фактичним матеріальним збитком і відшкодованою страхувальником сумою, а також збитки яких зазнав [PERSON] внаслідок оренди автомобіля підлягають відшкодуванню. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 11 квітня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Судом роз`яснено сторонам їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. У встановлений судом строк відповідач [PERSON] відзив на позов не подав. Конверт з ухвалою про відкриття провадження та копією позовної заяви з додатками, що направлявся за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача, повернувся до суду не врученим з відміткою «Укрпошти» про причини повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи,

Outcome: partial