Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки від всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до закінчення навчання, а саме до 30.06.2027. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що сторони є батьками повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 23.11.2017 у справі 296/5490/17, шлюб між сторонами розірвано та стягнуто з відповідача на користь позивача аліментів на утримання спільних дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 1200 грн на кожну дитину щомісячно до досягненням ними повноліття. [INFO] [PERSON] досяг повноліття. Після досягнення повноліття, син сторін продовжив навчання, наразі є студентом 3 курсу денної форми навчання Державного університету «Житомирська політехніка» на контрактній основі. Термін навчання з 01.09.2023 по 30.06.2027. Також, одночасно навчається на платній кафедрі військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу з терміном навчання до липня 2027 року. Син проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач є працездатною особою, офіційно працевлаштований, отримує щомісячно дохід, достатній для належного забезпечення повнолітнього сина. Але відповідач, окрім сплати половини вартості за навчання, сину коштів на його утримання не дає.Позивачу вкрай важко самостійно забезпечити належний рівень життя повнолітнього сина та покриття всіх витрат, необхідних для його навчання та проживання. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 29.12.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Інших заяв по суті справи до суду не надійшло. 13.02.2026 від відповідача до суду надійшли письмові пояснення, у яких він вказує, що має на утриманні дружину [PERSON] , яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Також вказує, що має хронічні захворювання, потребує регулярного лікування та приймання ліків, що потребує значних коштів. Просить стягнути з нього аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/12 частини доходів відповідача. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, у позовній заяві розгляд справи просять проводити без їх участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання, яким завершується розгляд справи, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 23.11.2017 у справі №296/5490/17 стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1200,00 грн на кожну дитину щомісячно, до досягненням ними повноліття, починаючи з 11.07.2017 (а.с. 7). Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання від 23.12.2019, місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). З довідки Державного університету «Житомирська політехніка» від 17.11.2025 №540/25 вбачається, що [PERSON] є студентом 3 курсу денної форми навчання. Навчання здійснюється на контрактній основі. Термін навчання за навчальним планом складає з 01.09.2023 по 30.06.2027 (а.с. 12). Відповідно до довідки Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова від 20.11.2025 №572/440-645, [PERSON] , [INFO] , зарахований для проходження військової підготовки за ВОС-063401 за державним замовленням за кошти фізичних осіб. Термін закінчення навчання липень 2027 року (а.с. 11). За даними Державної податкової служби України від 27.11.2025, які отримані на запит Корольовського відділу ДВС у м. Житомирі у виконавчому провадженні №55540870, [PERSON] у період з 1 кварталу 2022 року по 3 квартал 2025 року нараховувався дохід від Головного управління ДПС у Житомирській області (а.с. 13-14). 14.12.2024 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. На утриманні [PERSON] перебуває малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 04.01.2025. У період з 13.11.2025 по 19.11.2025 [PERSON] проходив стаціонарне лікування у КНП «Житомирська багатопрофільна опорна лікарня» Новогуйвинської селищної ради, за результатами якого рекомендоване спостереження сімейного лікаря, обстеження та лікування. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей). Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.1, 2 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Нормами ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і повнолітнім сином щодо надання йому утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Статтями 81, 83 ЦПК України, передбачено кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. За нормами ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідач, частково заперечуючи проти позовних вимог, вказує, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/12 частини його доходу, однак, будь-яких доказів щодо поточного розміру своїх доходів не надав та не повідомив, яку суму становитиме 1/12 частини його доходу, що позбавляє суд можливості оцінити достатність такого розміру аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Відповідач не обґрунтував, чому аліменти у такому розмірі він вважає достатніми для забезпечення нормального життєвого рівня повнолітнього сина. [PERSON] навчається на денній формі, на платній основі, що позбавляє його можливості отримувати самостійний дохід, отже він потребує матеріальної допомоги від своїх батьків. Відповідач є батьком повнолітнього [PERSON] та зобов`язаний його утримувати, оскільки останній потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням у вищому навчальному закладі, навчання здійснюється на платній основі. При визначенні розміру аліментів суд виходить з розміру витрат, необхідних для забезпечення будь-якої людини повноцінним харчуванням, сезонним одягом, приладдям для розвитку та навчання, речами особистої гігієни, лікуванням, дозвіллям, тощо, що є загальновідомим. Також суд приймає до уваги, що у відповідача є інша сім`я, на його утриманні перебуває малолітня дитина, з відповідача стягуються аліменти на утримання спільного неповнолітнього сина сторін, відповідач має певні захворювання та потребує лікування. Позивач у позові вказує, що відповідач сплачує половину вартості за навчання повнолітнього сина. Тому суд доходить висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/10 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 02.12.2025, до закінчення навчання. Суд не вбачає підстав для стягнення аліментів у заявленому позивачем розмірі у сумі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, оскільки позивач не довела належними та допустимими доказами, що є її обов`язком, що потреби повнолітнього сина виправдовують стягнення аліментів у зазначеному розмірі. Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, що разом із присудженим розміром аліментів забезпечить належне утримання [PERSON] . Щодо вимоги позову про стягнення аліментів у розмірі, не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд зазначає наступне. Частиною 1 статті 6 СК України визначено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Зважаючи на те, що [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття, правового статусу дитини він вже не має та позов пред`явлено про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання. Нормами Сімейного кодексу України не визначено мінімального гарантованого розміру аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання. Тому у зазначеній частині позов задоволенню не підлягає. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 968,96 грн.

Outcome: partial