Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі позивач, АТ «А-Банк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач, позичальник, боржник, клієнт, [PERSON] ) про стягнення з нього 72 471,10 грн кредитної заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 31.05.2024 між АТ «А-Банк» та [PERSON] у встановленій законом письмовій формі укладено Кредитний договір б/н (внутрішньобанківський референс SAMABWFC10078319664), відповідно до якого сторони погодили відсоткову ставку за користування кредитними коштами, порядок та строки повернення коштів, строк кредитування. Договір у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним. У свою чергу, позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, із Виписки по картці вбачається, що відповідач фактично отримав кредитну картку, за допомогою якої скористався наданими банком грошовими коштами в межах кредитного ліміту та неодноразово порушував вищевказані умови договору, не сплачував обов`язкові платежі у встановлені строки, що призвело до виникнення заборгованості, яка відповідно до розрахунку заборгованості за договором кредиту б/н від 31.05.2024 станом на дату здійснення розрахунку, становить 72471,10 грн. Позивач у судове засідання не викликався, оскільки розгляд справи проводиться без повідомлення сторін. Від позивача не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідач був повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, однак у встановлений законом строк відзиву на позов не подав, із заявами до суду не звертався, а також не скористався своїм правом подання до суду заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України судове засідання не проводиться. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 31.05.2024 [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» та зазначив персональні дані. Підписанням цієї заяви відповідач погодився та підтвердив, що дана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, що розміщені за посиланням www.a-bank.com.ua, становлять договір про надання банківських послуг. Відповідачем було визнано, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. 31.05.2024 року [PERSON] заповнив та підписав заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, відповідно до якої відповідач просив відкрити поточний рахунок № [NUMBER] та встановити кредитний ліміт на наступних умовах: - вид послуги відкриття та обслуговування поточного рахунку. До рахунку Банк випускає безкоштовно (за виключенням іменної картки з фото, випуск становить 150 грн) платіжний інструмент у вигляді платіжної картки; - за рахунком, що відкривається згідно з цією заявою, можуть здійснюватись операції: внесення/зняття коштів на/з рахунку/картки (готівковим або безготівковим шляхом) через каси та термінали самообслуговування; перекази з поточного рахунку/картки на інші рахунки/картки в Банку та на рахунки/картки в інших банках України; перекази з поточного рахунку на рахунки фізичних та юридичних осіб у закордонних банках; розрахунки карткою (безготівкові розрахунки карткою) в торгово-сервісній мережі України та за кордоном, включно з інтернет-магазинами; інші платіжні операції, передбачені Договором. За надання платіжних послуг, також інших послуг передбачених Договором стягується плата згідно з Тарифами Банку; - вид кредиту кредитний ліміт на поточний рахунок. - тип кредиту кредитування рахунку.- пільговий період користування кредитним лімітом становить до 62 днів за ставкою 0,000001%. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватись процентна ставка 3,4% на місяць;- при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту застосовується ставка у розмірі 6,8% у місяць, яка нараховується на суму загальної заборгованості; - клієнт підтвердив та погодився, що до укладення цієї угоди ознайомився з актуальними умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк», що розміщені за посиланням www.a-bank.com.ua/terms, та до укладення цієї угоди ознайомлений з інформацією, яка розміщується на вебсайті та доступна за посиланням www.a-bank.com.ua, в повному об`ємі, відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії». Також, 31.05.2024 [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту «Кредитна Картка «Вигода», наданого АТ «А-Банк», який містить основні умови кредитування: - тип кредиту - кредитування рахунку з пільговим періодом використання; - сума ліміту - від 1 000 до 200 000 (в залежності від суми, яка погоджена у заявці на кредит) грн.; - строк кредитування - 240 місяців з правом автоматичного продовження; - мета отримання кредиту - на споживчі потреби; - спосіб та строк надання кредиту - кредитні кошти надаються клієнту у вигляді суми кредитного ліміту на споживчі потреби на платіжній картці клієнта, яка відкрита у Банку на підставі укладеного Договору про надання банківських послуг. Строк надання кредиту протягом одного дня (максимальний строк); - процентна ставка відсотків річних - пільгова (до 62 днів 0,000001%), базова (3,4% на місяць, що становить 40,8 % річних); - порядок повернення кредиту щомісяця, до останнього дня поточного місяці включно, в розмірі не менше 4% від заборгованості та не менше нарахованих відсотків за користування кредитом та не менше 100 грн. й не може перевищувати повного розміру заборгованості за Договором про споживчий кредит. Споживач має право достроково погасити кредит та/або заборгованість за ним з урахуванням нарахованих відсотків; - процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту збільшена (6,8% у місяць на загальну суму заборгованості у випадку наявності простроченої заборгованості); - споживач має право відмовитись від договору протягом 14 календарних днів. Підписуючи паспорт споживчого кредиту, [PERSON] підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надану, виходячи із обраних умов кредитування. Відповідно до довідки позивача за картками [PERSON] було відкрито рахунок № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ) та видано картки № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , строком дії до 12/31 та встановлено кредитний ліміт, розмір якого відображено у Довідці за лімітами. У свою чергу, позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, з Виписки по картці вбачається, що він фактично отримав кредитну картку, за допомогою якої скористався наданими банком грошовими коштами в межах кредитного ліміту та неодноразово порушував вищевказані умови договору, не сплачував обов`язкові платежі у встановлені строки, що призвело до виникнення заборгованості, яка відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором кредиту б/н від 31.05.2024, станом на дату здійснення розрахунку, становить 72471,10 грн, яка складається з: - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 47 211,97 грн; - загальний залишок заборгованості за процентами - 24 309,13 грн; - штраф - 950,00 грн. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладання договору. Відповідно до частини другої ст. 1050, частини другої ст. 1054 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Закон України «Про електронні довірчі послуги» визначає правові та організаційні засади надання електронних довірчих послуг, утому числі транскордонних, права та обов`язки суб`єктів правових відносин у сфері електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, а також правові та організаційні засади здійснення електронної ідентифікації. Електронний підпис електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ним пов`язуються і використовуються ним як підпис. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Частиною 3 ст. 11 Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Згідно ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частиною 12 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно п. 7.1. договорів ці договори вважаються укладеними з моменту їх підписання електронними підписами сторін та діють протягом строку, вказаного в п. 1.2. цих договорів. [PERSON] 31.05.2024 електронним цифровим підписом підписав пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), заявки на отримання кредиту, підтвердив укладення кредитного договору та отримав на свій рахунок кошти у розмірі 47 000,00 грн, а отже акцептував умови договору. Позичальником під час укладення кредитного договору пройдено ідентифікацію шляхом використання системи BankID Національного банку. Під час ідентифікації [PERSON] із документів, створених на матеріальних носіях та/або електронних даних, було забезпечено однозначне встановлення фізичної особи. Укладання електронного договору та підписання його електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19. У свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за договорами належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на дату подання позовної заяви утворилась заборгованість. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором (ст. 612 Цивільного кодексу України). Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. [PERSON] всупереч положенням ст.ст. 12, 81 ЦПК України не було надано суду жодних доказів на підтвердження належного виконання ним своїх кредитних зобов`язань та спростування позовних вимог позивача. Таким чином, ураховуючи вищевказані обставини справи, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами (тіла кредиту та процентів за користування кредитом) є обґрунтованими й підлягають задоволенню в цій частині. Щодо стягнення штрафу, суд зазначає наступне. 15.03.2022 був прийнятий Закон України № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дій норм на період дії воєнного стану», який набув чинності 17.03.2022. Вказаним законом доповнено розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України. До розділу був внесений пункт 18, відповідно до якого: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». Із розрахунку штрафу за порушення умов договору, доданого представником позивача до матеріалів позовної заяви, судом встановлено, що штраф за несвоєчасне виконання зобов`язання по сплаті боргу нарахований у 2024, тобто в період дії воєнного стану, і становить 950,00 грн. З огляду на викладене, суд, ураховуючи положення пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного Кодексу України, вважає, що слід відмовити у задоволенні позовної вимоги про стягнення штрафу з відповідача, який нарахований у період дії в Україні воєнного стану, оскільки такий підлягає списанню кредитодавцем. Щодо судових витрат. У частині першій статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги на загальну суму 72 471,10 грн задоволені судом на 98,69 % (71 521,10/72 471,10=98,69), тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в розмірі 2 390,67 грн ( 2 422,40х0,9869=2 390,67). Щодо витрат на професійну правничу допомогу. Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову-на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Водночас, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача надано копії договору про надання правничої допомоги від 08.04.2025 № 22012025, додаткової угоди № 1 до договору про надання правничої допомоги від 08.04.2025 № 22012025, акту приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги від 08.04.2025 № 22012025. Ураховуючи те, що позовні вимоги АТ «А-Банк» задоволено частково, вимога про стягнення витрат на правничу допомогу також підлягає частковому задоволенню: 20 200,00 грн х 98,69% = 19 935,38 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial