Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

І. Стислий виклад позиції заявника [PERSON] звернулася до Ріпкинського районного суду Чернігівської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Міністерство у справах ветеранів (Мінветеранів). Заява мотивована тим, що 25.03.2025 заявниця звернулася до Міністерства у справах ветеранів України із заявою про встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України, деяких категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». 22.05.2025 рішенням міжвідомчої комісії з питань встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України, деяких категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» заявниці відмовлено у встановленні вищевказаного факту. Враховуючи, що [PERSON] не мав статусу військовослужбовця, а селище Ріпки з 24.02.2022 по 31.03.2022 перебувало в окупації, на території селища діючи підрозділи ЗСУ не знаходились, то у заявниці відсутня можливість отримати та подати документи для звернення до комісії Мінветеранів, а, за відсутності документів, до комісії можливо звернутись лише рішенням суду про встановлення факту безпосередньої участі у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони України у період воєнного стану. Встановлення вказаного факту необхідне заявниці для набуття права на соціальні гарантії передбачені для сімей загиблих захисників, що передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 08.09.2025 було прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження, судове засідання призначено на 13.10.2025. 24.09.2025 від Міністерства у справах ветеранів України надійшли пояснення у справі, в яких зазначено, що задоволення заяви та встановлення факту у запропонованій заявницею редакції не буде підставою для надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України відповідно до пункту 6 частини першої статті 10-1 Закону № 3551. Справу просили розглядати за відсутності представника Міністерства у справах ветеранів України. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 13.10.2025, постановленою без оформлення окремим документом, розгляд справи відкладено до 20.11.2025. 20.11.2025 справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному. 26.01.2026 від представника заявника надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 26.01.2026 клопотання задоволено, розгляд справи відкладено до 03.02.2026. 03.02.2026 у судовому засіданні заявник та її представник, підтрималми вимоги заяви та просили її задовольнити. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . 25.03.2025 [PERSON] звернулася до Міністерства у справах ветеранів України із заявою про встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України, деяких категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Відповідно до витягу з протоколу від 22.05.2025 № 4 засідання міжвідомчої комісії з питань встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України, деяких категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», [PERSON] відмовлено у встановленні факту безпосередньої участі у заходах [PERSON] у зв`язку з відсутністю документів. Відповідно до довідки Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області від 28.04.2025 № 858/04-10 Ріпкинська селищна рада, як єдиний орган, що працював в період тимчасової окупації Ріпкинської селищної територіальної громади (з 24.02.2022 по 31.03.2022) підтверджує, що [PERSON] , у складі руху опору, з 24.02.2022 по 11.03.2022 включно, брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв?язку із військовою агресією російської федерації проти України (далі - заходи) у період воєнного стану. Напередодні загибелі [PERSON] окупанти здійснювали пошук місцевих мисливців, підозрюючи їх у причетності до збиття російського безпілотного літального апарата на території Ріпкинської громади. 11.03.2022 [PERSON] не виконав вимогу представників російських спецслужб про передачу списків мисливців, що унеможливило потрапляння районної картотеки мисливців до рук окупантів, які з її допомогою могли цілковито зупинити партизанські та розвідувальні заходи, що на той час успішно здійснювались цивільним населенням, після чого були спроби з боку російських військових взяти його в полон. В ході чергової спроби [PERSON] підірвав ручну гранату, в результаті чого загинув сам та наніс тяжкі поранення кільком військовослужбовцям російської федерації. В нагородному листі для представлення до відзначення державною нагородою України підставами для відзначення вказані схожі за викладом обставини. Указом Президента України від 23.08.2022 №593/2022 [PERSON] нагороджено орденом «За мужність» ІІІ ступеня (посмертно). В новинному інтернет-виданні «Факти» 22.06.2022 опублікована стаття з описом подвигу [PERSON] , де зокрема вказано, що останній підірвав гранатою російського військового, однак загинув і сам. В новинному інтернет-виданні «Голос України» 24.03.2023 опублікована стаття з описом подвигу [PERSON] , де зокрема вказано, що останній підірвав гранатою російських військових, однак загинув і сам. Рішенням Ріпкинської селищної ради від 19.03.2024 з метою збереження пам`яті про подвиг [PERSON] [ADDRESS] перейменовано у вилицю [ADDRESS] . За фактом загибелі [PERSON] внесені відомості до ЄРДР за № 12023270340000939 від 18.03.2023. З актового запису про смерть від 15.03.2022 № 82 вбачається, що [PERSON] помер від множинних переломів черепу та кісток обличчя внаслідок вогнепального поранення. З копії медичної карти стаціонарного хворого від 11.03.2022 № 560 вбачається, що [PERSON] отримав множинні переломи кісток черепа та кісток обличчя, ушкодження внаслідок військових дій, спричинені іншими видами вибухів та уламків. Висновком експерта від 09.08.2023 № 408 встановлено, що [PERSON] загинув в результаті відкритого осколкового вогнепального перелому верхньої і нижньої щелеп зі зміщенням уламків і дефектом кісткової тканини. 18.03.2023 проведено огляд місця події (загибелі [PERSON] ), в результаті якого вилучено уламки гранати. Допитана в судовому засіданні [PERSON] вказала, що є дружиною загиблого [PERSON] , який був єгером і знав усі лісові дороги навкруги селища Ріпки. З першого дня повномасштабного вторгнення військ рф на територію України її чоловік увійшов до складу руху опору, оскільки територія селища Ріпок та сусідніх сіл була окупована, а війська України відсутні. [PERSON] у складі руху опору здійснював активні дії з протидії російським загарбникам: варив та встановлював металеві їжаки на лісових дорогах, завалював деревами проїзди по дорогах, залазив до російської бойової техніки, яку лишали без охорони, та виводив її з ладу, викрадали залишені без охорони боєприпаси, постійно передавав українським військовим телефоном координати знаходження військ рф. Також на запит керівника митного поста Сергієнка здійснив таємне вивезення дороговартісного обладнання митного поста. 11.03.2022 [PERSON] зранку пішов з дому. Десь о 10й ранку свідок подивилась у вікно і побачила, що у дворі стоять два мікроавтобуси та багато російських солдатів з автоматами, вона подзвонила і повідомила про це чоловіка. Військові стукали їй у вікно та двері, однак вона не відкрила. Побачила, як військові забрали з собою їх сусіда. Через 20 хвилин приїхав її чоловік та сказав, що треба зібрати речі й тікати, оскільки його шукають, вимагають видати списки мисливців, підозрюють у протидії. Однак дуже швидко приїхали російські військові, почали кричати: «[PERSON] Виході!». Свідок побачила, що її чоловік пішов у напрямку виходу, а в руках у нього було щось схоже на гранату. Він виштовхнув її в кімнату та відчинив вхідні двері, через невеликий проміжок часу стався вибух, свідок побачила, що один російський військовий лежав у вхідних дверях, а інший разом з її чоловіком лежали на вулиці. Потім прибігло багато військових, робили обшук, питали де чоловік взяв гранату та забрали телефон. Свідки [PERSON] та [PERSON] вказали, що [PERSON] входив разом з ними до руху опору та надали свідчення про активну протидії окупантам [PERSON] , ідентичні показам [PERSON] . Крім того свідок [PERSON] додав, що в розмові з окупантами він довідався, що внаслідок дій [PERSON] загинули двоє російських військових та декілька було поранено. ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін За нормами частини 1статті 293ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Згідно з частиною 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Законом України «Про забезпечення участі цивільних осіб у захисті України» визначено, що у період дії воєнного стану громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - цивільні особи), можуть брати участь у відсічі та стримуванні збройної агресії російської федерації та/або інших держав, у тому числі отримати вогнепальну зброю і боєприпаси до неї відповідно до порядку та вимог, встановлених Міністерством внутрішніх справ України. Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них. Згідно з пункту 6 частини 1 статті 10-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції станом на 25.03.2025) до сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України належать сім`ї осіб, які загинули (пропали безвісти), померли внаслідок травми (поранення, контузії, каліцтва) або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Заявник позбавлена можливості у позасудовому порядку підтвердити факт безпосередньої участі [PERSON] у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, оскільки міжвідомчою комісією Міністерства у справах ветеранів України їй було відмовлено у встановленні такого факту у зв`язку з відсутністю документів, визначених Порядком № 685. Разом з тим, у ході судового розгляду на підставі наданих письмових доказів та показів свідків, у їх сукупності, судом поза розумним сумнівом встановлено, що [PERSON] у період з 24.02.2022 по [INFO] безпосередньо брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Судом також встановлено, що смерть [PERSON] настала внаслідок подій, безпосередньо пов`язаних з виконанням ним дій із захисту України в умовах воєнного стану, що підтверджується обставинами його загибелі під час протидії представникам збройних сил російської федерації на тимчасово окупованій території. Відповідно до положень частини другої статті 315 ЦПК України факт безпосередньої участі цивільної особи у заходах із забезпечення оборони України може бути встановлений судом, оскільки інший порядок його встановлення для заявника є недоступним. Доводи заінтересованої особи - Міністерства у справах ветеранів України - про те, що встановлення судом відповідного факту не є безумовною підставою для надання заявнику статусу члена сім`ї загиблого Захисника України, суд оцінює критично, оскільки предметом розгляду у даній справі є не питання надання статусу, а виключно встановлення юридичного факту, від наявності якого залежить можливість реалізації заявником свого права на звернення до уповноваженого органу для вирішення питання про соціальний захист у порядку, передбаченому законом. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою, підтвердженою належними та допустимими доказами і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved