Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

15 грудня 2025 року представник позивача звернулася до суду з позовом з вимогою стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог представник зазначила, що 22.05.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) № 21.05.2025-100002513. Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі 5500,00 грн, строком на 168 днів з дати його надання, дата повернення (виплати) кредиту 05.11.2025. Продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування/строку виплати кредиту/ строку договору не передбачена. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 7 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Процентна ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт". Комісія, пов`язана з наданням кредиту - 5% від суми кредиту та дорівнює 275 грн 00 коп.Комісія за обслуговування кредитної заборгованості 275 грн 00 коп. Неустойка: 82,50 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. 22 травня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено додатковий договір до договору № 21.05.2025-100002513. Відповідно до умов додаткового Договору позичальнику надано кредит у розмірі 4500,00 грн, строком на 165 днів з дати його надання. Процентна ставка - денна процентна ставка у розмірі 0,92%. Комісія, пов`язана з наданням кредиту - 5% від суми кредиту та дорівнює 225 грн 00 коп. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості 500 грн 00 коп. Неустойка: 150,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Позивач виконав умови кредитного договору та надав відповідачу кредитні кошти у розмірі встановленому договором та додатковим договором. Відповідач належним чином не виконує зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим, станом на дату подання позову утворилася заборгованість у розмірі 30165,00 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 10000,00 грн, по процентам 13165,00 грн, комісія 500,00 грн, додаткова комісія 1500,00 грн, неустойка 5000,00 грн. Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 30165,00 грн, а також понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив проводити розгляд справи без його участі. Відзиву відповідач не подав. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 22.05.2025 [PERSON] підписав пропозицію ТОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору (оферта) та заявку до кредитного договору № 21.05.2025-100002513 від 22.05.2025 (далі Заявка), за умовами якої [PERSON] надано кредит у сумі 5500,00 грн (п. 2); строком на 168 дні (п.3); дата повернення кредиту 05.11.2025 (п.4); продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування/строку договору не передбачена (п.5); процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит (п.6). Комісія, пов`язана з наданням кредиту 5% від суми Кредиту та дорівнює 275 грн 00 коп (п.8). Комісія за обслуговування кредитної заборгованості 275 грн 00 коп (п.9). Неустойка: 82 грн 50 коп, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання (п.17) (а.с.16-22). Договір укладено в електронній формі та підписано [PERSON] шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором Е758. 25.05.2025 [PERSON] підписав примірну пропозицію ТОВ «Споживчий центр» про укладення додаткового договору (оферта) та примірну відповідь кредитодавця про прийняття пропозиції (акцепт) про укладення додаткового договору до кредитного договору № 21.05.2025-100002513 від 22.05.2025 (далі додатковий договір), за умовами якої: сума кредиту з дати укладення додаткового договору становить 10000,00 грн, яка складається з усіх траншів (частин суми кредиту), зазначених в договорі (1-й транш) та в укладених сторонами додаткових договорах (чергові транші) (п. 1.1.); кредитодавець позов`язується надати позичальнику 2-й транш у розмірі 4500,00 грн; дата надання 25.05.2025 строком на 165 днів шляхом перерахування на рахунок споживача [NUMBER] хх-хххх-5164 (п.1.2.); денна процентна ставка 0,92% (п.1.6.). Комісія, пов`язана з наданням кредиту 5% від суми 2-го траншу, що дорівнює 225 грн 00 коп (п.1.3.). Комісія за обслуговування кредитної заборгованості 500 грн 00 коп (п.1.4.). Неустойка: 150 грн 00 коп, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання (п.1.7.) (а.с.25-27). Додатковий договір укладено в електронній формі та підписано [PERSON] шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором К633. 25.05.2025 [PERSON] підписано одноразовим ідентифікатором А633 паспорт споживчого кредиту в якому надається інформація до кредитного договору (а.с.23-24). На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, вищезазначений договір, укладений у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовим наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі №561/77/19. Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України , якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як зазначено в ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як вбачається із Заявки, позичальник [PERSON] зазначив реквізити належного йому електронного платіжного засобу для перерахування коштів позичальнику за договором: 5167-98хх-хххх-5164. Відповідно до довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР», 22.05.2025 о 10:30:24 було успішно перераховано кошти в сумі 5500,00 грн, на платіжну картку клієнта номер картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 748790754, призначення платежу: Видача за договором кредиту № 21.05.2025-100002513 (а.с.33). Згідно до довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР», 25.05.2025 о 15:19:38 було успішно перераховано кошти в сумі 4500,00 грн, на платіжну картку клієнта номер картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 752207318, призначення платежу: Видача за договором кредиту № 21.05.2025-100002513 (а.с.34). Судом встановлено, що позивач виконав зобов`язання та надав відповідачу кошти у розмірі 5500,00 грн та 4500,00 грн, як встановлено у кредитному договорі та додатковому договорі до кредитного договору № 21.05.2025-100002513. Згідно з наданою довідкою розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором № 21.05.2025-100002513 від 22.05.2025, заборгованість [PERSON] складає 30165,00 грн, з яких: 10000,00 грн основний борг, 13165,00 грн проценти, 500,00 комісія за надання, 1500,00 комісія за обслуговування, 5000,00 неустойка (а.с.13). Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення за кредитним договором 10000,00 грн суми заборгованості за основною сумою боргу, 13165,00 грн суми заборгованості за відсотками суд зазначає наступне. Судом із досліджених доказів встановлено, що за кредитним договором (оферти) № 21.05.2025-100002513 від 22.05.2025 відповідач отримав кредитні кошти в сумі 10000,00 грн. Крім того, судом встановлено, що розмір відсотків за користування кредитними коштами встановлений у кредитному договорі відповідає розміру встановленому в ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування». Приймаючи до уваги те, що відповідач отримавши кредитні кошти зобов`язання з їх повернення не виконав, відсотки у встановлених договором розмірі не сплатив, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 10000,00 грн суми заборгованості за основною сумою боргу, 13165,00 грн суми заборгованості за відсотками є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення за кредитним договором 5000,00 грн неустойки, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 17 Кредитного договору визначено, що неустойка: 82 грн 50 коп, нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Представник позивача зазначив, що при стягненні неустойки за даним договором слід застосовувати не загальне, а спеціальне законодавство, що регулює безпосередньо відносини щодо споживчого кредитування, тобто Закону України «Про споживче кредитування». Також зазначив, що за договорами укладеними з 24.01.2024 кредиторам дозволено здійснення нарахування неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання зобов`язань, що врегульовано пунктом 6 Розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» з дня набрання чинності Законом №3498- IX. Вирішуючи питання який саме закон підлягає застосуванню, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про правотворчу діяльність» юридична сила - це властивість нормативно-правових актів та встановлених ними норм права, що є основою для визначення співвідношення їх взаємної ієрархічної підпорядкованості у системі нормативно-правових актів, зумовленого сукупністю ознак, що випливають із: 1) засад конституційного ладу в Україні; 2) компетенції та територіальної юрисдикції суб`єкта правотворчої діяльності, визначених Конституцією України та (або) законом; 3) інших особливостей, визначених Конституцією України та (або) законом. Суд констатує, що частиною 2 ст. 19 ЗУ «Про правотворчу діяльність» встановлено ієрархію нормативно-правових актів, відповідно до якої кодекс і закони є актами однієї юридичної сили. Разом з тим, згідно ч.ч.1,2 ст. 11 ЗУ «Про правотворчу діяльність» кодекс - це закон, який створений шляхом систематизації норм права, містить загальні засади, на підставі яких комплексно регулює однорідну сферу суспільних відносин, забезпечуючи стабільність правового регулювання. При прийнятті законів, що розвивають положення кодексу у відповідній сфері, повинні дотримуватися основні принципи правового регулювання суспільних відносин, встановлені кодексом. Отже аналізуючи вказану норму закону, суд зауважує, що оскільки при прийнятті законів, що розвивають положення кодексу у відповідній сфері, повинні дотримуватися основні принципи правового регулювання суспільних відносин, встановлені кодексом, суд дійшов висновку, що у даному випадку підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України. Відповідно до п. 18. Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (не виконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Приймаючи до уваги те, що сума заборгованості неустойки за кредитним договором в розмірі 5000,00 грн нараховані відповідачу у період дії в Україні воєнного стану, у зв`язку з чим позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача за кредитним договором неустойки в розмірі 5000,00 грн до задоволення не підлягають. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення за кредитним договором 500,00 грн комісії за надання та 1500,00 грн комісії за обслуговування суд зазначає наступне. Згідно абз. 4 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Як встановлено судом, пунктом 8 Договору комісія, пов`язана з наданням кредиту 5 % від суми кредиту та дорівнює 275,00 грн. Комісія за надання нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Згідно пункту 9 Договору комісія за обслуговування заборгованості 275 грн у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується кредитором та обліковується в перший день кожного з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно Графіку платежів. Згідно п.1.3 Додаткового Кредитного договору комісія, пов`язана з наданням 2-го траншу (частини суми кредиту) 5 % від суми 2-го траншу та дорівнює 225,00 грн. Комісія за надання нараховується кредитором та обліковується в день видачі траншу. Відповідно пункту 1.4. Додаткового Договору комісія за обслуговування з дати укладення додаткового договору встановлюється у розмірі 500 грн починаючи з чергового періоду, наступного за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується кредитором та обліковується в перший день кожного з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно Графіку платежів. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду по справі №204/224/21 у постанові від 06 листопада 2023 року, дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Приймаючи до уваги те, що у кредитному договорі ТОВ «Споживчий центр» не зазначило та не надало доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця пов`язані з видачою та обслуговуванням кредиту, суд дійшов висновку, що положення п.п. 8,9 Кредитного договору та п. п. 1.3 та 1.4 Додаткового договору № 21.05.2025-100002513 від 22.05.2025 є нікчемними відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовна вимога в частині стягнення з відповідача на користь позивача 500,00 грн комісії за надання та 1500,00 грн комісії за обслуговуваннядо задоволення не підлягає. Згідно з п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн та заявлено позовні вимоги в загальному розмірі про стягнення 30165,00 грн. Судом задоволено позовні вимоги на суму 23165,00 грн що становить 76,79 % від ціни позову, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1860,16 грн, що складає 76,79 % від 2422,40 грн.

Outcome: partial