Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Короткий виклад позиції позивача та відповідача. ТОВ «Споживчий центр» (надалі - позивач) звернулося до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовною заявою до [PERSON] (надалі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Кредитним договором (оферти) № 06.07.2025-100000140 від 06.07.2025 у сумі 20 314,63 грн, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 06.07.2025 між товариством і відповідачем було укладено кредитний договір (оферти) № 06.07.2025-100000140. Відповідно до умов договору позичальнику наданий кредит в розмірі 3 000 грн., строком на 140 днів, дата повернення 22.11.2025. договором передбачено продовження (пролонгація) строку кредитування та строк виплати кредиту на підставі поданого позичальником звернення. Процентна ставка фіксована незмінна у розмірі 1 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом усього строку, на який надається кредит. Комісія, пов`язана з надання кредиту 20 % від суми кредиту та становить 600,00 грн. Договором встановлена неустойка 30,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. 28.07.2025 між кредитодавцем та відповідачем було укладено додатковий договір, за яким сторони домовилися збільшити суму кредиту та у зв`язку з чим внесли зміни до договору. Сторони договору визначили суму кредиту з дати укладення даного додаткового договору 7 600,00 грн, яка складається з усіх траншів, зазначених в договорі (1й транш) та в укладених сторонами додаткових договорах. За даним додатковим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальнику 2й транш к розмірі 4 600,00 грн, дата надання 28.07.2025, спосіб надання кредитних коштів - перерахування на рахунок споживача [NUMBER] хх-хххх-3229. Строк на який надається кредит 118 днів. Комісія, пов`язана з надання 2-го траншу кредиту 20 % від суми 2-го траншу кредиту та становить 920,00 грн. Решта умов залишилася без змін. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Відповідач не повернув своєчасно всю суму кредитних коштів, виконавши частково свої зобов`язання. Покликаючись на норми закону, позивач просить суд стягнути з позивача на його користь заборгованість за Кредитним договором (оферти) № 06.07.2025-100000140 від 06.07.2025 у сумі 20 314,63 грн, з якої: 6 906,83 грн тіло кредиту, 8 334,63 грн проценти, 1 273,17 грн комісія пов`язана з наданням кредиту та 3 800,00 грн неустойка. Також позивач просить стягнути з відповідача на його користь сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Рух справи в суді першої інстанції та процесуальні рішення. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 06.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. Сторони в передбачений ч. 7 ст. 279 ЦПК України строк не звернулись до суду з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Строк, визначений ч. 3 ст. 279 ЦПК України, для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Відповідачем до суду не подано відзиву на позову заяву, при цьому останній належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді, за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 17.01.2026. Згідно з вимогами ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Частиною 8 ст. 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Між сторонами виник спір у сфері споживчого кредитування щодо неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору. Суд установив, що 06.07.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем укладений кредитний договір № 06.07.2025-100000140 (кредитної лінії) шляхом підписання відповідачем заявки кредитного договору № 06.07.2025-100000140 (кредитної лінії), пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) (кредитної лінії), відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 06.07.2025-100000140 (а.с. 11-17). Підписання вказаних документів здійснено відповідачем одноразовим ідентифікатором Е673, який було відправлено останньому на його фінансовий номер 0960627073. Відповідно до п.1.1, 1.15, 2.1 пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) ця пропозиція про укладення кредитного договору (оферта) є пропозицією ТОВ «Споживчий центр» укласти електронний кредитний договір (оферту) у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» (а.с. 11). Згідно з п. 20 Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 06.07.2025-100000140 (кредитної лінії) відповідач підтвердив, що йому надані та він отримав інформацію, зазначену в частинах 1, 5 статті 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», паспорт споживчого кредиту відповідно до Закону України «Про споживче кредитування», примірник цього договору (зворотній бік а.с. 15). Відповідно до умов договору відповідачу як позичальнику 06.07.2025 надано кредит в розмірі 3 000,00 грн, строком на 140 днів, дата повернення кредиту 22.11.2025, процентна ставка 1 % за один день користування кредитом. Також між сторонами узгоджено, що комісія, пов`язана з наданням кредиту становить 20 % від суми кредиту та становить 600 грн, неустойка встановлюється в розмірі 30,00 грн та нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Кредитор надає позичальнику кредит шляхом перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4149-49хх-хххх-3229. Судом встановлено, що 28.07.2025 між позивачем та відповідачем в електронній формі було укладено додаткову угоду до кредитного договору № 06.07.2025-100000140 (кредитної лінії). Додаткова угода була укладена шляхом підписання відповідачем примірної пропозиції про укладення додаткового договору (оферта) до кредитного договору (кредитної лінії) звернення позичальника, примірної відповіді кредитодавця про прийняття пропозиції (акцепт) про укладення додаткового договору до кредитного договору (кредитної лінії) № 06.07.2025-100000140 (а.с. 17 зворотна сторона 19). Підписання вказаних документів здійснено відповідачем одноразовим ідентифікатором К537, який було відправлено останньому на його фінансовий номер 0960627073. Згідно з умовами укладеної між сторонами додаткової угоди, сторони визначили суму кредиту з дати укладення даного додаткового договору 7 600,00 грн, яка складається з усіх траншів, зазначених в договорі (1й транш) та в укладених сторонами додаткових договорах. За цією додатковою угодою кредитодавець зобов`язався надати позичальнику 2й транш кредиту в розмірі 4 600,00 грн, дата надання 28.07.2025, спосіб надання кредитних коштів - перерахування на рахунок споживача [NUMBER] хх-хххх-3229. Строк на який надається кредит 118 днів. Комісія, пов`язана з наданням 2-го траншу кредиту 20 % від суми 2-го траншу кредиту та становить 920,00 грн. денна процентна ставка 0,85 %. Неустойка 76 грн. Решта умов залишилася без змін. Положеннями ч. 1 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. За правилами ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частинами 1, 2 статті 640 ЦК України унормовано, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). При наданні правової оцінки наданим позивачем доказам щодо укладення між ним та відповідачем кредитного договору № 06.07.2025-100000140 (кредитної лінії) від 06.07.2025 та додаткової угоди до цього договору від 28.07.2025, суд урахував правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010, згідно яких закріплена у статті 204 ЦК України презумпція правомірності правочину означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. В силу ч. 4 ст. 263 ЦПК України ця правова позиція має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Суд дійшов висновку про укладення між позивачем та відповідачем кредитного договору № 06.07.2025-100000140 (кредитної лінії) від 06.07.2025 та додаткової угоди від 28.07.2025 до вказаного договору. Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності цього договору, він недійсним не визнаний. Також відсутні докази того, що наведені умови договору, його форма і порядок укладення суперечать положенням ЦК України, або іншим актам цивільного законодавства, а також, що волевиявлення відповідача було обмеженим і не відповідало його внутрішній волі. Викладені істотні умови, права і обов`язки сторін, зокрема, способи та терміни погашення кредиту погоджені сторонами, про що свідчить їх підписання ними. Суд установив, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, перерахувавши відповідачу 06.07.2025 кредитні кошти в розмірі 3 000,00 грн та перерахувавши 28.07.2025 4 600,00 грн, що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» (а.с. 26). Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором № 06.07.2025-100000140(кредитної лінії) від 06.07.2025 (а.с. 27), суд встановив таке. Матеріали справи не містять доказів про належне виконання відповідачем умов договору, внаслідок чого у відповідача наявна заборгованість по тілу кредиту в розмірі 6 906,83 грн, тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Вимоги позивача про стягнення із відповідача на користь позивача процентів за користування кредитними коштами за період із 06.07.2025 по 22.11.2025 в сумі 8 334,63 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступні правові норми. За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Положеннями статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Отже, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст 1050 ЦК України. Тобто, після припинення строку кредитного договору, проценти не нараховуються. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 та від 31.10. 2018 у справі № 202/4494/16-ц. Отже, позивач мав право нараховувати проценти за користування кредитом відповідачем протягом указаного строку. Із розрахунку заборгованості (а.с. 27) вбачається, що позивач не перевищував нарахування встановленої кредитним договором ставки по відсоткам за наданим кредитом та строк їх нарахування. Вирішуючи спір щодо підстав та розміру нарахованої позивачем комісії, пов`язаної з наданням кредиту в сумі 1273,17 грн, то суд керувався таким. Згідно з ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. За пунктом 10 частини 1 статті 12 цього ж Закону визначено, що у кредитному договорі обов`язково визначається порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися. Отже, вказаний закон не містить заборони щодо встановлення комісії кредитодавця/, котра включається до загальних витрат за споживчим кредитом. Але, слід звернути увагу на те, що у кредитному договорі має бути визначено перелік послуг та дій, за які встановлено нарахування комісії У пропозиції про укладення кредитного договору, заявці кредитного договору та відповіді позичальника про прийняття пропозиції, примірній пропозиції про укладення додаткового договору (оферта) до кредитного договору (кредитної лінії) звернення позичальника, примірній відповіді кредитодавця про прийняття пропозиції (акцепт) про укладення додаткового договору до кредитного договору (кредитної лінії), які є невід`ємною частиною кредитного договору № 06.07.2025-100000140, сторони узгодили встановлення комісії за надання кредиту у розмірі 5 % від суми кредиту, що становить 300,00 грн та у розмірі 20 %, що становить 920,00 грн, а всього 1 220,00 грн. Суд урахував, що Кредитний договір укладений в електронній формі, тобто про його умови відповідач був ознайомлений попередньо, а відтак вільно та свідомо погодився виконувати взяті на себе зобов`язання, у тому числі і щодо сплати процентів за користування кредитним коштами та сплати комісії за надання кредиту. При цьому, відповідач ознайомившись із умовами договору, мав реальну можливість відмовитися від його укладення та на момент підписання не звертався до кредитодавця ТОВ «Споживчий центр» із заявами про надання роз`яснень незрозумілих йому умов договору або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, тим самим фактично погодився зі всіма його умовами. Нарахування позивачем комісії в сумі 1 273,17 грн суд вважає помилковим і таким, що перевищує розмір комісії, встановлений умовами кредитного договору. За цих обставин позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по комісії за надання кредиту підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню підлягає 1 220,00 грн. Надаючи правову оцінку нарахованій позивачем неустойці в сумі 3 800,00 грн за неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору, суд зазначає таке. Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента №64/2022 від 22.02.2022 в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Воєнний стан триває і на цей час. Ураховуючи законодавчу заборону на стягнення із позичальника неустойки за порушення ним зобов`язань по кредитному договору, суд відмовляє у вимогі про стягнення неустойки в розмірі 3 800,00 грн. Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжною інструкцією № СЦ00065145 від 26.12.2025 позивачем при поданні цієї позовної заяви до суду сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн (а.с. 10). У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог (в сумі 16 461,46 грн, що становить 81 % від ціни позову), стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1 962,14 грн (тобто 81 % від сплаченого розміру). Покликаючись на положення статей 259, 263-265 ЦПК України, суд,

Outcome: partial