Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

ТОВ "Бізнес Позика" звернулось до Шевченківського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача за договором № 339049-КС-001 про надання кредиту від 23 червня 2021 року у розмірі 26250,56 грн та судовий збіру у розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23 червня 2021 року між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено кредитний договір № 339049-КС-001, відповідно до умов договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 16000 грн, назасадах строковості, поворотності, який зобов`язалася повернути, сплатити проценти у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та правилами надання споживчих кредитів. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем відповідно до договору виконав у повному обсязі. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором [PERSON] станом на 28 травня 2025 року має заборгованість у розмірі 26 250,56 грн , яка складається: 12 530,66 грн. - прострочена заборгованість за тілом кредиту;13 719,90 грн. - прострочена заборгованість за процентами. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 27 червня 2025 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 17 вересня 2025 року клопотання ТОВ "Бізнес Позика" про витребування доказів задоволено. Витребувано у АТ КБ "Приватбанк" наступну інформацію: письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуски банківської картки № [NUMBER] (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] за період з 23.06.2021 року (дата видачі кредиту) по 18.02.2022 року (дата закінчення терміну кредитування). Представник позивача ТОВ «Бізнес позика» у судовому засіданні підтримала вимоги позовної заяви та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 23 червня 2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» (далі за текстом - Кредитодавець) та [PERSON] (далі за текстом - Позичальник) укладено кредитний договір № 339049-КС-001 (далі за текстом - Договір). Відповідно до пункту 1 Договору Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика» та Договором про надання кредиту. Тип Кредиту: Кредит. Строк кредиту: 24 тижнів. Процента ставка: в день 0,86295000, фіксована. Комісія за надання Кредиту: 1 500,00 грн. Загальний розмір наданого Кредиту: 10 000 грн. Термін дії Договору: до 08.12.202. Орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 21 960,00 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 3563,71 процентів. . Вказаний договір був підписаний [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-1798. 03 вересня 2021 року між ТОВ Бізнес Позика та [PERSON] укладено Додаткова угода 1 до Договору №339049-КС-001 про надання кредиту від 23 червня 2021 року (Споживчий кредит. Електронна форма). Відповідно до п. 1 вказаної додаткової угоди Кредитодавець та Позичальник підтверджують, що станом на 03.09.2021 сума неповернутого Позичальником кредиту (отриманого відповідно до Договору № 339049-КС-001 про надання кредиту від 23 червня 2021 р., далі за текстом - Договір) становить: 8 330,58 грн. Кредитодавець та Позичальник домовились, що після укладення Додаткової угоди: Кредит збільшується, на 6 000,00 грн. та Кредитодавець, на умовах викладених у Договорі, збільшує суму Кредиту, а Позичальник отримує збільшення суми Кредиту та, зобов`язується повернути Кредит збільшений на 6 000,00 грн. у строки та на умовах викладених у Договорі. Після збільшення суми Кредиту загальна сума отриманого (відповідно до Договору та Додаткової угоди) та неповернутого Позичальником Кредиту складатиме 14 330,58 грн. (п. 2 Додаткової угоди). Згідно з пунктами 3-6 Додаткової угоди продовжити строк кредиту на 72 днів. Продовжено термін дії Договору до 18.02.2022 року. Після укладення Додаткової угоди та збільшення суми Кредиту: -загальна сума отриманого Кредиту становить: 14 330,58 грн. (п.1 та п.2.1 Додаткової угоди); орієнтовна реальна річна процентна ставка: 2504,78 процентів; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту : 29 431,32 грн. Цілі (мета) Кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Цей Кредит є споживчим кредитом. Комісія за зміну умов Договору: 900 грн. Вказаний договір був підписаний [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-3626. Відповідно до Анкети-Клієнта від 29 травня 2025 року [PERSON] було вказано номер банківського рахунку / банківської картки для перерахунку коштів [NUMBER] . Відповідно до платіжного доручення № 29328 від 23 червня 2021 року ТОВ Бізпозика перерахувала на банківський рахунок [NUMBER] грошові кошти у розмірі 10000 грн з призначенням платежу: #5168757408958124 IПН 2841612121 Перерах. коштiв [PERSON] IПН 2841612121 зг. до кредитного дог. №339049-КС-001 вiд 23.06.2021 Без ПДВ. Відповідно до платіжного доручення № 31390 від від 03 вересня 2023 року ТОВ Бізпозика перерахувала на банківський рахунок [NUMBER] грошові кошти у розмірі 6000 грн з призначенням платежу: #5168757408958124 IПН 2841612121 Перерах. коштiв [PERSON] IПН 2841612121 зг. Дод. угоди вiд 03.09.2021 до кредитного дог. №339049-КС001 вiд 23.06.2021 Без ПДВ. Відповідно до листа АТ КБ ПриватБанк від 24 вересня 2025 року на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ) Відповідно до виписки по рахунку [PERSON] , 23 червня 2021 року останній було зараховано на картку грошові кошти у розмірі 10000 грн, з призначенням платежу Переказ коштів: BIZPOZYKA TOV Pererakh. koshtiv Serrliuk N. S. zh. do kredytnoho doh. No339049-K5-001 vid 23.06,2. Також 03 вересня 2021 року [PERSON] було зараховано на картку грошові кошти у розмірі 6000 грн з призначенням платежу: Переказ коштів: OUTIB: BIZPOZYKA BIZPOZYKATOV Pererakh. koshtiv Serdiuk N. S. zh. Dod. uhody vid 03.09.2021 do kredytnoho doh. Згідно розрахунку заборгованості наданий позивачем, [PERSON] станом 29 травня 2025 року має заборгованість у розмірі 26 250,56 грн , яка складається: 12 530,66 грн. - прострочена заборгованість за тілом кредиту;13 719,90 грн. - прострочена заборгованість за процентами. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досянуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 № 127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Суд також вказує, що з урахуванням приписів ч. 6 ст. 81 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) принципу справедливості розгляду справи судом. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги те, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав в зв`язку з чим утворилась заборгованість по сплаті коштів, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Питання про стягнення суми судового збору суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved