Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

Позивач подав до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на те, що 17.02.2021 року [PERSON] уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» (надалі за текстом ТОВ «СЛОН КРЕДИТ») договір про надання споживчого кредиту № 516764, згідно умов якого отримала кредит у розмірі 25000,00 грн на строк 365 днів, з кінцевим терміном повернення 16.02.2022 року (включно). 26.11.2021 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (надалі за текстом ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ») було укладено договір факторингу № 26-11/2021/13, згідно умов якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» передало (відступає) ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право грошової вимоги до боржників, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту № 516764 від 17.02.2021 року, що укладений між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] 10.03.2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (надалі за текстом ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») було укладено договір відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту № 516764 від 17.02.2021 року, що укладений між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] . В свою чергу відповідач станом на день пред`явлення позову не виконала свої зобов`язання за кредитним договором, грошові кошти не повертає, проценти за користування кредитними коштами не сплачує, внаслідок чого станом на день складення позовної заяви має заборгованість перед позивачем за договором про надання споживчого кредиту № 516764 від 17.02.2021 в розмірі 34691,44 грн, з яких 22000,35 грн заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 12678,44 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, а 12,65 грн нараховані 3% річних. У зв`язку з чим позивач пред`явив до відповідача позов шляхом подання до суду через свого керівника з використанням системи «Електронний суд» позовної заяви, в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором № 516764 від 17.02.2021 року у розмірі 34691,44 грн, а також понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн. Також в змісті позовної заяви керівник позивача, у відповідності до положень ч.1 ст. 276 ЦПК України, заявила клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, а також заявила клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача та зазначила про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи. Окрім того до самої позовної заяви додано доказ надсилання іншому учаснику справи відповідачу копій поданих до суду документів у паперовій формі листом з описом вкладення, у відповідності до вимог абзаців першого і другого ч.7 ст. 43 та абзацу другого ч.1 ст. 177 ЦПК України, а саме копію опису вкладення до цінного листа на ім`я [PERSON] від 26.11.2025 року (а.с.73-74), копію списку «Реєстри4 25-11-2025 15432046 Опис» (ф. 103А) згрупованих відправлень Базовий АТ «Укрпошта» щодо надіслання поштового відправлення № 0503786124044 для відповідача (а.с.75), а також із долученням до них копії фіскального чеку про оплату послуг за пересилання (а.с.75). При цьому, судом до матеріалів справи долучено роздруківку із сервісу https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html з інформацією щодо стану доставки поштового відправлення № 0503769849205 яке 06.12.2025 року було повернуто відправнику у зв`язку з відсутністю одержувача за вказаною адресою (а.с.88). 11.12.2025 року ухвалою суду (а.с.79-80) відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно роз`яснено відповідачу його право подати у 5-денний строк з дня одержання цієї ухвали заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (ч.4 ст. 277 ЦПК України), а у 15-денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч.7 ст. 279 ЦПК України) та відзив на позовну заяву (відзив). Копію ухвали направлено сторонам у відповідності до вимог ст. 190 ЦПК України та отримано позивачем і його керівником, у порядку встановленому пунктом 2 ч.6 ст. 272 ЦПК України, шляхом її доставки до їх електронних кабінетів 12.12.2025 року, про що свідчать довідки про доставку електронного документа (а.с.82-83), а відповідачу, у порядку встановленому пунктом 5 ч.6 ст. 272 ЦПК України, за адресою її зареєстрованого у встановленому законом порядку місцем проживання, згідно відповідної інформації Кодимської міської ради Подільського району Одеської області від 09.12.2025 року № 03-17/4262 (а.с.78), отриманої судом на виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення № R067060172428, яке 25.12.2025 року було повернуто поштою до суду неврученим із відміткою в довідці про причини повернення про відсутність адресата за вказаною адресою (а.с.84-87). У встановлений судом строк відповідач не скористалася своїми процесуальними правами учасника справи, зокрема клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву (відзив) не подала. У зв`язку з чим та після закінчення тридцятиденного строку з дня відкриття провадження у справі, передбаченого ч.2 ст. 279 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути дану справу, згідно ч.5 ст. 279 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Зі згоди керівника суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Ураховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини. 17.02.2021 року [PERSON] уклала з ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» договір № 516764 про надання споживчого кредиту (а.с.20-21) шляхом використанням для його підписання електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатору «Р934», відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 25000,00 грн на строк 365 днів, з кінцевим терміном повернення 17.02.2022 року (включно), з фіксованою процентною ставкою. При цьому, процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125% річних); за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% річних (поточні проценти). Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає 127,38% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає 37746,30 грн. В свою чергу у пункті 2.1 зазначеного договору (а.с.20) сторонами було узгоджено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування у розмірі 20000,00 грн за реквізитами платіжної карти [NUMBER] або іншої платіжної карти, реквізити якої зазначені споживачем в особистому кабінеті, або надані товариству іншим шляхом, в тому числі, через засоби зв`язку; а у розмірі 5000,00 грн на користь товариства з метою виконання зобов`язання з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п.3.5 Договору. Також [PERSON] 17.02.2021 року було підписано, з використанням електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатору «Р934», Графік платежів, який є додатком № 1 до договору № 516764 про надання споживчого кредиту (а.с.22) і Паспорт споживчого кредиту / Інформації, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма) (а.с.19). На підтвердження виконання товариством пункту 2.1 кредитного договору позивач надав лист ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» (а.с.23), в якому під № 11 зазначена інформація про те, що [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), за договором позики № 516764, була здійснена транзакція № 80675107, а також надав лист-відповідь ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» від 21.10.2025 року Вих. № 2646_251021130223 (а.с.24), відповідно до якої 17.02.2021 року о 17:18:54 годині на платіжну картку з маскою [NUMBER] було успішно перераховано кошти у сумі 20000,00 грн, номер транзакції в системі iPay.ua 80675107, із зазначенням призначення платежу: Зарахування 20000 грн на карту [NUMBER] . 26.11.2021 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу № 26-11/2021/13 (а.с.28-32), згідно умов якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» передало (відступає) ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту № 516764 від 17.02.2021 року укладеним з [PERSON] , що підтверджується сформованим витягом з реєстру боржників до Договору факторингу № 26-11/2021/13 від 26.11.2021 року (а.с.45-48), в якому під № 273 зазначено право вимоги до боржника [PERSON] за договором № 516764 від 17.02.2021 року, копією акту приймання-передачі реєстру боржників Додаток № 4 до Договору факторингу № 26-11/2021/13 від 26.11.2021 (а.с.38) та копією акту приймання-передачі документації боржників Додаток № 6 до Договору факторингу № 26-11/2021/13 від 26.11.2021 (а.с.40-44). При цьому, суд відзначає те, що у змісті витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 26-11/2021/13 від 26.11.2021 року (а.с.45-48) було зазначено, що залишок боргу на момент відступлення прав вимоги за договором № 516764 від 17.02.2021 року відступається в загальній сумі заборгованості в розмірі 30426,40 грн, з яких 22000,35 грн сума заборгованості за тілом, а 8426,05 грн сума заборгованості за відсотками. Відповідно до платіжної інструкцій АБ «Південний» № 306360000 від 29.11.2021 року (а.с.37) ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було здійснено оплату ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» за договором факторингу № 26-11/2021. Станом на день укладення вищезазначеного договору факторингу № 26-11/2021/13 від 26.11.2021 року, відповідач [PERSON] за договором № 516764 від 17.01.2021 року за період з 18.02.2021 року по 26.11.2021 року кошти в рахунок погашення заборгованості сплатила лише частково в загальній сумі платежів 6324 грн, у зв`язку з чим у неї була наявна заборгованість в сумі 30426,40 грн, з яких 17599,45 грн заборгованість за кредитом, 4400,90 грн заборгованість за відсотками за перший день користування кредитом, 8426,05 грн заборгованість по відсотках на дату продажу (які були нараховані виключно протягом строку кредитування / строку дії договору тривалістю 365 днів в період з 17.02.2021 року по 26.11.2021 року та в межах розрахункової їх суми 37746,30 грн, яка була узгоджена сторонами при укладенні кредитного договору та зазначена у змісті п. 1.8 договору № 516764 про надання споживчого кредиту від 17.02.2021 року, що підтверджується розрахунком заборгованості ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» від 21.10.2025 року (а.с.25). 10.03.2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги (а.с.49-54), в тому числі за договором про надання споживчого кредиту № 516764 від 17.02.2021 року, що укладений між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] , що підтверджується витягом з Реєстру боржників (а.с.63-54, 65), який є Додатком №3 до договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 року, в якому під № 11054 значиться зобов`язання [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 516764 від 17.02.2021; копією акту прийому-передачі зазначеного вище Реєстру боржників від 10.03.2023 року (а.с.61), який є Додатком № 4 до договору; а також копією акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.03.2023 року (а.с.60), в якому значиться вимоги за договором № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року. При цьому, суд відзначає, що згідно змісту витягу з Реєстру боржників (а.с.63-54, 65) відступалося право вимоги за зобов`язанням в розмірі 34691,44 грн, з якої 22000,35 грн заборгованість за основним зобов`язанням, 12678,44 грн заборгованість по нарахованим процентам (які були нараховані за період з 17.02.2021 року по 16.02.2022 року, тобто з врахуванням граничного строку кредитування - 365 днів), а 12,65 грн сума 3% річних нарахованих за період 17-23.02.2022 року (а.с.26). Позивачем ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» також було складено власний розрахунок заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 516764 від 17.02.2021 року станом на 13.11.2025 року (а.с.27), згідно змісту якого остання в загальному розмірі становить 34691,44 грн, з якої 22000,35 грн заборгованість за тілом кредиту, 12678,44 грн заборгованість за відсотками (які були нараховані виключно в межах граничного строку кредитування (строку дії кредитного договору) 365 днів, тобто з 17.02.2021 року по 16.02.2022 року, згідно пункту 1.4 договору), а 12,62 грн сума 3% річних (які були нараховані за період 17-23.02.2022 року). Нормативно-правове застосування Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 року № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 цього Закону, регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12, ч.1 ст. 3 Закону, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно абзацу першого ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до вимог ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Також у відповідності до приписів ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. В свою чергу, ч.2 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно пункту 18 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до положень статей 512, 513 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною 1 статті 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Висновки суду - щодо обґрунтованості позову Згідно із статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оскільки судом встановлено, що відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання за договором № 516764 про надання споживчого кредиту від 17.02.2021 року, укладеним з ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», а також враховуючи те, що відповідач не надала відзив на позовну заяву (відзив) та/або доказів, які б спростовували обґрунтованість вимог позивача, то суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до [PERSON] про стягнення з останньої заборгованості в загальному розмірі 34691,44 грн, з якої 22000,35 грн заборгованість за тілом кредиту, 12678,44 грн заборгованість за відсоткам (які були нараховані за період з 17.02.2021 року по 16.02.2022 року (включно)), а 12,65 грн сума 3% річних нарахованих за період 17-23.02.2022 року, ґрунтуються на законі та укладених договорах, а відтак є обґрунтованими і підлягають повному задоволенню. Окремо суд відзначає, що: - проценти за користування позикою були нараховані виключно за період з 17.02.2021 року по 17.02.2022 року, тобто в межах граничного строку кредитування та дії договору про надання споживчого кредиту, які становить до 17.02.2022 року (включно); - а 3% річних, у відповідності до ст. 625 ЦК України, були нараховані та пред`явленні позивачем до стягнення виключно за період 17-23.02.2022 року, тобто ще до введення в Україні воєнного стану з 24 лютого 2022 року; - щодо судових витрат Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. В свою чергу пунктом 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи до уваги, що позов задоволено повністю, то відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2422,40 грн, сплаченого останнім за подання до суду позовної заяви, згідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів АТ «ОТП БАНК» від 26.11.2025 року № 0580090042 (а.с.1). Стосовно витрат, пов`язаних з розглядом справи, - на професійну правничу допомогу, судом встановлені наступні обставини. Згідно абзаців 1 і 2 ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19). Згідно з частинами першою та третьою статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. При цьому договір про надання правової допомоги повинен містити детальний опис правових послуг, що надаються, та їх вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року № 5076-VI, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно з частинами першою та третьою статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. Аналогічний висновок зазначений у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 червня 2020 року справа № 466/9758/16-ц (провадження № 61-39474св18). Відповідно до договору № 01-07/2024 про надання правової допомоги, укладеного 01.07.2024 року між позивачем ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс (а.с.66-68), заявки на надання юридичної допомоги № 1641 від 01.10.2025 року (а.с.71), прайс-листа із тарифами наданих послуг (а.с.70), витягу з Акту № 15 про надання юридичної допомоги від 31.10.2025 року (а.с.72), згідно яких вартість, наданих юридичних послуг становить 13000,00 грн. Таким чином матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката в суді першої інстанції, а саме надання усної консультації з вивченням документів, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду. Водночас із цим від відповідача [PERSON] до суду не надходило клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, в порядку передбаченому ч.5 ст. 137 ЦПК України. При цьому, у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 13 березня 2025 року у справі № 275/150/22 (провадження № 61-13766св24) висловлено позицію, згідно якої суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Ураховуючи зазначене, а також те, що позов задоволено повністю, то суд вважає, що відповідно до п.3 ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу в заявленому розмірі 13000,00 грн. Таким чином загальна сума судових витрат позивача становить 15422,40 грн, з яких 2422,40 грн - судовий збір, а 13000,00 грн - витрати, пов`язаних з розглядом справи, - на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved