Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи відповідача У серпні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі ТОВ «Коллект Центр») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позовна заява мотивована тим, що 30 липня 2019 року Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» (далі АТ «Райффайзен Банк») та [PERSON] уклали договір (підписали заяву) № 010/42086/82/615731. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язаний надати клієнту кредит в розмірі 10 000 грн, строк кредиту 48 місяців з 30 липня 2019 року (дата надання кредиту) до 30 липня 2023 року (дата повного погашення кредиту). Умовами кредитного договору передбачено тип та розмір процентної ставки за користування кредитом. Підписавши кредитний договір, клієнт підтвердив, що перед підписанням заяви-договору він повідомлений про усі умови споживчого кредитування та орієнтовну вартість кредиту, що підтверджується підписом клієнта про його ознайомлення з паспортом споживчого кредиту «Кредит готівкою», та не має зауважень, претензій щодо наданої інформації. Надана інформація клієнту є повною, необхідною, доступною, достовірною та своєчасною. Сторонами вказаного правочину узгоджено, що до правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням умов цього договору, застосовується строк позовної давності тривалістю 70 років. Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами договору, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви. Згідно з умовами договору позичальник зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі, передбачені договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені договором. Відповідно до договору відступлення права вимоги від 30 листопада 2021 року №114/2-47 АТ «Райффайзен Банк» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі ТОВ «Вердикт Капітал») права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі за договором № 010/42086/82/615731. 10 березня 2023 року укладено договір № 10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за договорами до позичальників, в тому числі за договором № 010/42086/82/615731. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги до відповідача за договором № 010/42086/82/615731. Відповідач не погашає заборгованість за договором, проценти за користування кредитними коштами не сплачує, у зв`язку з чим у нього обліковується прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором від 30 липня 2019 року № 010/42086/82/615731, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 34 190,25 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 19 500,65 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 9 857,18 грн, заборгованість за нарахованими процентами згідно з кредитним договором (з моменту відступлення права вимоги до дати виготовлення розрахунку заборгованості) 4 832,42 грн. Позивач вказував, що попередня сума судових витрат, які він поніс у зв`язку з пред`явленням цього позову та розгляду справи складає 2 422,40 грн, яка вираховується виходячи з розміру сплати позивачем судового збору за подання позову та підтверджується долученим у формі додатку до позовної заяви копією платіжного доручення, та 13 000 грн витрат на правничу допомогу. На підставі викладеного ТОВ «Коллект Центр» просило стягнути з [PERSON] заборгованість за договором від 30 липня 2019 року № 010/42086/82/615731 у розмірі 34 190,25 грн, судовий збір 2 422,40 грн, понесені витрати на правову допомогу 13 000 грн. У поданій до суду 10 лютого 2026 року заяві [PERSON] просив при ухваленні рішення врахувати факт його перебування на військовій службі. При цьому відповідач у судовому засіданні 04 грудня 2025 року вказував, що не бажає зупиняти провадження у справі у зв`язку з перебуванням на військовій службі, просив розглянути справи, надавши йому попередньо ознайомитися з її матеріалами для подання до суду відповідних заяв, заперечень щодо вимог кредитора. Рух справи У серпні 2025 року ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 21 серпня 2025 року справу № 541/3251/25 надіслано за підсудністю до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 вересня 2025 року вказану справу передано судді Пилипчуку М. М. Згідно з відповіддю з Єдиного державного реєстру від 17 вересня 2025 року № 1786114 [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22 вересня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення вказаних в цій ухвалі недоліків. Представник позивача 29 вересня 2025 року направив до суду заяву про усунення недоліків. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06 жовтня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 03 листопада 2025 року, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, позивачу відповіді на відзив, відповідачу заперечення на відповідь на відзив. Учасники процесу у судове засідання 03 листопада 2025 року не з`явилися, розгляд справи відкладено на 04 грудня 2025 року. 04 грудня 2025 року задоволено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та надання можливості ознайомитися з матеріалами справи, відкладено розгляд справи на 15 січня 2026 року, а у подальшому на 10 лютого 2026 року. 27 січня 2025 року до суду від [PERSON] надійшла заява, в якій останній просив долучити до матеріалів справи документи на підтвердження тих обставин, що він є військовослужбовцем за мобілізацією з 24 лютого 2022 року по теперішній час. Просив при ухваленні рішення врахувати зазначені обставини. 10 лютого 2026 року до суду надійшла заява представника позивача, в якій він просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити позов. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу 10 лютого 2026 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до частини першої статті 244 ЦПК України ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 16 лютого 2026 року. Фактичні обставини, встановлені судом Суд встановив, що 30 липня 2019 року [PERSON] , ознайомившись з паспортом споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка» власноручним підписом підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, наданих, виходячи з вибраних ним умов, тощо. [PERSON] та Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», назву якого змінено на АТ «Райффайзен Банк», 30 липня 2019 року підписали заяву (договір) про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/42086/82/615731 (тип кредиту кредитування рахунку). Відповідно до пункту 1.4 вказаної заяви розмір поточного ліміту на дату підписання заяви становить 0 грн та може бути змінений в порядку та на умовах, передбачених пунктом 2.1 заяви. Розмір поточного ліміту на дату початку кредитування 10 000 грн. Строк кредиту сукупність періодів, протягом яких банк визначає поточний ліміт відповідно до пункту 2 заяви. Строк кредиту становить 48 місяців, що починається з дати встановлення (зміни) поточного ліміту (дати початку кредитування). Подовження строку кредиту є можливим згідно з підпунктом 2.3.4 пункту 2.3 статті 2 розділу 6 правил (пункт 1.5 заяви). Проценти (за користування кредитом), в тому числі за користування недозволеним овердрафтом процентна ставка фіксована, 45 % річних. Процентна ставка за користування сумою кредиту «Оплата частинами» становить 0,0001 % річних (пункт 1.6 заяви). Проценти нараховуються та сплачуються клієнтом у порядку, визначеному підпунктами 2.5.1 2.5.4 пункту 2.5 статті 2 розділу 6 правил (пункт 3.1 заяви). В порядку та на умовах, визначених підпунктами 2.5.5 2.5.6 пункту 2.5 статті 2 розділу 6 правил, клієнт зобов`язаний сплачувати банку обов`язковий щомісячний платіж за користування кредитом в розмірі п`ять відсотків від власної заборгованості перед банком, але не менше тридцяти гривень або суми залишку власної заборгованості перед банком, якщо вона менше за зазначену суму. Порядок та умови погашення іншої заборгованості за кредитом, в тому числі недозволеного овердрафту визначається пунктами 2.5.5 2.5.13 пункту 2.5 статті 2 розділу 6 правил. Клієнт зобов`язаний здійснити остаточне погашення кредиту та процентів не пізніше дати закінчення строку кредиту, а у разі його подовження в останній робочий день строку користування кредитом (пункт 3.2 заяви). Клієнт підтверджує, що він ознайомлений з чинною редакцією правил. Клієнт визнає та підтверджує, що на взаємовідносини сторін за цією заявою поширюються положення договору, правил, в тому числі розділів 2, 6 правил. Клієнт зобов`язується дотримуватись умов договору, правил, зокрема, тих положень, що регламентують умови відкриття та обслуговування карткових рахунків, а також надання банком кредитів. Підписанням цієї заяви клієнт підтверджує, що до відносин сторін за цією заявою застосовуються всі положення договору, в тому числі розділів 2, 6 правил так само, як би текст правил був би власноруч підписаний клієнтом (пункт 7 заяви). Відповідно до виписки по рахунку первісний кредитор виконав свої зобов`язання та надав можливість позичальнику користуватися кредитними коштами, [PERSON] користувався кредитними коштами, частково повертав їх. Проте відповідач порушив умови укладеного з первісним кредитором договору щодо повернення коштів, не сплатив тіло кредиту та відсотки за користування кредитними коштами в повному обсязі й у визначений строк. Відповідно до договору відступлення права вимоги від 30 листопада 2021 року №114/2-47, реєстру боржників від 15 грудня 2021 року до договору відступлення права вимоги від 30 листопада 2021 року №114/2-47, платіжного доручення від 30 листопада 2021 року № 306770027 АТ «Райффайзен Банк» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема до відповідача за договором від 30 липня 2019 року № 010/42086/82/615731 у загальній сумі 19 596,82 грн, з яких: сума заборгованості за основним зобов`язанням 19 500,65 грн, сума заборгованості за нарахованими процентами 96,17 грн. Згідно з договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 січня 2023 року, актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 28 лютого 2023 року, актом від 10 січня 2023 року прийому-передачі реєстру боржників за договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 січня 2023 року, реєстром боржників до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 січня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема до відповідача за договором від 30 липня 2019 року № 010/42086/82/615731 у загальній сумі 29 387,83 грн, з яких: сума заборгованості за основним зобов`язанням 19 500,65 грн, сума заборгованості за нарахованими процентами 9 857,18 грн. Відповідно до розрахунку, проведеного АТ «Райффайзен Банк», загальна заборгованість [PERSON] за договором від 30 липня 2019 року № 010/42086/82/615731 станом на 30 листопада 2021 року становить 19 596,82 грн, з яких: за дозволеним овердрафтом 15 900 грн, за недозволеним овердрафтом 3 600,66 грн, за відсотками 96,17 грн. Згідно з розрахунком, проведеним ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованість [PERSON] за договором від 30 липня 2019 року № 010/42086/82/615731 станом на 10 січня 2023 року становить 29 357,83 грн, з яких: заборгованість по основній сумі кредиту 19 500,65 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 96,17 грн, нараховані відсотки 9 761,01 грн. За змістом розрахунку, проведеного ТОВ «Коллект Центр», заборгованість [PERSON] за договором від 30 липня 2019 року № 010/42086/82/615731 станом на 06 серпня 2025 року становить 34 190,25 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 19 500,65 грн, заборгованість за відсотками станом на 10 січня 2023 року 9 857,18 грн, заборгованість за відсотками за період з 10 січня 2023 року до 06 серпня 2025 року 4 832,42 грн. [PERSON] 15 жовтня 2015 року видано посвідчення учасника бойових дій серії [NUMBER] . У довідці військової частини [NUMBER] від 02 грудня 2025 року № 1526/1977 зазначено, що [PERSON] перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації в указаній військовій частині. Довідкою військової частини [NUMBER] від 06 грудня 2025 року № 1526/2047 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України підтверджено обставини щодо участі [PERSON] в період з грудня 2022 року до липня 2025 року у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, зокрема в зоні бойових дій. За змістом довідки військово-лікарської комісії від 15 липня 2025 року [PERSON] призваний на військову службу 24 лютого 2022 року [INFO] . У цій довідці також викладено діагнози та зазначено, що травми, поранення, контузії та каліцтва пов`язані з бойовими діями під час захисту Батьківщини. Вказані обставини щодо проходження військової служби відповідачем також підтверджуються копією військового квитка серії [NUMBER] . Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно із частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зібраними у справі доказами підтверджено, що відповідач та первісний кредитор уклали договір кредиту, за яким позивач заявив вимоги у цій справі. Встановлено, що паспорт споживчого кредиту та заява (договір) про відкриття карткового рахунку та надання кредиту, які підписані відповідачем, містять інформацію щодо кредитування, зокрема, суму кредиту, строк кредитування, розмір процентної ставки тощо. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором (частина перша статті 1077 ЦК України). Договір факторингу є підставою для сингулярного правонаступництва, в силу якого не відбувається припинення попереднього кредитного зобов`язання. У такому разі відбувається зміна суб`єктного складу на стороні кредитора у правовідношенні, тобто цивільні правовідносини існують безперервно, не припиняючись, відбувається лише заміна одного з їх учасників. Отже, у подібних випадках не відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками. Таким чином, у разі відступлення права вимоги новий кредитор замінює собою особу у всіх правах, що існували на момент здійснення відступлення і не припинилися внаслідок такої заміни кредитора у зобов`язанні (постанова Верховного Суду від30серпня 2022 року у справі № 466/3732/20). Позивач довів, що він в установлений законом спосіб на підставі належним чином укладених договорів відступлення права вимоги набув право вимоги до відповідача. Зібраними у справі доказами підтверджено, що відповідач уклав договір, фактично отримані кредитні грошові кошти у добровільному порядку в повному обсязі не повернув, тому ТОВ «Коллект Центр» обґрунтовано звернулося до суду за захистом порушених прав шляхом стягнення заборгованості за вказаним договором. Водночас суд не може погодитися з визначеним позивачем розміром заборгованості з огляду на таке. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (частина друга статті 1056-1 ЦК України). Згідно з частиною п`ятнадцятою статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. У подальшому до частини п`ятнадцятої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» було внесено зміни, зокрема Законами від 30 березня 2021 року № 1357-IX, від 27 липня 2022 року № 2459-IX, від 21 березня 2024 року № 3621-IX, від 11 квітня 2024 року № 3633-IX, від 14 січня 2025 року № 4213-IX. Відповідно до частини п`ятнадцятої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, чинній на час вирішення справи судом першої інстанції) військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Згідно з положеннями Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Верховний Суд у постанові від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14 виклав висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей». У цій постанові Верховний Суд зазначив, що Національний банк України листом від 02 вересня 2014 року № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 22 листопада 2023 року у справі № 426/4264/19. У справі, яка розглядається, судом встановлено, що за змістом довідок військової частини [NUMBER] від 02 грудня 2025 року № 1526/1977, від 06 грудня 2025 року № 1526/2047, довідки військово-лікарської комісії від 15 липня 2025 року, копії військового квитка серії [NUMBER] [PERSON] з 24 лютого 2022 року до звернення до суду з позовом у цій справі перебував на військовій службі за призовом під час мобілізації та на нього поширюються пільги, передбачені частиною п`ятнадцятою статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Отже, вимоги позивача про стягнення відсотків після 24 лютого 2022 року задоволенню не підлягають. З матеріалів справи, зокрема наданих позивачем розрахунків вбачається, що заборгованість відповідача зі сплати відсотків за договором від 30 липня 2019 року № 010/42086/82/615731 до 24 лютого 2024 року становить 2 170,99 грн (95,17 грн (станом на 30 листопада 2021 року) + 24,04 грн (за 30 листопада 2021 року) + 745,29 грн (за період з 01 грудня 2021 року до 31 грудня 2021 року) + 745,29 грн (за період з 01 січня 2022 року до 31 січня 2022 року) + 561,20 (за період з 01 лютого 2022 року до 23 лютого 2022 року). Отже, заборгованість відповідача за договором від 30 липня 2019 року № 010/42086/82/615731 складає 21 671,64 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 19 500,65 грн, заборгованість за відсотками 2 170,99 грн. Висновки за результатами розгляду позовних вимог Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором порушено майнові права позивача, тому наявні підстави для судового захисту прав кредитора, у зв`язку з чим позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» підлягають задоволенню частково. Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні. Щодо розподілу судових витрат Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України). Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, то суд відповідно до статті 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог 1 535,56 грн (2 422,40 грн (сплачена позивачем сума судового збору) ? 63,39 % (розмір задоволених позовних вимог)). Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України). Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Суд враховує, що факт надання позивачу професійної правничої допомоги підтверджується матеріалами справи, зокрема договором про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року № 01-07/2024, витягом з акту № 12 про надання юридичної допомоги від 31 липня 2025 року, заявкою на надання юридичної допомоги від 01 липня 2025 року. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18). Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial