Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

Короткий виклад позовних вимог та їх обґрунтування Перший заступник керівника Бориспільської окружної прокуратури Іщенко Сергій звернувся до суду з вказаним позовом та просив стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Переяславської міської ради Бориспільського району Київської області в рахунок відшкодування збитків, спричинених внаслідок незаконного вилову риби в сумі 207332,00 грн. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 29.10.2025 ухвалою Переяславського міськрайонного суду Київської області [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України та звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України, ув`язку з передачею його на поруки трудовому колективу Приватно-орендної агрофірми «Україна». Ухвала набрала законної сили 06.11.2025. Під час розгляду вказаного кримінального провадження цивільний позов про відшкодування шкоди не пред`являвся, питання про стягнення шкоди не вирішувалося. Згідно цієї ухвали суд встановив, що [PERSON] у період з 17:30 год. 22.03.2025 по 11:00 год. 23.03.2025, перебуваючи на водній поверхні річки Броварки (за координатами 50.1129772,31.5418362), що розташоване в адміністративних межах Переяславської міської ради Бориспільського району (с. Велика Каратуль,) за допомогою гумового надувного човна марки «Storm» та з використанням сіток одностінчастих (для риболовлі), всупереч встановленої заборони на добування (вилов) водних біоресурсів на період нересту, умисно здійснив незаконний вилов водних живих біоресурсів, а саме: риби виду карась сріблястий у кількості 124 шт., вартістю 1581,00 грн за одиницю; риби виду щука звичайна у кількості 1 шт., вартістю 3468,00 грн; риби виду краснопірка у кількості 5 шт., вартістю 1564,00 грн за одиницю. Такими діями [PERSON] заподіяв істотну шкоду державним та суспільним інтересам в особі Переяславської міської ради на загальну суму 207332,00 грн. У відповідності до положень ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» Переяславська міська рада Бориспільського району Київської області, як орган місцевого самоврядування, що діє в інтересах власності Українського народу, виступає від імені власника об`єктів водних біоресурсів (риби) внутрішньої водойми, що розміщена на території Переяславської територіальної громади. Тому завдану відповідачем шкоду прокурор просить стягнути на користь Переяславської міської ради Бориспільського району Київської області. Відповідач шкоду, завдану навколишньому природному середовищу внаслідок незаконного вилову риби в добровільному порядку не здійснив, тому стягненню з нього підлягає шкода в загальному розмірі 207332,00 грн. Прокурор посилається на положення Законів України «Про тваринний світ», «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», відповідно до яких громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України, у повному обсязі. Прокурор зазначає, що звертається до суду в межах повноважень, визначених ст. 131-1 Конституції та у порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст. 56 ЦПК України, оскільки державні органи, які за законом мають право на звернення до суду з відповідною позовною заявою в інтересах держави, проявили бездіяльність та на повідомлення прокурора про необхідність звернутись до суду з позовом про відшкодування збитків належним чином не відреагували. Завдана відповідачем шкода, заподіяна незаконним виловом рибних ресурсів, зачіпає не лише майнові та економічні інтереси держави, а й впливає на недофінансування державою природоохоронних заходів, спрямованих на забезпечення екологічної безпеки життєдіяльності людини, яка є невід`ємною умовою сталого економічного та соціального розвитку України. Як стверджує прокурор у контексті правовідносин у даній справі, інтереси держави полягають не лише у захисті прав державних органів, а також у захисті прав та інтересів місцевого самоврядування, яке не носить загальнодержавного характеру, але направлене на виконання функцій держави на конкретній території та реалізується у визначеному законом порядку та спосіб, який віднесено до їх відання. Процесуальні рішення та дії у справі. Ухвалою суду від 25.12.2025 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, у вчиненому щиро розкаявся. Зробив суду заяву, в якій просив розстрочити йому відшкодування шкоди на максимально можливий строк, пояснивши, що він є особою з інвалідністю 3 групи та працює робітником в Приватно-орендній агрофірмі «Україна», де отримує мінімальну заробітну плату. Прокурор Ратушна О.Г та представник Переяславської міської ради Біліченко О.П. позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити та погодились, що матеріальне становище відповідача дозволяє встановити йому розстрочку на відшкодування суми збитків у порядку, визначеному процесуальним законом. Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши докази по справі в їх сукупності, судом встановлені наступні обставини. Згідно ухвали Переяславського міськрайонного суду Київської області від 29.10.2025 у справі № 373/1008/25 [PERSON] у період часу з 17:30 год. 22.03.2025 по 11:00 год. 23.03.2025, перебуваючи на водній поверхні річки Броварки (за координатами 50.1129772,31.5418362), що в межах Переяславської міської ради Бориспільського району Київської області (с. Велика Каратуль) за допомогою гумового надувного човна марки «Storm» та з використанням сіток одностінчастих, в період дії заборони на добування (вилов) водних біоресурсів на період нересту, умисно здійснив незаконний вилов водних живих біоресурсів, а саме риби: карась сріблястий у кількості 124 шт., щука звичайна у кількості 1 шт., краснопірка у кількості 5 шт., чим заподіяв істотну Переяславській міській раді на загальну суму 207332 грн (а.с.14-15). Цією ж ухвалою [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 249 КК України на підставі ст. 47 КК України, та передано його на поруки трудовому колективу Приватно-орендної агрофірми «Україна». Кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] закрито. Речові докази: надувний човен марки «Storm», два весла до нього, насос для надування човна, дві одностінчасті сітки, карась сріблястий - 124 шт.; щука - 1 шт.; краснопірка - 5 шт. конфісковано в дохід держави. При постановлені даної ухвали судом не вирішувалося питання відшкодування шкоди потерпілій особі Переяславській міській раді Бориспільського району. Згідно висновку експерта №СЕ-19/111-25/20366-ФХЕД від 09.04.2025, розмір шкоди, завданої рибному господарству України внаслідок незаконного вилову живих водних біоресурсів, вилучених під час огляду місця події 23.03.2025 у загальній кількості 130 екземплярів, що мало місце на річці Броварка в с. Велика Каратуль Бориспільського району складає суму 207332,00 грн, що є фактичними (реальними) збитками та спричинило істотну шкоду рибному господарству України (а.с.16-19). Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у м. Києві та Київській області (Київській рибоохоронний патруль) листом №1-7-9/2064-25 від 12.11.2025, а також Переяславська міська рада листом №07-12/2685/2-25 від 10.11.2025, Державне агентство України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм (Держрибагенство) листом №1-8.3-9/7587-25 від 24.11.2025 повідомили прокурора про відсутність у них фінансової можливості на звернення до суду з позовною заявою про відшкодування шкоди, завданої протиправними діями [PERSON] (а.с.22,27,31) Водночас, Переяславська міська рада на запит прокурора листом за підписом керуючого справами виконавчого комітету повідомила реквізити рахунку, на який слід перерахувати кошти на відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища (а.с.28). Зміст спірних правовідносин та їх правове регулювання. Спірні правовідносини виникли із деліктного зобов`язання про відшкодування шкоди та регулюються нормами Цивільного кодексу України та спеціальним законодавством в сфері охорони навколишнього середовища та довкілля. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище, як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси. Як слідує з положень ст. 3 Закону України «Про тваринний світ» об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону, є: дикі тварини хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі. Згідно з ч.2 ст.10 Закону України «Про тваринний світ» громадяни відповідно до закону зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. За змістом ч.2 ст. 63 цього Закону відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища; перевищенні лімітів і порушенні інших встановлених законодавством вимог використання об`єктів тваринного світу; порушенні законодавчих вимог щодо охорони середовища існування, умов розмноження і шляхів міграції тварин. Відповідно до положень ст.ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, зокрема шляхом самовільного спеціального використання природних ресурсів. Шкода, завдана внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Згідно зі статтею 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. За правилами ч.1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитки у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно вимог ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Мотиви, з яких виходив суд при вирішенні спору сторін, та висновки суду. Відповідно до положень ч.3, 4 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. За правилами ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі їх порушення або загрози порушення, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Згідно з ч.1 ст. 24 Закону України «Про прокуратуру» право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури. Відповідно до п. 4 Положення про Державне агентство України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм, затвердженого постановою КМУ №895 від 30.09.2015, Держрибагенство відповідно до покладених на нього завдань, окрім іншого, здійснює державний нагляд (контроль) у галузі охорони, використання та відтворення водних біоресурсів у виключній (морській) економічній зоні України, територіальному морі, внутрішніх водоймах України, а також контролює діяльність територіальних органів Держрибагенства. Згідно з підпунктом 1 пункту б) статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження по здійсненню контролю за додержанням природоохоронного законодавства, використанням і охороною природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення. При поданні цього позову прокурором дотримані усі умови, передбачені ст.ст. 23,24 Закону України «Про прокуратуру» для звернення до суду в інтересах держави, оскільки уповноважений на це орган влади та орган місцевого самоврядування, самоусунулись від подання позову про відшкодування збитків, що підтверджено письмовими матеріалами про вжиття прокурором відповідних заходів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Кожна сторона несе ризик, пов`язаний із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За правилами ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок чи постановлена відповідна ухвала, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У цій справі протиправність дій відповідача та їх наслідки встановлені ухвалою Переяславською міськрайонного суду Київської області від 29.10.2025, постановленою у кримінальному провадженні. Цією ухвалою [PERSON] визнано винуватим та звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 249 КК України на підставі ст. 47 КК України, у зв`язку з передачею його на поруки трудовому колективу Приватно-орендної агрофірми «Україна». Судом встановлено, що внаслідок протиправних дій [PERSON] , які виразились в незаконному зайнятті рибним добувним промислом на внутрішній водоймі (річка Броварка в с. Велика Каратуль Бориспільського району Київської області) в адміністративних межах Переяславської міської ради Бориспільського району, завдано істотної шкоди навколишньому середовищі у виді реальних збитків в сумі 207332 грн. Відповідні обставини та свою вину відповідач визнав в судовому засіданні. Статтею 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» передбачено, що водні біоресурси, що знаходяться у водних об`єктах (їх частинах), територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Водні біоресурси можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Таким чином, природні біоресурси (риба), які незаконно вилучені [PERSON] з природного середовища річки Броварка в с. Велика Каратуль Бориспільського району Київської області і є майном територіальної громади Переяславської міської ради Бориспільського району Київської області, якій має бути відшкодована шкода, завдана відповідачем. Отже суд дійшов висновку про обґрунтованість позову прокурора і. Згідно з положенням ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати розстрочення виконання або розстрочення виконання, вжити заходи для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. У даному випадку порядок виконання рішення в частині стягнення з відповідача присудженої суми суд визначає шляхом безготівкового зарахування коштів на рахунок Переяславської міської ради, відкритий в ГУК у Київській області, який зазначено прокурором в позовних вимогах. Водночас, суд задовольняє заяву відповідача [PERSON] , яку підтримав прокурор та представник міської ради, та з огляду на скромне матеріальне забезпечення винного, який є особою з інвалідністю ІІІ групи та працює охоронником у ПОА «Україна» на мінімальній зарплаті, вважає за необхідне встановити розстрочку виконання судового рішення, яка в силу ч.5 ст. 435 ЦПК не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення. В силу положень ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави, оскільки позивач на підставі п.6 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за подання позову у справі про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. На підставі викладеного,

Outcome: approved