Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Зміст заявлених вимог: [PERSON] звернулась в суд із заявою, заінтересована особа: Переріслянська сільська рада про встановлення факту проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування заяви посилається на те, що [PERSON] народилася [INFO] та зареєстрована у [ADDRESS] з 2004 року, але фактично проживає в. [ADDRESS] від народження. 20 квітня 1982 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] у зв`язку з чим змінила дошлюбне прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Заявниці батьками є [PERSON] , у графі батько прочерк. За життя мати заявниці набула у власність земельну ділянку в селі Гаврилівка Надвірнянського району, Івано-Франківської області, що підтверджується Державним актом на право власності на землю від 10.04.2003 року, та житловий будинок по [ADDRESS] . [INFO] заявниці мати [PERSON] померла. Ще за життя [PERSON] на випадок своєї смерті розпорядилася своїм майном склавши заповіт, яким все своє майно заповіла дочці [PERSON] . На день смерті [PERSON] ніхто не був зареєстрований з нею в [ADDRESS] , однак проживала її дочка [PERSON] . 25 листопада 2025 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Шушкевич Світлани Михайлівни із заявою про прийняття спадщини, після смерті матері [PERSON] та отримала Довідку з якої вбачається, що спадкоємицею пропущено шестимісячний термін для прийняття спадщини та з поданих документів вбачається, що спадкоємець та спадкодавець були зареєстровані за різними адресами. На час смерті спадкодавець був зареєстрований в [ADDRESS] , а заявниця [PERSON] у [ADDRESS] . Заявниця проживала разом з матір`ю з народження в [ADDRESS] та на даний час там проживає, проте не була там зареєстрована на момент смерті. Заявниця з матір`ю проживали разом, вели спільне господарство, та поховала її. Встановлення вказаного факту їй необхідно для оформити спадщини. Стислий виклад позиції сторін. В судовому засіданні заявниця та її представник підтримала заяву в повному об`ємі з підстав, зазначених в заяві, просила встановити юридичний факт, що [PERSON] , [INFO] , постійно проживала на час відкриття спадщини (день смерті) разом з матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] за адресою [ADDRESS] . Представник заінтересованої особи Переріслянська сільська рада в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлялися належним чином, рекомендованою кореспонденцією, про що свідчить розписка про вручення. Від представника поступила заява в якій просить справу слухати в його відсутності. Неявка представника заінтересованої особи не перешкоджає розгляду справи. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 10.12.2025 р. по даній справі відкрито окреме позовне провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 15.01.2026 р. витребувано докази. Суд, заслухавши пояснення заявника, показання свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов наступних висновків. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] народилася [INFO] та зареєстрована у [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту (а.с. 4). 20 квітня 1982 року заявниця уклала шлюб з [PERSON] у зв`язку з чим її дошлюбне прізвище « [PERSON] » змінено на « [PERSON] », що підтверджується витягом з ДРАЦС № 00054950838 (а.с. 5). Заявниці [PERSON] батьки є [PERSON] , у графі батько прочерк, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Заявниці матері [PERSON] належала земельна ділянка в селі Гаврилівка Надвірнянського району, Івано-Франківської областізагальною площею 0,79 га., що підтверджується Державним актом на право власності на землю від 10.04.2003 року (а.с. 7-8). Заявниці матері [PERSON] належав житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житловий будинок від 12.02.1988 року (а.с. 9). Ще за життя [PERSON] на випадок своєї смерті розпорядилася своїм майном склавши заповіт, який посвідчений 26.07.2006 року секретарем Гаврилівської сільської ради та зареєстрований у відповідному реєстрі за № 74. Згідно заповіту єдиним спадкоємцем є заявниця [PERSON] (а.с. 11). [INFO] [PERSON] померла, про що 15.11.2019 року виконкомом Переріслянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, зроблено актовий запис за № 83 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 15.11.2019 року (а.с.10). З довідки Гаврилівської сільської ради від 18.07.2025 року за № 185 встановлено, що на день смерті [PERSON] ніхто не був зареєстрований з нею в [ADDRESS] , однак проживала її дочка [PERSON] (а.с. 12). З довідки приватного нотаріуса Шушкевич Світлани Михайлівни за № 01-16/498 від 26 листопада 2025 року встановлено, що [PERSON] звернулася до із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса після смерті матері [PERSON] , однак нею пропущено шестимісячний термін для прийняття спадщини та з поданих документів вбачається, що спадкоємець та спадкодавець були зареєстровані за різними адресами (а.с. 13). Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до правового висновку, висловленого у Постанові Верховного Суду від 10.01.2019 року у справі №484/747/17, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Згідно з ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини в такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що вона є онукою заявника. Ствердила, що [PERSON] завжди постійно проживала разом з матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] . Піклувалася про неї, вела з нею спільне господарство, доглядала її. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що вона протягом 20 років проживає по сусідству з заявницею. Ствердила, що [PERSON] завжди постійно проживала разом з матір`ю [PERSON] , вела з нею спільне господарство, доглядала її. Після смерті останньої похоронила її. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Висновки суду: Враховуючи наведені обставини, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, суд дійшоввисновку, що зазначений факт постійно проживання на час відкриття спадщини [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а отже заява [PERSON] є обґрунтованою і підлягає до задоволення. Встановлення вказаного факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать його майнові права на спадщину. Іншої можливості встановити цей факт заявник не має.

Outcome: approved