Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

[PERSON] (далі - Заявник) звернувся в суд із вказаною заявою, яку мотивував наступним. З 04 березня 2022 року між заявником та [PERSON] (далі - Заінтересована особа 1) укладено шлюб. До реєстрації шлюбу, значний час перебували у сімейних стосунках. Від шлюбу спільних дітей на час розгляду справи, не мають На час одруження у його дружини вже була дитина - донька [PERSON] , [INFO] , яка на час подачі позову має повних 15 років. Рідний батько дитини, [INFO] помер. Від попередніх шлюбів, заявник має двох дітей, сина [PERSON] , 2006 року народження, та доньку [PERSON] , 2013 року народження. Син [PERSON] , вже є повнолітнім, донька [PERSON] є неповнолітньою, та проживає зі своєю матір`ю. За час проживання однією сім`єю, у заявника з донькою дружини [PERSON] , склалися теплі та дружні стосунки. Він піклується про неї, створює всі належні умови для її розвитку. Непонолітня [PERSON] , не заперечує щодо її усиновлення. Мати дитини-заінтересована особа по справі [PERSON] , надала нотаріально засвідчену згоду на усиновлення її доньки. Заявник є матеріально забезпеченим, має стабільний дохід, здатний фінансово утримувати членів сім`ї. За медичними показниками, фізично здоровий. Непогашених судимостей за кримінальні правопорушення не має. На даний час місцем проживання заявника, [PERSON] та [PERSON] , а також доньки [PERSON] , являється квартира, що належить на праві власності мамі заявника - [PERSON] . Умови проживання сім`ї задовільні, створені усі умови для виховання і розвитку дитини. Доцільність усиновлення підтверджена висновком органу опіки та піклування. У зв`язку з вказаним заявник просив суд оголосити його усиновлювачем [PERSON] , із внесенням змін до актових записів цивільного стану дитини. Ухвалою судді від 26 січня 2026 року відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд, заінтересованим особам встановлений строк для подачі відзиву на заяву. В судовому засіданні заявник просив заяву задовольнити, підтвердивши обставини та наміри щодо усиновлення викладені у заяві. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надіслала до суду заяву, в якій просила вимоги заяви задовольнити, та розгляд справи провести без її участі в зв`язку з проходженням нею військової служби за контрактом. Представник органу опіки та піклування не заперечувала проти задоволення заяви. Представник Шепетівський ВДРАЦС в судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причинит неявки суд не повідомляв, та правом на подання відзиву на запяву, не скористався. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Заявник [PERSON] та [PERSON] з 04 березня 2022 року перебувають у шлюбі, що підтверджено копією свідоцтва про одруження. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Від попередніх шлюбів, мають дітей, а саме заявник [PERSON] сина [PERSON] , [INFO] , який на час розгляду справи, є повнолітнім, та доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає зі своєю матір`ю. Дане підтверджено актовими записами про народження, із застосунку «Дія», де батьком дітей записаний заявник по справі. [PERSON] має доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає у сім`ї заявника та яку він хоче та просить суд усиновити. Батько [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , [INFO] у місті Шепетівка Хмельницької області помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть. Квартира, де проживає родина без реєстрації місця проживання, а саме у [ADDRESS] , належить мамі заявника - [PERSON] . Згідно акту обстеження умов проживання від 25 вересня 2025 року в квартирі створені всі умови для проживання сім`ї та дитини. Сім`я заявника, є матеріально забезпеченою. Зявник є учасником бойових дій, проходив військовову службу. На час розгляду справи, звільнений з військової служби, в зв`язку з наявною інвалідністю, що пов`язана з військовою службою. Має пенсійне забезпечення.Отримує дохід достатній для збезпечення сім`ї. Зазначене підтверджене посвідченням УБД , довідкою до акта огляду МСЕК та довідкою форми ОК-5 (а.с.15,16, 22-29). Дружина заявника [PERSON] , проходить військову службу за контрактом, має стабільний дохід та нерухомість, а саме будинок у [ADDRESS] , який відповідно до інформації з Державного реєстру належить їй на праві приватної власності (а.с.30-31). За медичними показниками, а саме відповідно до висновку про стан здоров`я від 23.09.2025 року, заявник фізично та психічно здоровий, не страждає спадковими хронічними захворюваннями, алкогольної і наркотичної залежності не має, та може бути усиновлювачем. Відповідно до витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», непогашених судимостей за кримінальні правопорушення не має. [PERSON] , яку хоче усиновити заявник по справі, згідно висновку про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток від 06.01.2026, є здоровою, і перешкод для її усиновлення не має, та має бажання щоб її усиновив заявник по справі, про що свідчить її письмова заява. Як було встановлено під час розгляду справи, а також відповідно до висновку про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам дитини № 2151/02-18 від 01.10.2025, заявник виховує та утримує [PERSON] , як свою власну дитину, має теплі дружні стсунки. Має з нею тісний зв`язок, цікавиться її інтересами, дбає про її розвиток. А тому усиновлення [PERSON] , [INFO] , є доцільним та відповідає інтересам дитини. Дружина заявника [PERSON] , не заперечує проти усиновлення її доньки заявником по справі, про що свідчить її заява посвідчена приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Райххольд М.І. (а.с.33). Також волевиявлення на усиновлення судом з`ясовано у дитини, проти чого неповнолітня [PERSON] не висловлювала заперечень, підтвердила стійкий сімейний зв`язок із заявником та усіма членами родини. Суд приймає до уваги, що згідно статті 213 Сімейного кодексу України [PERSON] має переважне право на усиновлення [PERSON] , так як саме в його сім`ї виховується дитина, він є чоловіком матері дитини. Згідно ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ч. 1 ст. 208 СК України усиновленою може бути дитина. Згідно ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до ст. 218 СК України для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Згідно ст. 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Згідно ст. 211 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Перешкод, визначених статтею 212 СК України, для усиновлення дитини судом не встановлено. Відповідно до статей 3, 4, 5, 7 Сімейного Кодексу України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Згідно зі статтею 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Відповідно до положень статті 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину. Суд, постановляючи рішення про усиновлення неповнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до статі 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Таким чином, враховуючи вік, стан здоров`я та матеріальне становище усиновлювача, суд встановив, що будь-якої корисливої або іншої зацікавленості в усиновленні з боку заявника немає, його намір відповідає вимогам законодавства та моральним засадам суспільства, заявник є здоровою людиною, має стійке бажання виховувати та утримувати дитину, усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов життя. Також суд встановив, що заявник судимостей не має, на обліку нарколога та психіатра не перебуває, хронічних захворювань та протипоказань щодо усиновлення дитини не має, є учасником бойових дій, отримує грошове забезпечення, має належні житлові умови для проживання дитини. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що заявник виконав всі умови, встановлені законодавством для усиновлення, він має здібності особи, яка бажає усиновити дитину, може забезпечити стабільні та гармонічні умови для життя дитини, тому є всі підстави для задоволення заяви в повному обсязі. Тому, суд приходить до висновку, що даному усиновленню немає ніяких перешкод і вимоги заявника повинні бути задоволені, усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Враховуючи наведені обставини заяви про усиновлення, які доведені належними, допустимими та достовірними доказами, а також відсутність підстав, передбачених ст. 222 СК України, за яких особа не може бути усиновлювачем, суд дійшов висновку про те, що усиновлення [PERSON] , [INFO] громадянином [PERSON] , [INFO] відповідатиме найвищим інтересам дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. У відповідності з частиною 1 статті 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу, суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Згідно з частинами 2, 3, 4 статті 231 СК України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Відповідно до статті 233 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Відповідно до підпункту 20 пункту 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5, підставою для внесення змін до актового запису цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до статті 228 СК України, особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. Відомості про усиновлення видаються судом лише за згодою усиновлювача, крім випадків, коли такі відомості потрібні правоохоронним органам, суду у зв`язку з цивільною справою чи кримінальним провадженням. Таємниця усиновлення забезпечується також відповідно до статей 229-231 цього Кодексу. Особи, які розголосили таємницю усиновлення, несуть відповідальність, встановлену законом. Суд, враховуючи обставини по справі, а саме, що запис заявника батьком усиновленої ним дитини, відповідає інтересам дитини, що усиновлюється, вважає можливим задовольнити заяву в частині таких змін. Згідно ч.4. ст.314 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника. На підставі викладеного та

Outcome: approved