Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого на підставі ордеру про надання правничої (правової) допомоги діє представник адвокат Петрощук К.В., звернувся до суду з позовом шляхом пред`явлення позовної заяви до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Коротичанська селищна рада Харківського району Харківської області, [PERSON] , яким просить визнати незаконними та скасувати накази Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 04 листопада 2016 року № 12237-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» та від 16 березня 2017 року № 3611-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки у власність»; скасувати реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 6325157000:00:024:0171 Управлінням Держгеокадастру у Харківському районі Харківської області від 13 січня 2017 року на [PERSON] . Позов мотивоване тим, що рішенням Коротичанської селищної ради Харківського району Харківської області від 19 квітня 2007 року [PERSON] надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки та складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку орієнтовною площею 0,1500 га в [ADDRESS] , кадастровий номер 6325157000:00:024:0171 за рахунок земель Коротичанської селищної ради Харківського району Харківської області, розташовану в межах населеного пункту для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Рішенням Коротичанської селищної ради Харківського району Харківської області від 20 жовтня 2010 року технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та складання документів,що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку,господарських будівель і споруд в сел. Коротич Харківського району Харківської області загальною площею 0,1500 га затверджено та передано безоплатно у власність позивачу земельну ділянку площею 0,1500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] з видачею державного акту на право власності на земельну ділянку. Відтак, позивачу було надано право власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 6325157000:00:024:0171. 11 серпня 2017 року за заявою позивача сформований витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Відповідно до Витягу 13 січня 2017 року на земельну ділянку з кадастровим номером 6325157000:00:024:0171 за адресою: [ADDRESS] з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва зареєстровано право власності на [PERSON] . Право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано Управлінням Держгеокадастру у Харківській області. Водночас, Коротичанська селищна рада Харківського району Харківської області не надавала жодних дозволів Управлінню Держгеокадасту у Харківській області на виділення земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , площею 0,12 га, кадастровий номер 6325157000:00:024:0171. На лист Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 18-20-14-32029/0/19-16 від 20 жовтня 2016 року щодо позиції Коротичанської селищної ради Харківського району Харківської області в частині можливості надання Головним управлінням Дердгеокадастру у Харківській області дозволу на розробку документації із землеустрою на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , на підставі якої земельна ділянка може бути передана у власність (користування), Коротичанською селищною радою Харківського району Харківської області за № 02-25/939 від 28 жовтня 2016 року направлено заперечення щодо надання дозволу на розробку документації із землеустрою та виділення земельної ділянки [PERSON] . Проте, Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області була проігнорована відповідь Коротичанської селищної ради Харківського району Харківської області та надано дозвіл [PERSON] на розроблення технічної документації на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , яка вже була надана позивачу. Позивач зазначає, що рішення Коротичанської селищної ради Харківського району Харківської області «Про передачу у власність земельної ділянки в [ADDRESS] [PERSON] » не скасовувалось. Відтак, [PERSON] було незаконно виділено земельну ділянку в [ADDRESS] з кадастровим номером 6325157000:00:024:0171. Крім того, державна реєстрація земельної ділянки відбулася 13 січня 2017 року, а наказ Головного управління Дердгеокадастру у Харківській області № 3611-СГ «Про затвердження документації із землеустрою про передачу земельної ділянки у власність» виданий 16 березня 2017 року, що ставить під сумнів правомірність дій Головного управління Держгеокадастру у Харківській області. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 липня 2019 року цивільна справа за позовом [PERSON] до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Коротичанська селищна рада Харківського району Харківської області, про визнання незаконними та скасування рішень передано на розгляд до Харківського районного суду Харківської області. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29 серпня 2019 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справа призначена до розгляду в підготовчому засіданні. 05 грудня 2019 року до суду надійшов відзив відповідача Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на позовну заяву. Відповідач посилається на те, що позивач зазначає про те, що оскаржуваними наказами Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 12237-СГ від 04 листопада 2016 року про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою , а також № 3611-СГ від 16 березня 2017 року про затвердження документації із землеустрою та передачі земельної ділянки у власність порушується його право власності на земельну ділянку площею 0,1500 га для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в [ADDRESS] . У позовній заяві позивач зазначає про те, що у відповідності до рішення Коротичанської селищної ради Харківського району Харківської області від 19 квітня 2007 року йому наданий дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою стосовно встановлення меж земельної ділянки та складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0,1500 га для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в [ADDRESS] . Крім цього, за доводами позовної заяви рішенням Коротичанської селищної ради Харківського району Харківської області від 20 жовтня 2010 року було затверджено технічну документацію та прийнято рішення про передачу безоплатно у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1500 га для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в [ADDRESS] . При цьому кадастровий номер земельної ділянки 6325157000:00:024:0171 у рішенні Коротичанської селищної ради Харківського району Харківської області від 20 жовтня 2010 року не значиться. У відповідності до змісту рішення Коротичанської селищної ради Харківського району Харківської області від 20 жовтня 2010 року слідує, що земельну ділянку у власність [PERSON] було передано безоплатно з видачею державного акту на право власності на земельну ділянку. Відтак, [PERSON] ще у 2010 році було достовірно відомо про необхідність виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку. Для набуття права власності на земельну ділянку у 2010 році позивач повинен був замовити та виготовити державний акт на право власності на земельну ділянку на його ім`я та здійснити державну реєстрацію. Однак, до позовної заяви не надано будь-яких відомостей про те, що позивач замовив та виготовив державний акт на право власності на земельну ділянку на його ім`я та здійснив його державну реєстрацію. Зважаючи на викладене, позивач не є ані законним власником, ані законним користувачем земельної ділянки стосовно якої ним отримані відповідні рішення Коротичанської селищної ради Харківського району Харківської області, оскільки не завершив процедуру оформлення права власності на земельну ділянку, не виготовив державний акт на право власності на таку земельну ділянку чи не зареєстрував речове право власності на цю земельну ділянку. Із 2010 року пройшло понад 9 років та позивач мав реальну можливість і достатній час завершити процедуру оформлення земельної ділянки та отримати правовстановлюючі документи на неї і зареєструвати своє право власності. Таким чином, зволікання з оформленням правовстановлюючих документів на таку земельну ділянку допущене саме позивачем. Доказів про те, що якісь виняткові обставини перешкодили йому в завершенні оформлення його прав до позовної заяви не додано. Таким чином, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області вважає, що в даному випадку права та інтереси позивача відповідачем не порушені, оскільки останній не є ані законним власником, ані користувачем спірної земельної ділянки. Накази Головного управління Держгеокадасту у Харківській області прийняті у відповідності до вимог земельного законодавства, в межах його повноважень та у строки і спосіб, передбачені вимогами Земельного кодексу України, ст. 19 Конституції України, тому підстав для визнання їх незаконними та скасування немає. Стосовно позовних вимог про скасування державної реєстрації земельної ділянки, то відповідач заперечує, оскільки до компетенції Головного управління Держгеокадастру у Харківській області не належить скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] . Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28 січня 2020 року залучено до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] . Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 08 лютого 2021 року підготовче провадження у цивільній справі закрито, справа призначена до судового розгляду. Розпорядженням Голови Верховного Суду від 08 березня 2022 року №2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану змінено територіальну підсудність судових справ Харківського районного суду Харківської області та визначено територіальну підсудність справ цього суду Полтавському районному суду Полтавської області. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2023 року справу передано до Харківського районного суду Харківської області за територіальною підсудністю. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 травня 2024 року, справу передано в провадження судді Харківського районного суду Харківської області Березовської І.В. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25 червня 2024 року справа прийнята до провадження судді Березовської І.В. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] , належним чином повідомлені, у судове засідання не з`явилися, представник позивача [PERSON] надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Остапчук Г.М., належним чином повідомлена, в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в задоволенні позову просила відмовити. Представник третьої особи Коротичанської селищної ради Харківського району Харківської області Тягнібока І., належним чином повідомлений, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника селищної ради. Третя особа [PERSON] , належним чином повідомлена, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що рішенням Коротичанської селищної ради Харківського району Харківської області від 19 квітня 2007 року «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою [PERSON] » [PERSON] надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки та складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку орієнтовною площею 0,1500 га в [ADDRESS] за рахунок земель Коротичанської селищної ради, розташовану в межах населеного пункту для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Рішенням Коротичанської селищної ради Харківського району Харківської області від 20 жовтня 2010 року «Про передачу у власність земельної ділянки в [ADDRESS] [PERSON] » затверджена «Технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] загальною площею 0,1500 га»; передано безоплатно у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,1500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] , з видачею державного акту на право власності на земельну ділянку. [PERSON] не виготовив державний акт на право власності на вказану земельну ділянку та не здійснив його державну реєстрацію. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 12237-СГ від 04 листопада 2016 року «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» надано [PERSON] дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Коротичанської селищної ради Харківського району Харківської області. Орієнтовний розмір земельної ділянки 0,1200 га із цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 3611-СГ від 16 березня 2017 року «Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки у власність» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва, розташованої за межами населених пунктів на території Коротичанської селищної ради Харківського району Харківської області; передано у власність [PERSON] у власність земельну ділянку площею 0,1200 га , в тому числі багаторічні насадження площею 0,1200 га ( кадастровий номер 6325157000:00:024:0171) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для індивідуального садівництва, розташовану за межами населених пунктів на території Коротичанської селищної ради Харківського району Харківської області. Згідно витягу Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-630476303217 від 11 серпня 2017 року, 13 січня 2017 року відбувалася державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером 6325157000:00:024:0171, власником земельної ділянки зкадастровим номером 6325157000:00:024:0171 є [PERSON] . Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, прийшов до наступного. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК). Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зазначила, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад (висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 06 вересня 2023 року у справі № 712/3869/20, провадження № 61-5621св22). У пункті 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 304/284/18 (провадження № 14-517цс19) зазначено, що: «належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача (близькі за змістом висновки сформульовані у пункті 7.17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/17792/17)». При скасуванні рішення про передачу земельної ділянки у власність особа, на користь якої було прийнято це рішення (власник), є належним відповідачем у справі. Позови про визнання протиправним та скасування рішень органів влади, на підставі яких виникло право приватної власності, повинні пред`являтися в тому числі до власника земельної ділянки, адже предмет спору безпосередньо стосується прав і обов`язків такої особи. З установлених судом обставин справи відомо, що власником земельної ділянки з кадастровим номером 6325157000:00:024:0171 є [PERSON] , яка не залучена у даній справі як співвідповідач. Відповідно до статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. Проте позивач та його представник не дотрималися вимог ЦПК та не вжили заходів про залучення [PERSON] як співвідповідача. Клопотання про залучення до участі у справі власника спірної земельної ділянки як співвідповідача не заявляли. Оскільки приписами цивільного процесуального законодавства не передбачено право суду самостійно, з власної ініціативи, вирішувати питання залучення до участі у справі співвідповідачів чи їх заміни, суд доходить висновку щодо неналежного складу відповідачів у справі за позовом [PERSON] та саме з цих підстав відмовляє у позові. Відмова в задоволенні позову з підстав неналежного суб`єктного складу, не перешкоджає повторному зверненню до суду із позовом до належних відповідачів. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, підстав для стягнення з відповідача судового збору не вбачається. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed