Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

22.09.2025 ТОВ «Бізнес Позика» через систему «Електронний суд» звернулося до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з останньої заборгованість за Договором № 347472-КС-003 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 14.09.2024 у сумі 23 120,00 грн, мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем умов договору. Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Супрун О.П. ухвалою від 29.09.2025 прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та відкрив провадження в справі, призначив судове засідання для розгляду справи по суті на 02.12.2025; витребував у АТ КБ «ПриватБанк» письмові докази у вигляді: відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуску банківської картки № [NUMBER] (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я [PERSON] ; виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] за період 14.09.2024 по 01.03.2025. 02.12.2025 розгляд справи відкладено на 19.02.2026, у зв`язку з неявкою відповідача. У судове засідання 19.02.2026 сторони повторно не з`явилися, про час і місце розгляду справи оповіщені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Представник позивача в позові просив розглядати справу за його відсутності, дав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач відзиву не подала. За письмовою згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, відповідно до статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). За правилом частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 14.09.2024 ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] уклали Договір № 347472-КС-003 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), відповідно до умов якого остання отримала від кредитодавця грошові кошти в розмірі 8 000,00 грн у безготівковій формі шляхом їх перерахування на банківську картку терміном на 24 тижні зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 1 % у день, з орієнтованою реальною річною процентною ставкою: шість тисяч шістсот шістдесят дев`ять цілих двадцять одна сота процентів, та сплатою комісії за видачу кредиту в загальній сумі 1 600,00 грн (а.с. 41 зворот - 51). Для укладення цього договору [PERSON] через веб-сайт кредитодавця шляхом уведення логіну та паролю увійшла до Особистого кабінету та через Інформаційно-телекомунікаційну систему подала заявку на отримання кредиту, указавши номер свого поточного (карткового) рахунку. ТОВ «Бізнес Позика» 14.09.2024 направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти Договір про надання кредиту № 347472-КС-003 (Споживчий кредит. Електронна форма), відповідач прийняла (акцепт) пропозицію щодо укладення договору, на умовах визначених офертою. У свою чергу, позивачем направлено відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-8135. Договір було підписано [PERSON] з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Детальний опис дій, вчинених сторонами 14.09.2024 при укладанні кредитного договору наведено у повідомленні, сформованому ТОВ «Бізнес Позика» (а.с. 52). Підписуючи цей договір позичальниця підтвердила, що до укладення договору уважно ознайомилася з текстом цього договору та Правилами, а також отримала від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема частиною другою та п`ятою статті 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та статтями 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на веб-сайті кредитодавця, що забезпечує вірне розуміння позичальницею суті фінансової послуги без нав`язування її придбання (пункт 11.3.1 договору). Пунктом 11.4.4 договору передбачено, що позичальниця підписанням цього договору підтверджує, що вона ознайомлена з договором та правилами, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань, вважає їх справедливими та погоджується неухильно дотримуватись їх та, відповідно, уклала договір з вільним волевиявленням. Як убачається з пункту 11.17 договору, невід`ємною його частиною є додатки: (1) Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про кредит (розраховано за умови застосування зниженої процентної ставки), (2) Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про кредит (розраховано за умови застосування стандартної процентної ставки). Умовами Договору № 347472-КС-003 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 14.09.2024, укладеного між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем, засвідчено, що позичальниця отримує від кредитодавця грошові кошти в сумі 8 000,00 грн терміном на 24 тижні; процентна ставка в день 1 %, фіксована; комісія за надання кредиту 1 600,00 грн; строк дії договору до 01.03.2025; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 19 657,94 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка: шість тисяч шістсот шістдесят дев`ять цілих двадцять одна сота процентів (а.с. 42). ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, надало позичальниці грошові кошти в розмірі 8 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальниці № [NUMBER] , про що позивачем надано підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів (номер платіжної інструкції: d6088f6d-725e-11ef-b90a-000c29d57ed2_1) (а.с. 55). Згідно з розрахунком заборгованості за Договором № 347472-КС-003 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 14.09.2024, станом на 31.07.2025, та Довідкою про стан заборгованості за вказаним договором, станом на 05.09.2025, утворилася заборгованість у розмірі 27 120,00 грн, із яких: заборгованість за кредитом 8 000,00 грн; заборгованість по відсотках 13 520,00 грн, заборгованість по комісії 1 600,00 грн, заборгованість по штрафам 4 000,00 (а.с. 12-14, 15). Звернувшись із позовом про стягнення заборгованості, ТОВ «Бізнес Позика» посилалося на невиконання позичальницею умов кредитного договору щодо повернення у встановлений строк грошових коштів та сплати відсотків. Заборгованість по штрафам у сумі 4 000,00 грн, про яку йдеться в розрахунках, позивач стягнути не просить. Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною другою статті 16 ЦК України. Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України). За правилами частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями частини другої статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» (далі Закон) визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі статтею 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до статті 12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Наведене відповідає позиції Верховного Суду, сформованій у постановах від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20. За правилами частин першої, другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Згідно з пунктом 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. За приписами статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець. Оскільки умови договорів приєднання розробляються підприємцем, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим підприємець має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статті 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Приписами статей 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Приписами статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Проаналізувавши наведені норми та обставини справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Бізнес Позика» про стягнення заборгованості за кредитним договором. За матеріалами справи встановлено, що [PERSON] , маючи намір отримати в позику грошові кошти, ідентифікувала себе в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Бізнес Позика» та пройшла реєстрацію на веб-сторінці товариства. Під час здійснення реєстрації відповідач створила особистий кабінет та надала всі особисті дані (ПІБ, дані паспорта, дату та рік народження, РНОКПП, номер мобільного телефона, електронну пошту, місце реєстрації), чим фактично надала згоду на обробку персональних даних. Для безпосереднього оформлення кредиту відповідач обрала бажану суму кредиту, строк кредитування, самостійно внесла номер банківської картки та підтвердила, що ознайомлена з Правилами надання грошових коштів у позику. Після прийняття позичальником умов кредитного договору 14.09.2024 ТОВ «Бізнес Позика» уклало з [PERSON] кредитний договір, який підписано останньою відповідно до вимог частин шостої, восьмої статті 11, статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме, за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилався на її особистий телефонний номер. У спростування вказаних обставин відповідачем доказів до суду не подано. Верховний Суд у постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 дійшов висновку, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписано позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами. Із наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика» подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим. Отже, заповненням анкети-заяви відповідач підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчила, що вона повідомлена кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Відповідна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 02.11.2021 у справі № 243/6552/20, від 16.12.2020 у справі № 561/77/19, від 12.06.2021 у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20. Оскільки [PERSON] уважається ознайомленою з умовами кредитного договору в порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», тобто до моменту підписання кредитного договору, суд уважає, що відповідачка повністю ознайомлена з його порядком укладення та підписання, про що свідчать виконані останньою фактичні дії в ІТС, а також використання нею електронного підпису одноразового ідентифікатору. Позивач, пред`явивши вимогу про стягнення заборгованості, просив, у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його вартості, зокрема заборгованість за нарахованими відсотками. Умовами Договору № 347472-КС-003 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 14.09.2024, підписаного відповідачем у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» 14.09.2024, чітко визначено, що позичальниця отримує від кредитодавця грошові кошти в сумі 8 000,00 грн терміном на 24 тижні (до 01.03.2025), процентна ставка в день 1 % (фіксована), розмір комісії за надання кредиту 1 600,00 грн, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 19 657,94 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка: шість тисяч шістсот шістдесят дев`ять цілих двадцять одна сота процентів. За таких обставин, підписавши за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора Договір № 347472-КС-003 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), відповідач погодилася з визначеними в ньому умовами кредитування, у тому числі і щодо розміру відсотків за кредитом. Отже, суд дійшов висновку про неналежне виконання [PERSON] грошових зобов`язань за кредитним договором від 14.09.2024 та стягнення з неї кредитної заборгованості в загальному розмірі 23 120,00 грн. Також, на підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн. Ураховуючи викладене,

Outcome: approved