Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 12.02.2022 у розмірі 88421,05 грн. В обґрунтування позову посилалось на те, що 12.02.2022 відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту Тарифами, та інших додатків складають між ним і банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 40 000,00 грн на поточний рахунок, з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,2 %. АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. Зобов`язання по поверненню кредиту відповідач належним чином не виконувала, у зв`язку з чим виникла вищевказана заборгованість та позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом для захисту своїх майнових прав та стягнення заборгованості в судовому порядку. Аргументи учасників справи. Відповідач відзиву на позов не надав, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не звертався. Участь у справі сторін та інших учасників справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, матеріали справи містять його клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, про причини своєї неявки суд не повідомив. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 12 лютого 2022 року між АТ «Універсал банк» та [PERSON] було укладено Договір про надання банківських послуг «Monobank» у формі анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, в якій відповідач просив відкрити на його ім`я поточний рахунок та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку. У разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1 % на місяць (а.с. 18). Ця Анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» у разі надання банківських послуг щодо продуктів Monobank/Universal Bank, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщенні за посиланням www.monobank.ua/terms; тарифами, що розмішені за посиланням www.monobank.ua/rates, складають Договір про надання банківських послуг (а.с. 25-31, 34-36). У п. 4 Анкети- заяви відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем. Також [PERSON] визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису і погодився з тим, що невід`ємною частиною анкети-заяви є запевнення клієнта до договору про надання банківських послуг Monobank, з підписанням якого в мобільному додатку договір набуває чинність. На підставі укладеного договору відповідачу було надано кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту. Крім того, 12.02.2022 [PERSON] підписав запевнення клієнта до договору про надання банківських послуг Monobank (а.с. 21). Як вбачається з довідки про наявність рахунку, [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] , платіжна картка № [NUMBER] , активна до 10/29, на яку: 16.10.2023 був встановлений кредитний ліміт у сумі 40 000 грн (а.с. 23, 24). Згідно з випискою за рахунком за період 12.02.2022 - 21.10.2025 [PERSON] отримав кредитний ліміт 40 000,00 грн, сума витрат складає 21 0451,26 грн, сума зарахувань складає 12 6673,93 грн, станом на 21.10.2025 заборгованість становить 88 421,05 грн кредитний ліміт та користувався кредитними коштами (а.с. 13-17). Також, до матеріалів справи надано довідка про етапи реєстрації [PERSON] та пояснення до виписки про рух коштів на рахунку (а.с. 6, 12). Згідно з розрахунком за кредитним договором № б/н від 12.02.2022 станом на 21.10.2025 заборгованість відповідача за кредитним договором становить 88 421,05 грн (а.с. 8-11). Мотиви, з яких виходить суд, застосовані норми права та висновки суду. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що відповідач підписав анкету заяву та погодився із встановленим кредитним лімітом за карткою/рахунком. Факт видачі відповідачу кредитної картки та користування ним кредитними коштами підтверджується випискою по картковому рахунку, яка додана позивачем до позову. Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Аналогічний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 28 серпня 2023 року у справі № 206/3009/15 (провадження № 61-5576св23) та ін. Як вбачається з Виписки по картці, [PERSON] активно користувався карткою, здійснював банківські операції, в тому числі з використанням кредитних коштів, а також частково погашав заборгованість. Таким чином, відповідач, підписуючи Анкету-заяви, погодився у письмовому вигляді з умовами кредитування, наведеними у цій заяві. Укладення між сторонами договору шляхом підписання відповідачем заяви, відповідає вимогам статей 633, 634 ЦК України щодо порядку укладення договору приєднання. Проте, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в сумі 88 421,05 грн. Виконаний Банком розрахунок заборгованості є належним доказом, що підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний опис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів, тощо. Відповідач розрахунок Банку не спростував, свого контррозрахунку суми заборгованості ним надано не було. Також не було надано доказів належного виконання відповідачем кредитних зобов`язань. Оскільки відповідач належним чином взяті на себе грошові зобов`язання не виконав, суд дійшов висновку про те, що відповідачем були порушені права та законні інтереси позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Таким чином, відповідний борг в сумі 88 421,05 грн має бути стягнутий з відповідача в судовому порядку, а тому позов підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 3 028,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням. У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Outcome: approved