Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

У грудні 2025 представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтувавши вимоги тим, що позивач доводився сином [PERSON] , який помер [INFO] . Останньому належали: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельна ділянка площею 0,0623 га (присадибна ділянка), кадастровий №1414100000:01:023:0109, розташовані за адресою: [ADDRESS] . Земельна ділянка належала батькові спадкодавця (діду позивача) [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ДН №084943 від 22.06.2000. Після смерті батька позивач прийняв спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на будинок. Однак, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку у зв`язку із відсутністю належного документу у спадкодавця, який би підтверджував право власності на земельну ділянку. Батько позивача [PERSON] прийняв спадщину після смерті свого батька (діда позивача) [PERSON] , проте, свої спадкові права на земельну ділянку не оформив і не зареєстрував право власності на неї. Зазначає, що [PERSON] успадкував земельну ділянку після смерті батька, однак позбавлений можливості оформити спадщину шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину через вищевказані обставини. Просить визнати право власності за позивачем на вказану земельну ділянку після смерті батька [PERSON] . Позивач та його представник до судового засідання не з`явилися, представник надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, наполягав на задоволені позову. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, рішення просив винести на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне. [PERSON] доводився сином [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 28.12.1979. [PERSON] помер [INFO] , що видно з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.03.2009. [PERSON] успадкував після смерті батька [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24.12.2009, посвідченого державним нотаріусом Першої слов`янської ДНК, зареєстрованого в реєстрі за № 2-5027. Як вбачається з державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ДН №084943 від 22.06.2000 земельна ділянка площею 0,0623 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий №1414100000:01:023:0109, розташована за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] . Належність вищевказаної земельної ділянки [PERSON] також видно з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-5601040192025 від 17.11.2025. [PERSON] помер [INFO] , що видно з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.10.2006. З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.05.2007 видно, що [PERSON] , батько позивача, успадкував після смерті [PERSON] , житловий будинок з відповідними господарськими та побутовими будовами та спорудами та земельну ділянку площею 0,0623 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), які розташована за адресою: [ADDRESS] . З матеріалів спадкової справи №619/2009 до майна померлого [INFO] [PERSON] видно,що після смерті [PERSON] до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] . Дружина померлого [PERSON] та донька [PERSON] , відмовилися від прийняття спадщини на користь [PERSON] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.11.2025 державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку у зв`язку з відсутністю документів, які встановлюють право власності на вказану земельну ділянку на ім`я спадкодавця. Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст.126 ЗК України оформлення речових прав на земельну ділянку оформлюється відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004р. за № 1952-IV, що вступив в силу із змінами та доповненнями з 01.01.2013р., функції державної реєстрації прав власності на нерухоме майно від реєстраторів бюро технічної інвентаризації, реєстраторів Держкомзему на даний час Держгеокадастру, перейшли до державних реєстраторів органів місцевого самоврядування та нотаріусів. Відповідно до п.3 ч.1 ст.24 вищенаведеного Закону, за державною реєстрацію має право звернутись власник або належним чином уповноважена особа. Батько позивача [PERSON] отримав після смерті батька [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельну ділянку, проте не встиг за життя, оформити право власності на них. У відповідності зі ст. 328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. На підставі ч. 2 ст. 373 Цивільного кодексу України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. За приписами ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За таких обставин, на основі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що оскільки позивач прийняв спадщину після померлого батька, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, з огляду на їх обґрунтованість та доведеність.

Outcome: approved