Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дитиною трирічного віку. Свій позов мотивувала тим, що з 07.11.2024 перебуває з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Вказала, що перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, через що позбавлена можливості самостійно працювати для свого забезпечення та утримання дитини. На даний час з відповідачем спільно не проживають. На підставі викладеного, позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до 20.02.2028. Ухвалою суду від 04 вересня 2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 02 жовтня 2025 року витребувано у Головного управління ДПС у Вінницькій області інформацію про дохід [PERSON] за період з березня 2025 року по день надання інформації. Від представника відповідача [PERSON] - адвоката Пунько І.В. надійшли письмові пояснення по справі, де зазначено, що факт звернення Позивача до суду з даним позовом для Відповідача було досить неочікуваним, адже останній намагався фінансово забезпечувати сім`ю, а те, що Відповідач на даний час не проживає з сім`єю має об`єктивні підстави - проходження військової служби, та відомості багато обставин які є суттєвими для всебічного та об`єктивного розгляду даної справи Позивачем завідомо було не повідомлено суду. У зв`язку з службовою зайнятістю Відповідача, останній немає змоги постійно підтримувати зв`язок з Позивачкою, а у ті рідкі моменти коли така можливість є Позивачка не відповідає на дзвінки, при переписці відмовляється відправити Відповідачу фото чи відео спільної дитини, фактично Позивачка самостійно усунула Відповідача від спілкування з нею та дитиною. Відповідач все рівно направляв останній грошові кошти, в тому числі надавав кошти для покриття боргових зобов`язань її родини. Крім того, позивачка офіційно працевлаштована на Елеваторі в с. Рахни Лісові та отримує заробітну плату, а не лише допомогу при народження як про це зазначає. Відповідно до судового наказу № 148/2043/25 виданого Тульчинським районним судом Вінницької області 02.09.2025 року з Відповідача на користь Позивача стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.08.2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідачем у жовтні 2025 року по вищевказаному виконавчому провадженні відбулось стягнення з доходів Відповідача на суму 55 788,93 грн. (загальний розмір аліментів за 2 місяці), що в повному обсязі покриває не лише потреби дитини, якій всього 8 місяців, та фактично дані кошти перевищують потреби дитини, та відповідно в повному обсязі покривають потреби матері, якщо така необхідність наявна, адже як вже було зазначено Позивач офіційно працевлаштована та працює, а не перебуває у декретній відпустці, а тому твердження Позивача про відсутність у неї доходу є неправдивим. Обурливим для Відповідача є той факт, що Позивача зовсім не цікавить спосіб життя та потреби Відповідача, його як моральний, так і фізичний стан, єдине, що цікавить Позивача це отримання грошових коштів, які отримує Відповідач як військовослужбовець у зв`язку з виконанням бойових завдань, які безпосередньо пов`язані з серйозними ризиками як для життя та і здоров`я останнього, однак Позивача даний факт аж ніяк не цікавить, як не цікавить чи повернеться живим та здоровим з бойового завдання батько її дитини, що жодним чином не підтримує бойовий дух Відповідача. Крім того, на утриманні Відповідача також знаходяться його батьки, та у зв`язку з погіршенням стану здоров`я батька Відповідач матеріально підтримує останнього, надає йому кошти на придбання ліків, проходження медичних огляді, адже Відповідач як син зобов`язаний піклуватись не лише за свою дружину та дитину, а й про своїх батьків, що Відповідач і робить. Також, наголошує на тому, що у зв`язку з постійними обстрілами бойових позицій, постійно є необхідність в придбання військової захисної амуніції, генераторів, транспортних засобів. З огляду на те, що дані обставини є загально відомими, а саме що не забезпечується належним чином військовослужбовці, та саме за рахунок власник коштів придбавають все необхідне для проходження військової служби. З огляду на що майже половина грошового забезпечення Відповідача направляється на забезпечення останньому безпечних умов проходження військової служби. Крім того, з урахуванням норм діючого законодавства, дійсних обставин справи, а саме того факту, що Позивач офіційно працевлаштована та отримує не лише допомогу від держави, а й заробітну плату, а також отримує аліменти згідно судового наказу, розмір яких є значним, та відповідає 10 прожитковим мінімумам на дитину відповідного віку, Відповідач вважає, що вимога Позивач про стягнення аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку є необґрунтованою, адже позивачка жодним чином не обґрунтувала потребу саме у такому розмірі аліментів на своє утримання, та фактично ввела суд в оману повідомляючи неправдиву інформація як про те, що нібито шлюбні відносини між сторонами припинені, хоча це не так, що нібито Відповідач не надає матеріальної допомоги, та про те, що єдиним її доходом є соціальна допомога у розмірі 860 грн, що було спростовано Відповідачем. Беручи до уваги вищевикладене, Відповідач вважає, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дитини трирічного віку - не підлягає до задоволення. 24 грудня 2025 року від позивача надійшли письмові пояснення, де остання вказує, що виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини, тощо. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, просила суд звернути увагу на те, що відповідач 1998 року народження, тобто є молодою працездатною особою, який є військовим та має стабільний постійний дохід, На утриманні непрацездатних батьків не має, а також неповнолітніх дітей. Враховуючи викладене вважаю, що відповідач має мені компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті та надавати визначену законодавством допомогу дружині до досягнення дитиною трирічного віку. Закон передбачає, що чоловік зобов`язаний брати участь у забезпеченні матеріального благополуччя дружини протягом її вагітності та перших років після народження дитини. Тому просила позов задовільнити, розгляд справи провести без її участі. Представник відповідача в судове засідання надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримала надані раніше пояснення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1 статті 1 СК України - Сімейний кодекс України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. Положеннями ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, визначено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 10 ст. 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 07.11.2024 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) між сторонами зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 2410 (а.с. 7). Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.02.2025 під час шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] (а.с. 6). Згідно довідки про отримання (неотримання) допомоги від 14.08.2025 позивачка [PERSON] перебуває на обліку в УСЗН Тульчинської РДА, загальна сума доходу за період з 01.01.2025 до 30.06.2025 за винятком аліментів, становить 13760,00 грн. (а.с. 8). Згідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області Управління обслуговування [PERSON] перебуває на обліку, як одержувач державної соціальної допомоги «Допомога при народженні дитини», нараховано 1720 грн. за період 01.07.2025 по 31.08.2025 (а.с. 9). Відповідно до відповіді на запит Головного управління ДПС у Вінницькій щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, за період з березня 2025 року по серпень 2025 року позивачка отримує заробітну плату (а.с.37-39). Згідно постанови про відкриття провадження від 12.09.2025 Крижопільським відділом державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з відповідача стягуються аліменти згідно судового наказу № 148/2043/25 виданий 02.09.2025 з відповідача стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.08.2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно платіжної інструкції № 11807 від 17.10.2025 з відповідача стягнуто аліменти в сумі 55788,93 грн. на користь [PERSON] (а.с. 50). Відповідно до довідки [NUMBER] прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина [NUMBER] ) від 04.10.2025 сержант [PERSON] дійсно проходить військову службу по мобілізації у військовій частині [NUMBER] з 12.02.2025 по теперішній час (а.с. 46). Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання - можливості чоловіка надавати таке утримання. Отже, за змістом вказаної норми права, можливість отримання аліментів на утримання дружини, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу. Згідно зі ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить саме з принципу справедливості та розумності, враховуючи потреби дружини та фінансові можливості відповідача. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ст. 80 Сімейного кодексу України). Аналізуючи встановлені у справі обставини в їх сукупності, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб позивачки, на утриманні та вихованні якої знаходиться дитина, яка не досягла трирічного віку та потребує постійного материнського догляду, а також відсутності доказів неможливості відповідачем сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі, суд вважає можливим задовольнити вимоги та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Таким чином, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved