Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

У січні 2026 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" (далі ТОВ "Споживчий центр") звернулося до Семенівського районного суду Полтавської із позовом в електронній формі до відповідача [PERSON] , обґрунтовуючи позовні вимоги невиконанням відповідачем зобов`язань щодо повернення коштів за кредитним договором № 06.05.2025-100001374 від 06.05.2025, укладеним між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] , внаслідок чого утворилася загальна заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 13050,00 грн. з яких: 5000,00 грн заборгованості по тілу кредиту, 5700,00 грн проценти, 900,00 грн додаткової комісії (за обслуговування кредитної заборгованості), 1450,00 грн неустойка. Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору 2662,40 грн. Також зазначено на орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі орієнтовно 6000,00 грн, докази понесення будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення. Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 13.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; запропоновано відповідачеві, зокрема, подати відзив на позов протягом 15 днів з дня вручення копій ухвали суду від 13.01.2026 і позовної заяви з додатками; повідомлено відповідачу, що позивач надіслав йому засобами поштового зв`язку АТ "Укрпошта" цінним листом з описом вкладення копію позовної заяви з додатками, які й розглядаються судом у цій справі. Позивач у позовній заяві просив здійснювати розгляд справи за відсутності свого представника, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 9). 17.02.2026 відповідач у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомляла, повідомлена про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання особисто 20.01.2026, що є належним врученням відповідачеві судової повістки і повідомлення про дату, час і місце судового засідання; не подала відзиву або будь-яких інших документів у справі (а.с. 34, 41, 42). Ураховуючи зазначені обставини суд, відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128, ч. 1 ст. 223, ст.ст. 279, 280 ЦПК України, ухвалив здійснити заочний розгляд справи. За відсутності учасників справи (їх представників) розгляд справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши письмову заяву позивача по суті справи, надані судові докази, суд встановив таке. Центральний вузол системи BankID НБУ за запит позивача підтвердив 06.05.2025, що відповідач Т.В.Білоус є клієнтом АТ "Універсал Банк", її РНОКПП [NUMBER] , народилася [INFO] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , паспорт [NUMBER] , виданий 5330, 08.08.2023, дійсний до 08.08.2033 (а.с. 24). Між позивачем, як кредитодавцем, і відповідачем, як позичальником, 06.05.2025 укладено кредитний договір (кредитної лінії) (оферта) № 06.05.2025-100001374 згідно якого відповідачеві надано кредит у сумі 5000,00 грн строком на 217 днів з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту 08.12.2025. Електронний платіжний засіб позичальника для зарахування коштів 4441-11ХХ-ХХХХ-0563. Процентна ставка "Стандарт" - фіксована незмінна у розмірі 1 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів (надалі "чергові періоди"). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Процентна ставка "Економ" фіксована незмінна у розмірі 0,5% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт". Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 9% від суми кредиту та дорівнює 450,00 грн. Комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно Графіку платежів. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості 450,00 грн у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим періодом. Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку та її розрахунок 0,84% (денна процентна ставка)=(9100/5000)/217*100%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 2526,92 %. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 14100,00 грн. Загальні витрати за споживчим кредитом 9100,00 грн. Неустойка 75,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Розмір процентів відповідно до ст. 625 ЦК України становить 547,5 % річних, які нараховуються від простроченої суми (база розрахунку). Вказані пропозиція, заявка, відповідь та Додаток до кредитного Договору підписані відповідачем одноразовим ідентифікатором Е832, який було відправлено на номер телефону [NUMBER] (а.с. 12-18). Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 Цивільного кодексу України (далі ЦК). Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до статті 204 ЦК правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК). Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. У силу частини першої статті 638 ЦК договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Вказаний висновок щодо правомірності укладення кредитного договору шляхом підписання електронним цифровим підписом викладено у постанові Верховного Суду від 12.01.2021, справа № 524/5556/19, провадження № 61-16243св20. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09.09.2020 у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Тобто судова практика у цій категорії справ є сталою. Відтак суд робить висновок про належне укладення договору про отримання відповідачем у позивача 5000,00 грн кредитних коштів. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК). Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі (ч. 2 ст. 10561 ЦК). Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 526 ЦК). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК). Згідно листа від 31.12.2025 № 1-3112 ТОВ "Універсальні платіжні рішення" (iPay.ua), яке є небанківським надавачем платіжних послуг, 06.05.2025 14:42:11 було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта на суму 5000,00 грн, номер картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 733027526, призначення платежу: видача за договором кредиту № 06.05.2025-100001374 (а.с. 25). Отже позивач належним чином виконав своє договірне зобов`язання із надання кредиту відповідачеві. Заборгованість відповідача за договором не погашена і складає 13050,00 грн, що включає: 5000,00 грн основний борг, 5700,00 грн проценти, 900,00 грн додаткові комісії (за обслуговування кредитної заборгованості), 1450,00 грн неустойка, на що вказує складений позивачем розрахунок (а.с. 26-28). Також позивачем зазначено у позові і відображено у розрахунку, що відповідачем було здійснено часткову сплату по вищезазначеному кредиту: 19.06.2025 на суму 3050,00 грн, 22.07.2025 на суму 500,00 грн. Однак ні позовна заява, ні розрахунок заборгованості не вказують на що позивач скерував цей платіж: на тіло кредиту, проценти чи на комісію. За змістом позовної зави і розрахунку комісія відповідачем погашена повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем не надано до суду доказів щодо неправильності або необґрунтованості складеного позивачем розрахунку, однак це не знімає з суду обов`язку пересвідчитись у його вірності. Так, згідно умов кредитного договору загальні витрати відповідачки за кредитним договором, які включають у себе проценти і комісію, складають 9100,00 грн. Відповідачка сплатила позивачеві 3050,00 грн і 500,00 грн. Різниця вказаних сум складає 5550,00 грн (9100,00 3050,00 500,00). Натомість позивач просить стягнути більшу суму як проценти 5700,00 грн, що не відповідає умовам договору і частковому погашенню заборгованості. Відтак суд задовольняє позов частково на суму заборгованості за тілом кредиту 5000,00 грн і заборгованості за процентами 5550,00 грн, а всього на суму 10550,00 грн. Щодо неустойки Стосовно стягнення з відповідача 1450,00 грн неустойки, суд зазначає що відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до ч.ч. 2, 6 ст. 4 ЦК основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі - закон). Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Зміни до цього Кодексу можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Цивільного кодексу України. Цивільні відносини регулюються однаково на всій території України. Вказаний позивачем Закон України "Про споживче кредитування" не зазнав змін порівняно із вказаними положеннями ст. 4 і п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Тому суд відмовляє в задоволенні позову у частині стягнення 1450,00 грн неустойки оскільки позивач мав її списати в силу зазначеного припису закону. Ураховуючи зазначене, оцінивши докази, суд робить висновок, що відповідачем порушено права позивача у частині неналежного виконання зобов`язань за Договором. Відповідач має заборгованість перед позивачем за Договором і позов підлягає частковому задоволенню на суму 10550,00 грн. Щодо судових витрат Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Відтак суд покладає на відповідача 2152,36 грн витрат зі сплати судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог (2662,40 ? 13050,00 10550,00) (а.с. 29, 32). На підставі викладеного,

Outcome: approved