Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що 28.08.2024 року між ТОВ «Гроші 247» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 2039. Договір укладений в електронній формі. Відповідно до умов договору позикодавець зобов`язався надати позичальнику позику у розмірі 6000 грн. шляхом перерахунку на банківський рахунок на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою. Строк позики (строк дії договору) 20 днів. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем за договором позики виконав та надав кредит в сумі 6000 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, а тому виникла заборгованість із сплати суми позики у розмірі 18000 грн. Просив стягнути заборгованість за кредитним договором та понесені позивачем судові витрати. Позивач у позові просив розгляд справи проводити без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач належним чином повідомлявся про судовий розгляд справи ( направлення судових повісток за місцем реєстрації, розміщення оголошення на сайті судової влади), відзив на позов та інших заяв, клопотань не подав. Дослідивши письмові матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що 28.08.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гроші 247» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 2039. Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного за допомогою одноразового ідентифікатора, а також згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг" та з урахуванням особливостей, передбачених ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». За умовами п. 2.1 укладеного між позивачем та відповідачем Договору про споживчий кредит позикодавець надає позичальникові грошові кошти в сумі 6 000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а Споживач зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом. Пунктом 2.5 Договору про споживчий кредит встановлено, що позика надається строком на 20 (двадцять) днів, тобто до 18.09.2024 року. Відповідно до п. 2.2 Кредит надається споживачу виключно за допомогою веб-сайту кредитодавця (https://groshi247.com/) за умови ідентифікації споживача одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п. 2.2. Договору кредит надається споживачу виключно за допомогою веб-сайту кредитодавця зумови ідентифікації споживача одноразовоим ідентифікатором, шляхом безготівкового перерахунку на номер особистого електронного платіжного засобу споживача. Відповідно до п. 2.5.1 Договору розмір основних процентів складає 1.0 % від суми кредиту щоденно за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня, в межах строку кредиту, зазначеного в пункті 2.3 цього Договору. При цьому нарахування процентів проводиться в момент внесення споживачем коштів на погашення кредиту та належних на дату погашення платежів. Згідно Додатку до договору про споживчий кредит, а саме, таблиці обчислення загальнї вартості кредиту для споживача та реальної річної фіксованої процентної ставки за договором про споживчий кредит вбачається, що тіло кредиту становить 6000 грн., відсотки 1260 грн., тобто відсотки нараховано в межах строку кредитування. Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 Цивільного кодексу України) Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Положенням ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію». Згідно ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі, електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Після вчинених дій усіх відповідних дій відповідачем 28.08.2024 ТОВ «Гроші 247» перерахувало грошові кошти в сумі 6000,00 грн. на банківську карту відповідача, що підтверджується повідомленням ТОВ «ПРОФІТГІД». Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З розрахунку заборгованості за договором №2039 від 28.08.2024 року слідує, що заборгованість відповідача становить 18000 грн. з яких: 6000 грн. - заборгованість за тілом позики,12000 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами. Враховуючи вищевикладене, відповідач взяті на себе зобов`язання відповідно до укладеного договору в повному обсязі не виконує, порушив його умови, до погашення заборгованості заходів не вживав та не вносив оплати, а тому позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту у розмірі 6000 грн. є правомірними і їх слід задовольнити в цій частині. Що стосується вимог про стягнення процентів за користування кредитом, суд зазначає таке. Велика Палата Верховного Суду у пункті 54 постанови від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 зробила правовий висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок було підтверджено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16. Отже, враховуючи вищенаведений правовий висновок Великої Палати Верховного Суду щодо правильного застосування положень ст.ст.625, 1048 ЦК України, позивач вправі був нараховувати договірні відсотки лише у період дії строку кредиту (по договору №2039 від 28.08.2024 року), тобто з 28.08.2024 по 18.09.2024 (20 днів). Починаючи з 19.09.2024 року позивач не вправі був нараховувати договірні відсотки, а надалі відносини між сторонами трансформуються з договірних в охоронні, де застосовуються положення ст.625 ЦК України. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять. Таким чином, розмір відсотків відповідно до умов кредитного договору №2039 від 28.08.2024 року становить 1200 грн. за період з 28.08.2024 по 18.09.2024, виходячи з розрахунку: 6000 грн. (тіло кредиту) х 1% (процентна ставка за кожен день користування кредитом) х 20 днів (строк кредиту). Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредита в сумі 6000 грн., та відсотки в розмірі 1200 грн., оскільки право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом після спливу визначеного договором строку кредитування припиняється. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 968,96 грн..

Outcome: partial