Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

Позивач ТзОВ «Іннова Фінанс» звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовано тим, що 04 березня 2024 року між ТзОВ «Іннова Фінанас» та [PERSON] укладено Договір про надання грошових коштів у позику № 3263540324 (далі по тексту рішення Кредитний договір). Відповідно до Кредитного договору позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику в розмірі 3 000 гривень шляхом перерахунку на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки, вказаної відповідачем, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами Договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою. Свої зобов`язання за Кредитним договором ТзОВ «Іннова Фінанс» виконало, зарахувавши суму кредиту на банківський рахунок відповідача. Натомість, відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором не виконав, внаслідок чого має заборгованість у розмірі 22 479 гривень, з яких 3 000 гривень сума кредиту; 19 479гривень проценти за користування кредитом. На підставі наведеного ТзОВ «Іннова Фінанс» просить стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором у розмірі 22 479 гривень, понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою судді від 18 вересня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Вказаною ухвалою також вирішено питання про витребування доказів. Судом вжито належних заходів, спрямованих на сповіщення відповідача про відкриття провадження у цій справі. Зокрема, відповідачу надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію ухвали про відкриття провадження на адресу зареєстрованого місця проживання, однак вказаний лист повернувся неврученим з відміткою «адресат відсутній». Установлено, що станом на дату розгляду справи від відповідача [PERSON] до Корольовського районного суду міста Житомира відзив на позовну заяву не надійшов. Згідно з ч.1 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексу рішення - ЦПК України) при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 268 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд установив, що 04 березня 2024 року між ТзОВ «Іннова Фінанс» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено Договір про надання грошових коштів у позику № 3263540324 (Кредитний договір), відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Основні умови кредитування згідно цього Договору позики: - сума кредиту - 3 000 гривень (п. 2.3 Кредитного договору); - строк кредиту - 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є додатком №1 до договору (п. 2.5 Кредитного договору); - мета отримання кредиту - споживчі (особисті) потреби (п. 2.7 Кредитного договору); - тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов (п. 2.6 Кредитного договору): - стандартна процентна ставка становить 2,2 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5 договору (п. 2.6.1 Кредитного договору); - знижена процентна ставка становить 1,5 % в день та застосовується за умов, якщо позичальник 03.04.2024 сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, позичальник, як учасник Програми лояльності, отримає від кредитодавця індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити позичальник за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою (п. 2.6.2 Кредитного договору); - дата надання кредиту: 04.03.2024 або наступний за ним календарний день (п. 3.2 Кредитного договору); - кошти кредиту надаються кредитодавцем у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, включаючи використання реквізитів платіжної картки: [NUMBER] (п. 3.1 Кредитного договору). 04.03.2024 ТзОВ «Іннова Фінанс» надало (перерахувало) [PERSON] грошові кошти в розмірі 3 000 гривень. На виконання вимог ухвали про витребування доказів АТ КБ «Приватбанк» підтверджує, що на ім`я [PERSON] було емітовано карту [NUMBER] . На вказаний рахунок [PERSON] 04.03.2024 було зараховано платіж у розмірі 3 000 гривень. Відповідно до представленого позивачем розрахунку заборгованості за Кредитним договором розмір заборгованості [PERSON] становить 22 479 гривень, з яких 3 000 гривень сума кредиту; 19 479гривень проценти за користування кредитом. У спірних правовідносинах суд застосовує таке законодавство. Частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. Отже, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. ч. 3, 4, 7, 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно приписів ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права суд дійшов таких висновків. Щодо стягнення тіла кредиту. ТзОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] у електронному вигляді уклали договір про надання грошових коштів у позику № 3263540324 від 04 березня 2024 року, який за своєю правовою природою є кредитним договором. На підставі цього договору [PERSON] отримав кредитні кошти (тіло кредиту) в сумі 3 000 гривень, однак їх у встановлений договором строк не повернув. А тому позивач вправі вимагати їх повернення. Отже, позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту в розмірі 3 000 гривень підлягають до задоволення. Щодо стягнення процентів за користування кредитом в межах строку кредитування. Відповідно до умов Кредитного договору строк кредитування 360 днів. Ураховуючи дату укладення Кредитного договору та дату видачі кредиту, кінцевою датою кредитування є 27 лютого 2025 року. Згідно з представленим розрахунком заборгованості ТзОВ «Іннова Фінанс» здійснювало нарахування відповідачу процентів за користування кредитом в такому порядку: у період з 04 березня 2024 року по 22 квітня 2024 року (49 днів) застосовувалась ставка 2,2 %, розмір заборгованості за процентами 3 234,00 гривень; у період з 23 квітня 2024 року по 20 серпня 2024 року (119 днів) застосовувалась процентна ставка 1,5 %, заборгованість 5 355,00 гривень; у період з 21 серпня 2024 року по 19 серпня 2025 року (363 дні) застосовувалась процентна ставка 1 %, заборгованість 10 890,00 гривень. Загальний розмір заборгованості по процентах 19 479,00 гривень. Суд відхиляє наданий позивачем розрахунок заборгованості, оскільки відображений у ньому порядок нарахування процентів не відповідає умовам Кредитного договору. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (такий правовий висновок викладений в п. 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12). Суд ураховує, що належним періодом нарахування процентів за користування кредитом є період з 04 березня 2024 року до 28 лютого 2025 року. Розрахунок суду: у період з 04 березня 2024 року по 22 квітня 2024 року (49 днів) застосовувалась ставка 2,2 %, розмір заборгованості за процентами 3 234,00 гривень; у період з 23 квітня 2024 року по 20 серпня 2024 року (119 днів) застосовувалась процентна ставка 1,5 %, заборгованість 5 355,00 гривень; у період з 21 серпня 2024 року по 28 лютого 2025 року (192 дня) застосовувалась процентна ставка 1 %, заборгованість 5 760 гривень. Загальний розмір заборгованості по процентах 14 319 гривень. Отже, суд дійшов висновку, що заборгованість [PERSON] за Кредитним договором становить 17 319 гривень, з яких 3 000 гривень тіло кредиту; 14 319 гривень - проценти за користування кредитом. А тому, позов підлягає до часткового задоволення. Розподіл судових витрат. Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем у цій справі сплачено судовий збір в розмірі 2 422,40 гривень, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову (на 77,05 % від ціни позову), а тому з урахуванням принципу пропорційності розподілу судових витрат суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 1 866,46 гривень судового збору.

Outcome: partial