Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

В січні 2026 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі ТОВ «Споживчий центр») звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач вказав, що між ТОВ «Споживчий кредит» та [PERSON] 01 червня 2023 року було укладено Кредитний договір (оферти) № 01.06.2023-100000393. Відповідно до умов договору, [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000 гривень строком на 42 дні за фіксованою незмінною ставкою у розмірі 2,1 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Дата повернення кредиту 12 липня 2023 року. Кредитні кошти відповідач отримав шляхом перерахування на його картку [NUMBER] . Зобов`язання за Кредитним договором позивачем були виконані належним чином, проте, з другої сторони, відповідач [PERSON] не виконав свої обов`язки, тому станом на дату подання позовної заяви (28.01.2026) виникла заборгованість в сумі 6575,00 гривень, яка складається з: 5000 гривень заборгованість по тілу кредиту, 1575,00 гривень заборгованість по процентах. Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по сплаті судового збору. Крім того, в позовній заяві міститься клопотання, у відповідності до ч.8 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, про надання доказів про розмір судових витрат, понесених на правничу допомогу, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження, без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності та визнання позову. Суд, ухвалює рішення без фіксування судового процесу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові докази по справі, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між ТОВ «Споживчий кредит» та [PERSON] 01 червня 2023 року було укладено Кредитний договір (оферти) № 01.06.2023-100000393. Відповідно до умов договору, [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000 гривень строком на 42 дні за фіксованою незмінною ставкою у розмірі 2,1 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Дата повернення кредиту 12 липня 2023 року. Кредитні кошти відповідач отримав шляхом перерахування на його картку [NUMBER] . Зобов`язання за Кредитним договором позивачем були виконані належним чином, проте, з другої сторони, відповідач [PERSON] не виконав свої обов`язки, тому станом на дату подання позовної заяви (28.01.2026) виникла заборгованість в сумі 6575,00 гривень, яка складається з: 5000 гривень заборгованість по тілу кредиту, 1575,00 гривень заборгованість по процентах. Згідно ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 2622 гривні 40 копійок, згідно платіжної інструкції №НА00005624 від 26.01.2026 АТ «ПУМБ».

Outcome: approved