Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

08.12.2025 року позивачка [PERSON] через свого представника, адвоката Миньо М.М. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог вказала, що відповідач [PERSON] по справі є батьком неповнолітньої [PERSON] , а позивач [PERSON] є матір`ю дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , серія [NUMBER] . Позивачка вказує, що 06.08.2011 року вона уклала шлюб з відповідачем, [PERSON] , [INFO] . Від шлюбу у сторін народилася донька: [PERSON] , [INFO] . Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 13.07.2015 р. по справі № 707/886/15-ц шлюб між позивачкою та відповідачем був розірваний. Також даним рішенням було присуджено стягувати з відповідача, [PERSON] , на користь позивачки аліменти на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі п`ятсот гривень щомісячно. Рішенням Турківського районного суду Львівської області від 27.06.2018 р. по справі № 458/494/18 було змінено розмір аліментів, стягуваних із відповідача на користь позивачки, а саме ухвалено стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 чки від заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.05.2018 р. і до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] зазначає, що з часу укладення шлюбу вона проживала з відповідачем близько шести місяців, після чого разом з дитиною проживала окремо від [PERSON] . З часу припинення спільного проживання з відповідачем позивачка жодного разу його не бачила, по телефону не спілкувалися. 14.06.2016 р. позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] , та змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Крім того, у 2022 році, оскільки донька протягом тривалого часу проживала разом із позивачкою, а також із її чоловіком, [PERSON] , ставилася до нього як до свого батька, а він забезпечував доньку усім необхідним, займався її вихованням та ставився до неї як до рідної, чоловік позивачки виявив бажання усиновити малолітню [PERSON] , враховуючи також те, що донька стала старшою і може усвідомлено висловитися щодо того, чи бажає вона бути усиновленою [PERSON] . У зв`язку з цим позивачці вдалося сконтактуватися із сестрою відповідача щодо надання ним дозволу на усиновлення дитини. 22.07.2022 р. [PERSON] , приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області було засвідчено заяву [PERSON] , [INFO] , відовідно до якої відповідач, діючи добровільно і перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, розуміючи значення своїх дій, надав згоду на усиновлення [PERSON] , [INFO] , своєї доньки, [PERSON] , [INFO] , з правом зміни прізвища та по-батькові усиновлюваної. 10.07.2025 р. відповідачем було надано позивачці аналогічну заяву, посвідчену Таран Г. В., приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області. Пуравець Х.В. вказує, що відповідач ніколи не цікавився донькою, її станом здоров`я, матеріальними умовами її проживання, інтересами та не цікавиться нею і на даний час, ніколи не контактував із позивачкою щодо своєї участі у її вихованні, не вітав доньку з жодними святами, не надавав добровільно жодного утримання, не передавав для неї подарунків. В свою чергу, донька відповідача не знає, вважає батьком [PERSON] . Родичі відповідача також не цікавилися їхньою дитиною та не намагалися із нею спілкуватися. Жодних перешкод у спілкуванні із донькою позивачка відповідачу не створювала. Станом на сьогодні відповідач взагалі не спілкується з дитиною і не бачиться, не виявляє до неї жодного інтересу. Участь у вихованні доньки бере тільки позивачка. Відтак відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Таке ставлення [PERSON] до доньки є свідченням його байдужості до її подальшої долі. Оскільки тривалий час умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, неодноразово складає заяви щодо надання згоди на усиновлення власної доньки іншою особою, то є законні підстави для позбавлення його батьківських прав. З метою отримання висновку органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача, [PERSON] , батьківських прав щодо доньки, позивачка звернулася до Служби у справах дітей Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області щодо складання заяви про надання такого висновку, оскільки саме працівники служби здійснюють опрацювання наданих документів, обстеження житлово-побутових умов за місцем проживання дитини, здійснюють опитування дитини. Однак позивачці було надано роз`яснення, що до заяви на ім`я Орану опіки та піклування Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області слід додати копію ухвали про відкриття провадження у справі про позбавлення батьківських прав відповідача. Листом Служби у справах дітей Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області № 226/01-19 було надано письмове роз`яснення представнику позивачки. Відтак, відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦК України, повідомляю суд про те, що Висновок органу опіки та піклування щодо доцільності (недоцільності) позбавлення відповідача, [PERSON] , батьківських прав відносно доньки, [PERSON] , [INFO] , буде надано після вирішення питання щодо відкриття провадження у справі. Крім того, з часу надання відповідачем згоди на усиновлення його доньки чоловіком позивачки відповідач, [PERSON] , своєї поведінки не змінив, дитиною не цікавився. Відтак свідоме неодноразове складання відповідних заяв, поєднане із тривалим ухиленням відповідача від виконання батьківських обов`язків щодо виховання доньки, свідчить про те, що відповідач змінювати поведінку не бажає, відтак наявні підстави для позбавлення його батьківських прав. На підставі викладеного, враховуючи те, що відповідач ухиляється виконувати свої батьківські обов`язки відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON] . Сторони в судове засідання викликалися, однак не з`явилися. Представник позивача адвокат Миньо М.М. через «Електронний суд» подав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник третьої особи Сливар Н.Ф. в судове засідання не з`явилася, але подала через «Електронний суд» заяву про розгляд справи без її участі, водночас скерувавши до суду висновок Органу опіки та піклування Боринської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та рішення виконавчого комітету Боринської селищної ради №5 від 20.01.2026 року. Відповідач у судове засідання викликалася належним чином у встановлений законом порядок, про що є підтвердження в матеріалах справи, однак не з`явився. Проте, через канцелярію суду [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає і не заперечує проти їх задоволення. Згідно із частиною першою статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.08.2011 року [PERSON] уклала шлюб з відповідачем, [PERSON] , [INFO] . Від шлюбу у сторін народилася донька: [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 13.07.2015 р. по справі №707/886/15-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Також даним рішенням було присуджено стягувати з відповідача, [PERSON] , на користь позивачки аліменти на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі п`ятсот гривень щомісячно. Рішенням Турківського районного суду Львівської області від 27.06.2018 р. по справі № 458/494/18 було змінено розмір аліментів, стягуваних із відповідача на користь позивачки, а саме ухвалено стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 чки від заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.05.2018 р. і до досягнення дитиною повноліття. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 14.06.2016 р. позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] , та змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 10.07.2025 року встановлено, що гр. [PERSON] проживає з сім`єю в с.Сянки, Самбірського району Львівської області, у сім`ї виховує троє дітей. Гр. [PERSON] у першому шлюбі народила дочку - [PERSON] , 2011 р.н., батько дитини [PERSON] , 1988 р.н. на території с.Сянки не зареєстрований та не проживає, участі у вихованні дитини не бере з 2012 року. Вихованням дитини займається чоловік [PERSON] , 1993 р.н. Встановлено, що 22.07.2022 р. Новіковим І.М., приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області було засвідчено заяву [PERSON] , [INFO] , відовідно до якої відповідач, діючи добровільно і перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, розуміючи значення своїх дій, надав згоду на усиновлення [PERSON] , [INFO] , своєї доньки, [PERSON] , [INFO] , з правом зміни прізвища та по-батькові усиновлюваної. 10.07.2025 р. Згідно довідки-характеристики наданої Білозірською сільською радою №3632 від 15.07.2022 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За час проживання на території села зарекомендував себе з негативної сторони, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями і має схильність до вчинення насильницьких дій. Згідно рішення виконавчого комітету Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області №5 від 20.01.2026 року, виходячи з інтересів малолітньої дитини та з метою захисту її прав, виконавчий комітет, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Частиною 4 ст. 155 Сімейного Кодексу України вказує, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Наявними матеріалами справи підтверджується, що відповідач не виконує обов`язків по вихованню дитини, які передбачені ст. 150 СК України, а саме, відповідач не забезпечує дитину матеріально, не піклується про життя та здоров`я, не дбає про її фізичний та моральний розвиток, тобто свідомо ухиляється від виконання обов`язків по вихованню та утриманню дитини. У зв`язку з чим, суд прийшов до переконання, що вищенаведене свідчить про байдужість батька до дитини та про його небажання цікавитися життям дитини та виконувати свій батьківський обов`язок. Таким чином, судом встановлено, що у відповідача не вбачається бажання приймати участь у вихованні, матеріальному утриманні дитини, та оздоровленні. Відповідно до Закону України "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 р. - дитина для повного і гармонізаційного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку утримувати дитину та відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки відповідач без поважних причин не виявляє щодо своєї дитини батьківського піклування, ухиляється від виконання свого обов`язку по її вихованню, а тому [PERSON] слід позбавити батьківських прав.

Outcome: approved