Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, який мотивує тим, що 25 лютого 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лінеура Україна" та [PERSON] укладено договір № 4419214 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. За умовами Кредитного договору сума кредиту складає 2500 грн, строк кредиту 360 днів: з 25.02.2024 року по 19.02.2025 року, з періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. ТОВ "Лінеура Україна" свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит у сумі 2500 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну карту № [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто під час укладення договору. 25 жовтня 2024 року ТОВ "Лінеура Україна" на підставі договору факторингу № 25/10/2024 за плату відступило у користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" (далі ТОВ "ФК "Фінтраст Україна") права грошової вимоги до відповідачки за Кредитним договором. Рішенням № 251124/1 єдиного учасника ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" від 25.11.2024 змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал". Станом на дату укладення договору факторингу від 25.10.2024 №25/10/2024 строк дії договору №4419214 від 25.02.2024 закінчився, а тому, в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» у період з 26.10.2024 по 19.02.2025 (117 календарних днів) здійснено нарахування процентів стандартною процентною ставкою, у сумі 7286,76 грн. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача за Кредитним договором перед позивачем не сплачена і складає 24360,04грн, з яких 2491 грн тіло кредиту, 13332,28 грн нарахованих процентів первісним кредитором, 7286,76 грн нарахованих процентів ТОВ "ФК "Фінтраст капітал" за 117 календарних днів, штрафні санкції 1250 грн. Після укладення договору факторингу та переходу права вимоги до відповідача останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ані на рахунки позивача, ані на рахунки первісного кредитора. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 24360,04 грн, а також сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп та витрати на правову допомогу в розмірі 10000 грн. Ухвалою Хорошівського районного суду Житомирської області від 16.12.2025 справу прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду з викликом (повідомленням ) сторін. Ухвалою Хорошівського районного суду Житомирської області від 16.12.2025 задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, зокрема відповідачка у порядку п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у судове засідання не з`явилися. Представник позивача у поданій заяві просила справу розглянути без участі представника ТОВ "ФК "Фінтраст Капітал"; відповідач про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Оскільки відповідач відзив на позовну заяву не подав, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 25.02.2024 між ТОВ "Лінеура Україна" та [PERSON] було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4419214, який підписаний електронним підписом відповідача шляхом відтворення одноразового ідентифікатора 65032. За умовами Кредитного договору ТОВ "Лінеура Україна" надає [PERSON] кредит в розмірі 2500 гривень (п. 1.2 Кредитного договору) строком на 360 днів, з періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 30 днів (п. 1.3 Кредитного договору). За користування кредитом клієнт сплачує ТОВ "Лінеура Україна" проценти на таких умовах: стандартна процентна ставка становить 2,5% в день та застосовується в межах всього строку кредиту (п.п.1.4, 1.4.1.Кредитного договору). Знижена процентна ставка становить 0,01% за кожен день користування кредитом та може застосовуватись до 25.03.2024. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 25000 грн ( п.п. 1.6, 1.6.1 Кредитного договору) (а.с.73-83). ТОВ "Лінеура Україна" на виконання умов Кредитного договору від 25.02.2024 надало відповідачу кредит у розмірі 2500 грн, перерахувавши на платіжну картку № [NUMBER] , указаною відповідачем при укладенні кредитного договору, що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платежі» за вих. №1304-0111 від 01.11.2024 (а.с.66). Згідно з розрахунком заборгованості за Кредитним договором №4419214 станом 25.10.2024 у відповідача перед ТОВ "Лінеура Україна" виникла заборгованість у сумі 17083,28 грн, з яких тіло кредиту 2500 грн, заборгованість за відсотками 13333,28 грн, штрафні санкції 1250 грн (а.с. 92-96). Між ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" та ТОВ "Лінеура Україна" 25 жовтня 2024 року укладено договір факторингу № 25/10/2024, відповідно до умов якого ТОВ "Лінеура Україна" відступило за грошові кошти ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" право грошової вимоги, строк зобов`язань яких настав або виникне в майбутньому до боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ "Лінеура Україна". Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору (а.с. 49-53). Згідно із витягом із реєстру боржників до договору факторингу № 25/10/2024 від 25.10.2024 року ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 4419214. Відповідно до п. 1.3 Договору № 4419214 строк кредиту 360 днів: з 25.02.2024 по 19.02.2025 року. Станом на дату укладання Договору факторингу від 25.10.2024 року №25/10/2024, строк дії Договору №4419214 від 25.02.2024 року не закінчився. А тому, в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у період з 26.10.2024 по 19.02.2025 (117 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 7286,76 грн. Згідно з розрахунком заборгованості за Кредитним договором №4419214 від 25.02.2024 року у відповідача перед ТОВ «ФК» Фінтраст Капітал» сума основного боргу - 2491,00 грн, сума нарахованих процентів за 117 календарних днів (26.10.2024-19.02.2025) 7286,76 грн ( а.с.97-98). Рішенням № 251124/1 єдиного учасника ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" від 25.11.2024 змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал". На виконання ухвали Хорошівського районного суду Житомирської області від 16.12.2025 надійшла інформація з АТ «Універсал Банк» з якої слідує, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) емітовано карту № [NUMBER] , на яку 25.02.2024 здійснено переказ коштів на суму 2500 грн від ТОВ «Лінеура Україна» (а.с.112). Установлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з Кредитного договору. Згідно з частинами першою, третьою статті 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 5 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" (далі Закону) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. Порядок та підстави нарахування відсотків за користування чужими грошовими коштами, зокрема за кредитними договорами, передбачені статтями 1048 та 1056-1 ЦК України. Зокрема, ч. 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 1056-1 ЦК України установлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення виконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Зважаючи на те, що позивачем доведено факт отримання позичальником кредитних коштів в розмірі 2500 грн, частина з яких (2491 грн) не повернуті, тому наявні підстави для їх стягнення з відповідача на користь позивача. Щодо нарахування заборгованості по відсотках в сумі 20619,04 грн, то суд зазначає наступне. Як слідує зі змісту укладеного між сторонами кредитного договору, вони погодили розмір відсотків, який буде нараховуватись на суму кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту в межах строку кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка 2,50 % за кожен день користування кредитом. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях. Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Пунктом 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (з 24.12.2023), установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів (тобто з 24.12.2023 по 21.04.2024) - 2,5 %; протягом наступних 120 днів (тобто з 22.04.2024 по 19.08.2024) - 1,5 %. Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Строк кредитування за договором від 25.02.2024 становить 360 днів. Згідно розрахунку заборгованості, позивач в період з 25.02.2024 по 25.03.2024 нараховував відсотки із застосуванням процентної ставки 0,01% в день 0,25 грн, в період з 26.03.2024 по 19.02.2025 застосував процентну ставку 2,50 % (62,27 грн). Водночас, відповідно до умов кредитного договору, з урахуванням наведених вище приписів законодавства, проценти за користування кредитними коштами мають нараховуватися таким чином: - за період з 25.02.2024 по 21.04.2024 за ставкою, що не перевищує 2,5 %, що в сумі складає 1688,79 грн (0,25 х 30 днів + 62,27 х 27 днів); - за період з 22.04.2024 по 19.08.2024 за ставкою 1,5 %, що становить 4483,20 грн (37,36 грн х 120 днів) ; - за період з 20.08.2024 по 19.02.2025 за ставкою 1,0 %, що становить 4583,44 грн (24,91 грн х 184 дні). Загальна сума процентів складає 10755,43 гривень. З огляду на зазначене, проценти за користування кредитними коштами можуть бути стягнені за період строку кредитування з урахуванням їх обмеження максимальним розміром денної процентної ставки, встановленим ч. 5 ст. 8, а також п. 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», що становить 10755,43 грн. В цій частині позовні вимоги теж є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Що стосується вимоги про стягнення штрафних санкцій в розмірі 1250 грн, то суд врахуває таке. Пунктом 6.4. кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання чи неналежного виконання клієнтом зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів Товариство має право нарахувати штраф у розмірі 25% від суми невиконаноо зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1ст. 625 ЦК України). Разом з тим, положення п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України визначають, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 р "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 24.02.2022 в Україні введений воєнний стан, дія якого продовжена до 03 лютого 2026 року. На підставі викладеного суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за штрафом у розмірі 1250,00 грн за кредитним договором, оскільки така заборгованість нарахована кредитодавцем у період дії в Україні воєнного стану. Доказів того, що відповідач сплатив заборгованість за кредитним договором, а також щодо неправомірності заборгованості за порушення грошового зобов`язання, суду не надано. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №4419214 від 25.02.2025 у розмірі 13246,43 гривень, з яких: 2491 грн заборгованість по тілу кредитку; 10755,43 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам. У решті позовних вимог слід відмовити за безпідставністю. Розподіл судових витрат Відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: договір про надання правничої допомоги №10/12-2024 від 10.12.2024, укладений між ТОВ "ФК"Фінтраст Капітал" та адвокатом Столітнім М.М.; заявку №13169 на виконання доручення по договору № 10/12-24 від 10.12.2024 із зазначенням переліку послуг професійної правничої допомоги та їх вартістю по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4419214 від 25.02.2024, укладеним між ТОВ "Лінеура Україна" та [PERSON] ; копію свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю серії КС №9422/10 від 18.09.2020; акт № 6407 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору № 10/12-2024 від 10.12.2024, відповідно до якого адвокат Столітній М.М. надав правову допомогу ТОВ "ФК "Фінтраст Капітал" щодо стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором № 4419214 від 25.02.2024, укладеним між ТОВ "Лінеура Україна" та [PERSON] на загальну суму 10000 грн. Щодо співмірності витрат на правову допомогу слід ураховувати позицію Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Суд зауважує, що справа не входить до категорії складних та розглядалась у спрощеному провадженні без участі представника позивача. Крім того, послуги надані адвокатом, є типовими для позивача оскільки стягнення заборгованості також є предметом його діяльності, відповідно не потребують витрати значного часу на складання документів та визначення правових позиції. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги зміст заяв та клопотань представника позивача по суті, складність справи, яка є нескладною та розглядалась в спрощеному позовному провадженні, а також враховує, що представник позивача не брав участі у судовому засіданні. Виходячи з критерію розумності, реальності таких витрат, суд уважає, що визначений розмір оплати є завищеним та не є співмірним обсягу наданих послуг. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial