Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

Заступник керівника Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону Булгакова Олександра Вячеславовича, в інтересах Національної служби здоров`я України, Чернівецької обласної ради, Військово-медичного клінічного центру звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Обласне комунальне некомерційне підприємство «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги» про стягнення коштів. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до ухвали Дружківського міського суду Донецької області від 25.06.2024 у справі № 229/3185/24 [PERSON] , [INFO] , звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 ККУкраїни на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим. Згідно з відомостями, наявними у Єдиному державному реєстрі судових рішень, ухвала суду набрав законної сили 03.07.2024. Згідно з описовою частиною вказаного судового рішення, 17 січня 2024 року о 04 годині 30 хвилин, старший сержант [PERSON] , будучи військовослужбовцем військової служби за контактом, та проходячи її на посаді головного сержанта взводу ракетних комплексів роти вогневої підтримки військової частини [NUMBER] , рухаючись по [ADDRESS] , зі сторони [ADDRESS] , у бік [ADDRESS] на автомобілі Mitsubishi L200 н.з. [NUMBER] , 2007 року випуску в порушення вимог ст.ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 14, 16 Закону України «Про дорожній рух»,п.п. 16. 13 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, діючи необережно, з кримінальною протиправною недбалістю, не маючи перешкод технічного характеру для об`єктивного сприйняття дорожньої обстановки у ранкову пору доби, керував автомобілем у населеному пункті, зі швидкістю, яка перевищує дозволену ПДР на даній ділянці шляху та не обрав таку швидкість свого руху, щоб при впливі на органи керування транспортного засобу він мав змогу безпечно керувати транспортним засобом та постійно контролювати напрям і траєкторію руху в межах обраної смуги руху, в результаті чого допустив зіткнення з природною опорою(деревом),чим порушив правила безпеки дорожнього руху, передбачені п. 12.1 ПДР внаслідок чого пасажир його автомобілю військовослужбовець військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] , який знаходився на передньому пасажирському сидінні автомобіля, отримав тілесні ушкодження у вигляді садна рогівки правого ока, параорбітальної гематоми, забійної рани підборіддя, закритого багато уламкового внутрішньо суглобового перелому задньої стінки правої вертлюгової западини зі зміщенням уламків, закритого перелому шийки лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як потребуючі для свого лікування строк більше 21 доби (3 тижні). Таким чином, [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] , [INFO] , з 20.01.2024 по 23.01.2024 перебував на лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Західного регіону, а з 23.01.2024по 11.03.2024 перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні Обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги». Так, згідно з листом Військово-медичного клінічного центру Західного регіону №550/1842 від 06.02.2025, надісланого у відповідь на запит Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, [PERSON] [INFO] , в період з 20.01.2024 по 23.01.2024 перебував на лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Західного регіону, вартість лікування становить 6 757,71 грн. Відповідно до листа Обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги» за №1538 від 18.07.2025, [PERSON] , перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні з 23.01.2024 по 11.03.2024 (48 ліжко-днів);на лікування останнього закладом витрачено 51 106,48 грн., з яких: 3 160,98 грн. кошти місцевого бюджету, 47945,50грн.кошти НСЗУ за договором про медичне обслуговування населення. Оскільки, саме злочинними діями [PERSON] потерпілому [PERSON] заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження, внаслідок чого останній лікувався у Військово-медичному клінічному центрі Західного регіону та обласному комунальному некомерційному підприємстві «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги» відповідно, з врахуванням того, що відповідачем в добровільному порядку шкода не відшкодована,є всі підстави для стягнення з нього витрат на лікування потерпілого, тобто матеріальних збитків, завданих державі внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Також прокурор зазначив, що дані спірні правовідносини, які виникають при здійсненні діяльності у бюджетній сфері, зачіпають інтереси держави та є порушенням загальнодержавних інтересів, що у відповідності до ст.131-1 Конституції України покладає на прокурора обов`язок представництва в суді. З огляду на те, що ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги» та Військово-медичний клінічний центр Західного регіону є закладами охорони здоров`я, що надають медичні послуги населенню, а кошти, які виділяються на лікування хворих, надходять як із обласного так і з державного бюджету, у даному випадку відсутність відшкодування, призводить до ненадходження коштів до бюджету, що створює навантаження на бюджетну сферу та ускладнює процес безкоштовного лікування осіб, які цього потребують, чим завдається істотна шкода державним інтересам в цілому. Відтак, Донецька спеціалізована прокуратура у сфері оборони Східного регіону з метою захисту державних інтересів, вважає за необхідне звернутися із позовом в інтересах Національної служби здоров`я України, Військово-медичного клінічного центру Західного регіону та Черкаської обласної ради про відшкодування витрат з державного та місцевого бюджету, понесених закладами охорони здоров`я на лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Враховуючи вищенаведене, кошти в сумі 54 711,91 грн. (47954,50 грн. + 6 757,71 грн.)підлягають до зарахування на користь Державного бюджету України,а кошти в розмірі 3 160,98 грн. до обласного бюджету Чернівецької обласної ради. Прокурор Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Бондаренко Г.О., у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. До початку судового засідання подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити у повному обсязі. Представники позивачів у судове засідання не з`явилися, подали заяви, в яких позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд розглядати справу за їх відсутності. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку, причини неявки суду не повідомив, письмових пояснень по суті спору не подав. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку. До початку судового засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити у повному обсязі. Разом з тим, у справі мається його відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги визнає частково, а саме просив стягнути з нього виключно у розмірі, який буде належно підтверджений та перевірений, вирішити питання про розстрочку/відстрочку виконання рішення. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України на прокуратуру покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно з положеннями частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Частиною 3 статті 4 ЦПК України передбачено право осіб, яким законом надано повноваження звертатися до суду в інтересах інших осіб, звертатися до суду у випадках, визначених законом. Право прокурора на звернення до суду у визначених законом випадках та участь у розгляді судом справ за його позовами передбачено ч.3 ст.56 ЦПК України. У постанові від 15.10.2019 у справі № 903/129/18 (провадження № 12-72гс19) Велика Палата Верховного Суду сформулювала висновок про те, що сам факт незвернення до суду відповідної ради з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси жителів територіальної громади, свідчить про те, що указаний орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян - членів територіальної громади та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини (пункт 6.43). У даній справі підставою для представництва інтересів держави прокурор зазначив, що органами, уповноваженими на захист інтересів держави у спірних правовідносинах Вінницькою обласною радою та НСЗУ не вжито заходів, спрямованих на відшкодування відповідачем коштів, витрачених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілих від злочину у даному випадку, а тому у прокурора наявні усі підстави для звернення із позовною заявою до суду в інтересах держави в особі зазначених органів. Так, Національна служба здоров`я України, згідно з листом від 12.08.2025 № 23473/2-16-25, повідомила Донецьку спеціалізовану прокуратуру, що вищевказані витрати на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] від злочину, які понесли ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги» у сумі 47 945,50 грн. сплачено НСЗУ як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України за програмою медичних гарантій пацієнтам. Крім того, зазначено що заходів претензійно-позовного характеру, спрямованих на стягнення з відповідача вказаних коштів не вживала,зазначаючи, що відповідно до Положення про Національну службу здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 № 1101, НСЗУ не наділена повноваженнями представляти інтереси держави у справах про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину. Одночасно, НСЗУ не заперечує щодо звернення до суду в інтересах держави прокуратурою стосовно відшкодування витрат на лікування потерпілих від кримінальних правопорушень та готова до співпраці, в межах повноважень. Відповідно до листа Військово-медичного клінічного центру Західного регіону від 06.02.2025 № 550/1842 вартість лікування [PERSON] за період з 20.01.2024 по 23.01.2024 становить 6 757,71 грн. Кошти за лікування не відшкодовувалися, та у зв`язку з великим обсягом претензійно-позовної роботи, обмеженим бюджетним фінансуванням та в умовах правового режиму воєнного стану Військово- медичний клінічний центр Західного регіону не має можливості самостійно вжити представницьких повноважень щодо відшкодування завданої злочином інтересам державі матеріальної шкоди, тому командування Центру просить Донецьку Спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Східного регіону пред`явити від імені Центру цивільний позов про стягнення шкоди. Відтак, прокурор правомірно, відповідно до положень законодавства звернувся до суду з даним позовом. Судом встановлено, що [INFO] о 04 годині 30 хвилин, старший сержант [PERSON] , будучи військовослужбовцем військової служби за контактом, та проходячи її на посаді головного сержанта взводу ракетних комплексів роти вогневої підтримки військової частини [NUMBER] , рухаючись по [ADDRESS] , зі сторони [ADDRESS] , у бік [ADDRESS] на автомобілі Mitsubishi L200 н.з. [NUMBER] , 2007 року випуску в порушення вимог ст.ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст.14, 16 Закону України «Про дорожній рух», п. п. 16. 13 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, діючи необережно, з кримінальною протиправною недбалістю, не маючи перешкод технічного характеру для об`єктивного сприйняття дорожньої обстановки у ранкову пору доби, керував автомобілем у населеному пункті, зі швидкістю, яка перевищує дозволену ПДР на даній ділянці шляху та не обрав таку швидкість свого руху, щоб при впливі на органи керування транспортного засобу він мав змогу безпечно керувати транспортним засобом та постійно контролювати напрям і траєкторію руху в межах обраної смуги руху, в результаті чого допустив зіткнення з природною опорою(деревом),чим порушив правила безпеки дорожнього руху, передбачені п. 12.1 ПДР внаслідок чого пасажир його автомобілю військовослужбовець військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] , який знаходився на передньому пасажирському сидінні автомобіля, отримав тілесні ушкодження у вигляді садна рогівки правого ока, параорбітальної гематоми, забійної рани підборіддя, закритого багато уламкового внутрішньо суглобового перелому задньої стінки правої вертлюгової западини зі зміщенням уламків, закритого перелому шийки лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як потребуючі для свого лікування строк більше 21 доби (3 тижні). Таким чином, [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 25.06.2024 у справі № 229/3185/24 [PERSON] , [INFO] , звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1ст.286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілими. Згідно з ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] , [INFO] , з 20.01.2024 по 23.01.2024 перебував на лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Західного регіону, а з 23.01.2024по 11.03.2024 перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні Обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги». Так, згідно з листом Військово-медичного клінічного центру Західного регіону №550/1842 від 06.02.2025, надісланого у відповідь на запит Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, [PERSON] [INFO] , в період з 20.01.2024 по 23.01.2024 перебував на лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Західного регіону, вартість лікування становить 6 757,71 грн. Відповідно до листа Обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги» за №1538 від 18.07.2025, [PERSON] , перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні з 23.01.2024 по 11.03.2024 (48 ліжко-днів);на лікування останнього закладом витрачено 51 106,48 грн., з яких: 3 160,98 грн. кошти місцевого бюджету, 47945,50грн.кошти НСЗУ за договором про медичне обслуговування населення. Згідно з ч.3, 7 ст.128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч.2 ст.1191 ЦК України держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення. Згідно з положенням ч.1, 3 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. Питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545. Згідно з пунктом 2,3,4 Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що [PERSON] як особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язаний відшкодувати державі витрати на лікування потерплого від кримінального правопорушення. Відтак позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо розстрочки виконання рішення, суд виходить з наступного. Вирішуючи питання про можливість розстрочення виконання судового рішення суд враховує, що цивільний процесуальний кодекс дає можливість надати відстрочення або розстрочення виконання рішення як на етапі розгляду спору по суті, так і на етапі виконання вже прийнятого рішення. Згідно з ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Згідно з п. 2 ч. 7 ст. 265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині рішення також вказується, серед іншого, про надання відстрочення або розстрочення виконання рішення. Згідно з ч. 3-5 ст. 435 ЦПК України підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим; суд може враховувати, серед іншого, матеріальний стан сторони. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Заявляючи вимогу про розстрочення виконання судового рішення відповідач вказав, що має скрутне матеріальне становище, оскільки він є інвалідом 2 групи, втратив стабільний дохід і фактичну можливість проходження військовї служби. Таким чином, враховуючи положення процесуального законодавства, визнання позову відповідачем, беручи до уваги, матеріальне становище останнього, що є тією обставиною, що ускладнить виконання рішення суду, а відтак суд прийшов до переконання про необхідність розстрочення виконання рішення суду строком на дванадцять місяців із щомісячним платежем у розмірі 4 822,01грн. Відповідачу встановлено другу групу інвалідності, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААВ №060115 від 21 лютого 2021 року. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору Закону України «Про судовий збір», а відповідач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», як особа з інвалідністю II групи, тому судовий збір у розмірі слід віднести на рахунок держави.

Outcome: approved