Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

1. 1 жовтня 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар М.О., П`ята дніпровська державна нотаріальна контора, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання договору дарування недійсним, скасування державної реєстрації права власності на майно, визнання спадщини відумерлою. Заявлений позов обґрунтовано тим, що у комунальній власності перебуває квартира [ADDRESS] . Між тим, позивачеві стало відомо про те, що зазначена квартира у протиправний спосіб вибула з володіння територіальної громади і тепер за договором дарування від 26.07.1995, укладеним між [PERSON] та відповідачкою, належить останній. Викладене стало причиною звернення позивача до суду з позовом про визнання договору дарування від 26.07.1995 недійсним, скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на спірне майно, визнання спадщини відумерлою (а.с.а.с. 1 10). 2. 3 жовтня 2025 року суд за заявою позивача забезпечив позов, а саме (а.с.а.с. 68, 69): - заборонив відповідачці, державному реєстратору, будь-яким іншим особам вчиняти дії з відчуження, передачі, переоформлення правовстановлювальних документів стосовно спірної квартири; - заборонив державному реєстратору вчиняти будь-які дії (у тому числі, реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку тощо) стосовно спірної квартири. 3. 9 лютого 2026 року відповідачка звернулася до суду із заявою про визнання позову (а.с. 124). 4. Представники позивача, П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори, Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар М.О. до суду не з`явилися, були повідомлені належним чином. 5. Відповідачка до суду також не з`явилася, звернувшись із заявою про розгляд справи за її відсутності (а.с. 124). 6. 17 лютого 2026 року у засіданні суд постановив ухвалу про прийняття визнання відповідачкою позову. 7. Справу розглянуто без фіксування звукозаписувальними технічними засобами на підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). 8. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 9. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] (тепер Дніпро) належала [PERSON] (а.с. 36). 10. 26 липня 1995 року відповідачка за договором дарування придбала у [PERSON] спірну квартиру. Договір було посвідчено Першою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою і зареєстровано у реєстрі за №3-568 (а.с.а.с. 84 86). 11. [INFO] [PERSON] померла. При цьому із заявою про прийняття спадщини після її смерті жодна особа до нотаріуса не зверталася (а.с.а.с. 130, 131). 12. 27 жовтня 2020 року право власності відповідачки на придбану квартиру було зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Підставою для такої реєстрації стала довідка КП «ДМБТІ» Дніпровської міської ради від 27.10.2020 №12655 (а.с.а.с. 81, 82, 90 92). 13. 26 липня 2021 року за фактом відчуження спірної квартири на підставі повідомлення позивача СВ ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області було відкрите кримінальне провадження №42022042010000112, яке тепер триває (а.с. 14). 14. 26 грудня 2022 року у рамках вказаного кримінального провадження було складено висновок судової почеркознавчої експертизи №СЕ-19/113-22/3444-ПЧ, згідно з яким підпис у заяві про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.10.2020 №4218827, на підставі якої було зареєстроване право власності відповідачки на спірну квартиру, було виконано не відповідачкою, а іншою особою (а.с.а.с. 106 113). 15. Відповідно до частини 1 статті 717 Цивільного кодексу України (далі ЦК) за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. 16. За своєю юридичною природою договір дарування є двостороннім (взаємним), безоплатним, реальним, каузальним правочином, для якого за загальним правилом властива наявність волі на її укладення сторін. 17. Згідно з частинами 1, 3 статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 3, 5, 6 статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). 18. За правилами, встановленими частинами 2, 3 статті 203 ЦК, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 19. Воля це суб`єктивний елемент правочину, бажання його вчинити. Вона формується під впливом різних обставин, найважливіші з який визначаються матеріальними і духовними потребами. Люди усвідомлюють виниклі в них потреби і прагнуть їх задовольнити, прибігаючи до засобів, у тому числі і до правочинів. 20. Відтак з огляду на приписи частини 1 статті 317 ЦК, за якою власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, під час укладення договору дарування волю дарувальника має бути спрямовано на безоплатну передачу новому власникові права володіння, користування та розпоряджання майном, а волю обдарованого, навпаки, на набуття цих прав. Відсутність будь-якого із згаданих елементів свідчитиме про наявність у природі правочину юридичної вади. 21. Судом встановлено, що 26.07.1995 Перша Дніпропетровська державна нотаріальна контора не посвідчувала жодних правочинів. При цьому нотаріальна дія, зареєстрована за №3-568 насправді була вчинена 31.01.1995 (тобто за пів року до укладення спірного договору дарування) з іншого приводу та з участю інших осіб. Викладене підтверджується листом Державного нотаріального архіву Дніпропетровської області від 09.09.2022 №1034/01-21 (а.с. 98). 22. Крім того, згідно з листом КП «ДМБТІ» Дніпровської міської ради від 07.09.2022 №6659 інформаційна довідка від 27.10.2020 №12655, яка стала підставою реєстрації права власності відповідачки на спірну квартиру, ані відповідачці, ані іншій особі не видавалася (а.с. 96). 23. Абзацом першим частини 1 статті 216 ЦК визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. 24. Таким чином, аналізуючи встановлені судом факти, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення заявленого у справі позову в частині визнання договору дарування від 26.07.1995 недійсним. 25. З огляду на визнання договору дарування від 26.07.1995 недійсним, позовна вимога про скасування державної реєстрації, проведеної на його підставі, цілком відповідає приписам Закону України від 01.07.2001 №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» (статті 26, 37), отже також підлягає задоволенню. 26. За приписами статті 337 ЦПК справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковою участю заявника та з обов`язковим повідомленням усіх заінтересованих осіб. Справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковим залученням до участі у справі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та (або) за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. 27. Відповідно до статті 338 ЦПК суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. 28. Під час розгляду справи судом встановлено, що жодна особа, яка б вважала себе спадкоємцем [PERSON] , спадщину не прийняла, із відповідною заявою до нотаріусів не звернулася. 29. Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати спадщину після смерті [PERSON] (у вигляді спірної квартири) відумерлою та передати її територіальній громаді м. Дніпра в особі позивача. 30.

Outcome: approved