Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

У грудні 2025 року ТОВ «Абекор» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.09.2025 року ТОВ «ФК «АБЕКОР» та [PERSON] за допомогою інформаційно телекомунікаційної системи ТОВ «ФК «АБЕКОР» уклали електронний кредитний договір 2126853, за яким загальний розмір наданого кредиту складає 8000,00 грн, строком на 80 днів з кінцевим терміном повернення до 28.11.2025 року включно. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці (Графік платежів) обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до кредитного договору. Згідно з п.4.1. строк кредиту може бути продовжено за ініціативою позичальника на кількість днів, запропоновану кредитором. Кредитний договір та додаток № 1 до договору підписано відповідачем з використанням кваліфікованого електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до квитанції за сплату № 20341-1363-275295244 від 10 вересня 2025 року на банківську платіжну картку № [NUMBER] зараховано грошові кошти в сумі 8000,00 грн, що здійснювалось за допомогою системи EasyPay. У зв`язку з невиконанням умов договору у відповідача виникла прострочена заборгованість перед позивачем в розмірі 8000,00 грн - тіло кредиту та 6336,00 грн - нараховані проценти, а всього 9428,36 грн. Враховуючи викладене, просять стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 14336,00 грн, а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн., а також сплачені витрати за відправку документів відповідачу у розмірі 67,90 грн Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 06 лютого 2026 року суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 20 лютого 2026 року у задоволенні заяви представника позивача від 11.02.2026 року про закриття провадження у справі відмовлено. Представник позивача ТОВ «Абекор» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві вказує, що просить розглядати справу без участі представника позивача (а.с.12). Також ним подано до суду заяву, де просив закрити провадждення у справі за відсутності предмету спору, у зв`язку із погашенням заборгованості відповідачем, та яка розглянута судом і ухвалою суду від 20.02.2026 року в задоволенні цієї заяви відмовлено. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду заяв чи клопотань не подав. Відзиву на позовну заяву від відповідача також не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. 280 ЦПК України, оскільки належним чином повідомлений відповідач до суду не з`явився, не подав заяв чи клопотань про розгляд справи без його участі та відзиву на позов, тому враховуючи згоду позивача, суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази та оцінивши їх у відповідності до вимог ст.89 ЦПК України вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як визначено в ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до змісту ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Судом встановлено, що 10 вересня 2025 року між ТОВ «ФК «Абекор» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 2126853, за умовами якого кредитор надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним, комісії та виконаті інші обов`язки, передбачені договором (п.1.1.1. Кредитного договору). Згідно з п.1.2. Кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає: 8000 грн. 00 коп. Тип кредиту - кредит. Відповідно до п.1.3. Кредитного договору строк кредиту 80 днів з кінцевим терміном повернення до «28» листопада 2025 року (включно). Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для Позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується виходячи з припущення, що Позичальник виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі/Графіку платежів. Згідно з п.1.3.1. п. 1.3.2. Кредитного договору кількість платежів - 2 платежі. Періодичність сплати платежів: 1-й платіж через 30 дн. (період, що починається з моменту укладення Договору та закінчується останнім днем (включно), встановленим для сплати першого платежу, далі по тексту - перший період користування кредитом); 2-й платіж через 50 днів (період, що починається з наступного дня, що слідує за останнім днем першого періоду користування кредитом та закінчується останнім днем (включно), встановленим для сплати другого платежу, (далі по тексту - другий період користування кредитом). Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від умов користування кредитом та становить: базова процентна ставка 0.9900% в день, що застосовується протягом першого періоду користування кредитом; Основна процентна ставка 0.99% в день, що застосовується протягом другого періоду користування кредитом; акційна процентна ставка, що застосовується відповідно до наступних умов: - 0.1980 % в день, що застосовується протягом першого період користування кредитом, (крім випадку якщо Позичальник скористався першою акційною ставкою або уклав додаткову угоду про продовження строку кредиту, де дана акційна ставка буде застосована до дати такого укладення(включно), якщо Позичальник своєчасно сплатить перший платіж не пізніше строку та не менше суми, що встановлені в початковому Графіку платежів (+3 календарні дні додатково для виконання вказаного зобов`язання) або у вказаний строк укладе додаткову угоду про продовження строку кредиту (пролонгацію). Якщо Позичальник не має права на отримання знижки на умовах акційної ставки, акційна ставка в цьому полі буде дорівнювати розміру базової ставки, яка відповідно діє в цей період, у зв`язку з чим ця умова Договору носить технічний характер та не має юридичного змісту для Позичальника. В даному випадку, Позичальник, як учасник Програми лояльності, отримує від Кредитора індивідуальну знижку на базову процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Позичальник за базовою процентною ставкою протягом першого періоду користування кредитом (його частини), а у випадку пролонгації - до дати пролонгації (включно), буде перераховано за акційною процентною ставкою, відповідно до вищезазначених умов. У випадку невиконання Позичальником умов для отримання індивідуальної знижки від Кредитора, користування кредитом для Позичальника здійснюється за базовою процентноюставкою протягом першого періоду користування кредитом (без застосування знижки) на звичайних (базових) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших споживачів (позичальників), які не мають окремих індивідуальних знижок базової процентної ставки. При цьому, Позичальник розуміє та погоджується, що застосування акційної процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника Програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим Договором. Позичальник погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання Позичальником права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується базова процентна ставка, при цьому застосування базової процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Позичальника, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах базової процентної ставки (п.1.4.- п.1.4.3 Кредитного договору). Відповідно до п. 1.5. п. 1.10. Кредитного договору тип процентної ставки фіксована. Цільове призначення кредиту (мета отримання кредиту): на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Денна процентна ставка на дату укладення Договору складає: 0.14 % в день. Розрахунок денної процентної ставки: (871,20 грн./8000 грн. 00 коп.)/ 80 дн. ? 100% = 0.14 % в день. Загальні витрати за кредитом на дату укладення Договору складають: 871.20грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: 190,94% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: 8871,20 грн. Згідно з п. 2.1. Кредитного договору кошти кредиту надаються Кредитором у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] , що емітована банком України. Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору строк кредиту може бути продовжено за ініціативою Позичальника на кількість днів, запропоновану Кредитором (умови продовження строку кредиту, що пропонуються Кредитором, публікуються на Сайті), на підставі правочину, що укладається між Сторонами, відповідно до наступного порядку. Відповідно до п.5.3.1-5.3.2 Кредитного договору, позичальник зобов`язується повернути кредитору суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором; дотримуватись строків виконання зобов`язань, передбачених цим Договором, в тому числі, але не виключно щодо повернення кредиту та сплати процентів, відповідно до умов цього Договору. Пунктом 7.1 Кредитного договору передбачено, що у випадку несвоєчасного виконання позичальником зобов`язань щодо повернення суми кредиту (частини кредиту), позичальник зобов`язаний сплатити кредитору проценти в розмірі 0,99 % від залишку заборгованості за сумою кредиту за кожен день прострочення. Пунктом 10.2 Кредитного договору передбачено, що договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє протягом строку, вказаного в п.1.3. Договору (включно), а у випадку, якщо після закінчення вказаного строку за Договором будуть наявні не виконані грошові зобов`язання, Договір продовжує діяти до повного виконання позичальником зобов`язань за ним. Кредитний договір та додатки до нього підписано електронним підписом позичальника, що відтворено шляхом використання останнім одноразового ідентифікатора v85449/ В.А. Бискуб/ 15:57 «10» вересня 2025 року і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений у п. 11 Кредитного договору «Реквізити та підписи сторін» (а.с.75-76). Сторонами також погоджено Таблицю (Графік платежів) обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є невід`ємною чстиною кредитного договору № 2126853 від 10 вересня 2025 року, якою визначено: дату видачі кредиту/дату платежу, чисту суму кредиту/суму платежу за розрахунковий період, проценти за користування кредитом, реальну річну процентну ставку та загальну вартість кредиту (а.с.76-77). Відповідачем також підписано паспорт споживчого кредиту у якому міститься інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти (а.с.79-82). Укладаючи вищевказаний кредитний договір відповідач та ТОВ «ФК «Абекор» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Проте, відповідач у строки, визначені Договором до 28.11.2025 року, свої зобов`язання не виконав. Відповідно до положень ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно із ст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. На підтвердження виконання Договору позивачем надано лист ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» від 05.12.2025 року за №18311, відповідно якого вбачається, що ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» здійснило переказ коштів в сумі 8000,00 грн коштів відповідачу [PERSON] , 10.09.2025 року 15:57 на картковий рахунок № [NUMBER] , номер платежу 1672318442, номер замовлення 0f9682a1-40d2-4ed7-b20a-d4aeec8d0557 (а.с.52), що також підтверджується квитанцією до платіжної інструкції №20341-1363-275295244, термінал №1363 від 10.09.2025 року, відповідно якого вбачається, що ТОВ «ФК «Абекор» через надавача платіжних послуг ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» здійснено переказ коштів 10 вересня 2025 року за кредитним договором № 2126853 від 10 вересня 2025 року на картку [PERSON] на суму 8000,00 грн (а.с.78). Відповідач надав розрахунок заборгованості відповідача перед ТОВ «ФК «Абекор» за кредитним договором № 2126853 від 10 вересня 2025 року, згідно якого заборгованість станом на 28.11.2025 р. становить 8000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 6336,00 грн - сума заборгованості за процентами (а.с.56-58). Однак, після пред`явлення позивачем 11.02.2026 року даного позову до суду, відповідач повністю погасила вказану заборгованість, що вбачається із заяви про закриття провадження у справі, в якій позивач вказує, що заборгованість відповідача перед позиваем була сплачена добровільно в позасудовому порядку (а.с.83-87). Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відтак, судом встановлено, що станом на час розгляду справи 20.02.2026 року заборгованість у відповідача за кредитним договором №2126853 від 10.09.2025 року відсутня, та погашена відповідачем після звернення до суду позивача, а тому вимоги позивача про стягнення цієї заборгованості в судовому порядку задоволенню не підлягають. Враховуючи викладені вище обставини, а також зміст заяви позивача від 11.02.2026 року, де він фактично не підтримав свого позову у зв`язку з погашенням заборгованості відповідачем, суд відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог. Відповідно до ч.3 ст.142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Оскільки відповідачем задоволено позовні вимоги після подачі позову до суду, а позивач в позові просив про стягнення понесених ним судових витрат у виді судового збору з відповідача, тому судовий збір покладається на відповідача в повному обсязі та на підставі ч. 1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягується сплачена позивачем при подачі позову до суду і документально підтверджена сума судового збору в розмірі 2422,40 грн. Крім того, пунктом 4 частини 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. На підтвердження понесених позивачем витрат на оплату послуг поштового зв`язку до позовної заяви додано: квитанцію № 1859501 від 15 грудня 2025 року ТОВ Поштова служба Е-Пост та накладну із описом вкладення, з яких вбачається, що позивачем на виконання вимог абз.2 ч.1 ст.177 ЦПК України направлено на поштову адресу відповідача позовну заяву з додатками, плата за пересилання документів становить 67,90 грн. Оскільки надіслання позовної заяви з додатками відповідачу є обов`язком позивача у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет, то суд вважає, що витрати позивача на пересилання позивачу позовної заяви з додатками є процесуальними витратами, які відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в користь позивача. Також, згідно з ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (п.4 ч.3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати пов`язані з розглядом справи за пересилання документів відповідачу на виконання вимог абз.2 ч.1 ст.177 ЦПК України в сумі 67,90 грн.

Outcome: approved