Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

Представник позивача звернувся з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог щодо предмету спору Бродівська державна нотаріальна контора Львівської області про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . В травні 2024 року позивачу стало відомо, що його мати [PERSON] зверталась в органи нотаріату, щодо відкриття спадщини після смерті [PERSON] , проте його ні нотаріус та відповідач не закликали до прийняття спадщини. Представник позивача зазначає, що у липні 2024 позивач звернувся до Бродівської державної нотаріальної контори, щодо успадкування майна, що залишилось після смерті його батька [PERSON] на що йому було надано усну відмову, у зв`язку з тим, що все майно успадкувала його мати. Представник позивача наголошує, що 05.12.2024 року позивач звернувся із заявою до Бродівської державної нотаріальної контори щодо інформації про спадкоємців [PERSON] що прийняли спадщину після його смерті. У вказаній заяві позивач повідомив про те, що він є спадкоємцем першої черги за законом (надав підтвердження родинних відносин) та прийняв спадщину у зв`язку з тим, що проживав з спадкодавцем на час його смерті. 10.12.2024 на заяву позивача надана Бродівською державною нотаріальною конторою відповідь у якій зазначено, що після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа № 27/2018, а також видано свідоцтво про право на спадщину за законом, документів, що підтверджують фактичне прийняття спадщини та родинні відносини з спадкодавцем у спадковій справі відсутні. А тому, за вказаних обставин позивач позбавлений можливості прийняти належну йому спадщину в позасудовому (нотаріальному порядку). Ухвалою судді Бродівського районного суду Львівської області від 02 січня 2025 року провадження по справі відкрито та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 20 лютого 2025 року витребувано у Бродівській державній нотаріальній конторі Львівської області копію спадкової справи № 27/2018, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 04.07.2025 року підготовче провадження у цивільній справі закрито. Цивільну справу призначино до судового розгляду по суті в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні. Представник позивач [PERSON] адвокат Слобода С.Г. подав заяву в якій просить слухання справи проводити у його відсутності та відсутності позивача, позов підтримав, наполягав на його задоволенні з підстав викладених у позові. Представник відповідача [PERSON] адвокат Михайлюк Д.А., подав заяву в якій просить слухання справи проводити у його відсутності та відсутності відповідача, позов заперечив, просить відмовити в задоволенні позову. В попередніх судових засіданнях вказував, що відповідач нічого не порушувала, як мати і як спадкоємиця, чому нотаріус так видав свідоцтво про право на спадщину невідомо. Рахує, що позивач, як син повинен поважати думку матері. Відповідач [PERSON] в попередніх судових засіданнях повідомила, що не погоджується з позовом, бо в неї є ще дочки, які також повинні отримати спадщину, позивачу вказувала, що потрібно отримати спадщину. Представник третьої особи Бродівської державної нотаріальної контори Львівської області в судове засідання не з`явився, подано заяву про розгляд справи у відсутності їх представника. Нотаріус, який видав оскаржуване свідоцтво Парфенюк О.В. в судовому засіданні 19.11.2025 року повідомив, що дійсно раніше працював в Бродівській державній нотаріальній конторі Львівської області Золочівського нотаріального районного нотаріального округу Львівської області, не пам`ятає, чому саме так сталось, і не закликано до спадщини позивача, але цю помилку можна виправити звернувшись повторно до нотаріальної контори, в чому не бачить проблеми. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, витребувані матеріали спадкової справи, сторони, нотаріуса, суд дійшов до наступного. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Смільнівської сільської ради Бродівського району Львівської області 29.05.2024., актовий запис № 5 (а.с. 10). [PERSON] був батьком позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим відділом ЗАГСу м. Броди Львівської області 21.03.1980, актовий запис № 83 (а.с. 9). [PERSON] на праві приватної власності належав житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок від 20.09.1989 року (а.с. 13,14). Станом на дату смерті спадкодавця з ним проживали: [PERSON] дружина, [PERSON] син, [PERSON] невістка, [PERSON] онук, [PERSON] онук, що підтверджується довідкою за № 382 виданою виконавчим комітетом Бродівської міської ради Львівської області 29.05.2024 (а.с. 11). Заповіт спадкодавцем [PERSON] в Смільнівській сільській раді Золочівського району Львівської області не посвідчувався, що підтверджується довідкою за № 06-60 виданою старостою Смільнівського старостинського округу Бродівської міської ради Львівської області 16.09.2024 (а.с. 12). Після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа №27/2018, а також видано свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с. 39-69). Відповідно заяви [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом ( спадкова справа № ( спадкова справа №27/2018) зазначено, що крім неї спадкоємцем згідно ст. 1261 ЦК України є син померлого [PERSON] ( а.с. 39). Відповідно інформаційної довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 4086926086 від 18.12.2024 [PERSON] є одноосібним власником житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 19). Статтею 1216 ЦК України встановлено що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до ч.1. ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 2 ст.1220 ЦК України визначено що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст. 1221 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. В силу ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 статті 1268 ЦК України закріплюється, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини Згідно із нормою статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Право власності набувається на підставах, що не заборонено законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Згідно з ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. У постановах Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2- 1316/2227/11 (провадження № 61-12290св18), від 14 травня 2018 року у справі № 296/10637/15-ц (провадження № 61-2448св18) та від 23 вересня 2020 року у справі № 742/740/17 (провадження № 61-23св18) викладено правові висновки, відповідно до яких свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Суд погоджується з твердженням представника позивача, що за вказаних обставин позивач [PERSON] позбавлений можливості прийняти належну йому спадщину в позасудовому (нотаріальному порядку). Враховуючи, що відповідач в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , лише вона отримала свідоцтво про право на все спадкове майно в цілому, чим було порушено право [PERSON] на спадщину, а тому суд приходить до переконання про наявність правових підстав для визнання такого свідоцтва про право на спадщину недійсним.

Outcome: approved