Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

29.12.2025 позивач - акціонерне товариство «ТаскомБанк» (далі Товариство) звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову посилається на те, що 30.09.2020 [PERSON] уклав з товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі - ТОВ «ФК «ЦФР») кредитний договір № 3494975859, відповідно до якого отримав 32250 грн на строк 24 місяці, річні проценти 0,01 % від суми боргу за договором, щомісячні проценти 3,0% від суми кредиту. На підставі договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016, укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТаскомБанк», первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. У зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором на загальну суму 48840,69 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту 17440,65 грн, заборгованість по річних процентах 0,34 грн, заборгованість за щомісячними процентами 29399,70 грн, а також понесені судові витрати. Відповідачу копія позовної заяви з доданими документами надіслана позивачем 13.12.2025 цінним листом. Задля дотримання вимог цивільного процесуального законодавства відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення направлено ухвалу про відкриття провадження та пам`ятку про права та обов`язки за зареєстрованим місцем проживання, отриманим з Єдиного державного демографічного реєстру у порядку ч. 8 ст. 187 ЦПК України, однак, згідно з відміткою відділення Укрпошти від 28.01.2026, адресат відсутній за вказаною адресою, у зв`язку з чим конверт із вкладенням повернуто суду, але згідно з положеннями п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, вважається врученим. Тобто судом вжито передбачених цивільним процесуальним законодавством заходів для повідомлення відповідача та створено умови для реалізації принципу змагальності сторін. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Судом встановлено, що 30.09.2020 [PERSON] звернувся до ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» із заявою анкетою на отримання послуг в ТОВ «ФК «ЦФР» (а.с.10). Відповідно до даних кредитного договору № 3494975859 ТОВ «ФК «ЦФР» зобов`язався надати для [PERSON] кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позивальник зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Сума кредиту 32250 грн (а.с.8). Всі інші умови кредитного договору викладені в Паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на сайті www.kreditmarket.ua та з якими позичальник ознайомився до укладення цього договору та до яких позичальник приєднується підписавшись цей договір (п. 2.1 Договору). Підписанням цього кредитного договору відповідач підтверджує, що вінознайомився з повною інформацією щодо умов та тарифів на послуги банку, вони йому зрозумілі та їх приймає. Загальні витрати за кредитом 32250 грн, загальні витрати за кредитом 23823,50 грн, орієнтовна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом 55473,50 грн (Паспорт кредиту) (а.с.8 зворот-9). На підставі договору факторингу про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016, укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТаскомБанк», первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги, шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимог із зазначенням Ціни договору та розміру заборгованості позичальників (пункти 2.1, 2.2 договору) (а.с.15-18). У витягу з реєстру прав вимоги до Договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 01.10.2020 містяться дані щодо боржника [PERSON] за кредитним договором № 3494975859 від 30.09.2020 на загальну суму 32279,33 грн (а.с.22). З розрахунку заборгованості по кредитному договору № 3494975859 від 30.09.2020 укладеному з [PERSON] , станом на 01.05.2025 слідує, що відповідач має заборгованість за кредитним договором в сумі 48840,69 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту 17440,65 грн, заборгованість по річних процентах 0,34 грн, заборгованість за щомісячними процентами 29399,70 грн. Згідно з умовами договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За положеннями ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 цього Кодексу). Суд вважає доведеною ту обставину, що 30.09.2020 між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №3494975859. За змістом частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Частиною першою статті 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з частини другої статті 1078 ЦК України майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Первісний кредитор виконав свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором та надав відповідачу кредитні кошти згідно з умовами договору. Однак відповідач своїх зобов`язань за договором не виконав, кредитних коштів та процентів за користування ними не повернув. Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно з вимогами ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням ч. 2 ст. 516 ЦК України. Зважаючи на оформлений у встановленому порядку договір про відступлення права вимоги, позивач є належним стягувачем неповернутих кредитних коштів та процентів за їх використання з боржника. За правилами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Встановлено, що сторони визначили всі істотні умови кредитного договору, а отже з 30.09.2020 між сторонами виникли договірні відносини, щодо користування кредитними коштами у розмірі, шляхом підписання кредитного договору та паспорту споживчого кредиту, вказаними документами передбачені всі істотні умови надання кредиту, сплати відсотків та повернення таких коштів позичальником банку. Відповідач добровільно погодився на визначені в них умови кредитування та взяв на себе відповідні зобов`язання. Позивач довів належними та допустимими доказами заявлену до стягнення з відповідача суму заборгованості, яка нарахована відповідно до умов кредитного договору, укладеного з ним. Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували інший розмір заборгованості за тілом кредиту, простроченими річними та щомісячними процентами. Таким чином, [PERSON] не спростувавфакт наявності заборгованості, її розмір та порядок нарахування. За наведених обставин позов підлягає задоволенню та з відповідачана користь позивача слід стягнути заборгованість: за кредитним договором №3494975859 від 30.09.2020 на загальну суму 46840 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved