Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» (далі - позивач) звернулося до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 38220,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.04.2024 між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання грошових коштів у позику № 3778300424 в електронній формі. За вказаним договором відповідач отримав у позику 7000,00 грн. на 360 днів, стандартна процентна ставка 2,2% на день, знижена процентна ставка 1,2% в день. За вказаним договором позивачем нарахована заборгованість станом на 26.11.2024 (включно) у сумі 35 798,00 грн., з яких: - 7000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 28 798,00 грн. - заборгованість за процентами. З огляду на вказане, позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також понесені судові витрати. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомлення сторін, визначено сторонам строк на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. Представник позивача у судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час і місце проведення судового розгляду належним чином; разом з позовною заявою надіслав клопотання про розгляд за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час і місце проведення судового розгляду належним чином. Таким чином, судом були вжиті всі визначені законом заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи. Крім того, у встановлений судом строк, відповідач не скористалась своїм правом на подання відзиву, тому відповідно до ч. 9 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною першою ст. 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. За загальним правилом ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає таке. Судом встановлено, що 22.04.2024 між сторонами укладено договір про надання грошових коштів у позику № 3778300424 в електронній формі (далі - Договір). Відповідно до умов п.п. 2.1. - 2.3. Договору позивач зобов`язується надати відповідачу кредит у розмірі 7000 грн. шляхом їх безготівкового перерахунку на рахунок відповідача, на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язується повернути позику у погоджений умовами Договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою. Тип позики - кредит. Мета отримання кредиту - для власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльності, незалежною професіи?ною діяльністю або виконанням обов`язків наи?маного працівника. Процентна ставка - фіксована. Стандартна процентна ставка 2,2% в день, знижена процентна ставка 1,2 % в день. Строк позики (строк дії Договору) становить 360 днів. Орієнтовний строк повернення позики - на останній день дії Договору з моменту отримання позики або достроково. Дата надання позики 22.04.2024. У додатку № 1 до Договору вказано, що сума позики становить 7000,00 грн, проценти за користування кредитом - 53340,00 грн., загальна вартість кредиту становить 60340,00 грн. Судом встановлено, що позика у сумі 7000 грн. 22.04.2024 була перерахована на рахунок відповідача. Доказів сплати відповідачем коштів за кредитом до матеріалів справи не надано. Розмір заборгованості, який позивач просить стягнути з відповідача складає 35 798,00 грн., з яких: - 7000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; - 28798,00 грн. - заборгованість за процентами. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). У ст. 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом ч.ч. 3, 4, 6 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, позикодавець належним чином виконав свої зобов`язання за Договором, надавши відповідачу кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Договору. У ч. 1 ст. 1048 ЦК України вказано, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 була сформована такі правові висновки: «53. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. 54. Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання». Відповідна правова позиція в подальшому застосована Верховним Судом при вирішені інших судових справ, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, у постанові Верховного Суду від 15.03.2023 р у справі № 300/438/18. Отже, позивач та відповідач погодили строк кредитування, цец строк становить 360 днів. У п. 2.5. Договору вказано, що строк позики (строк дії Договору) становить 360 днів. З огляду на вказане, суд вважає, що відсотки які нараховані позивачем відповідають строку кредитування. Отже, суд вважає, що розмір заборгованості який підлягає стягненню з відповідача становить - 38 220 грн 40 коп, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стгяненню судові витрати по сплаті судового збору. При поданні позовної заяви до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved