Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

1. Короткий зміст позовнихвимог. 13 січня 2026 року ТОВ « Споживчий центр » звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 20 грудня 2022 року уклав з [PERSON] кредитний договір № 20.12.2022-100000016. За яким ТОВ « Споживчий центр » зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 4 500 грн. 00 коп., а відповідач зобов`язався протягом 42 днів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 2% за кожний день користування. ТОВ «Споживчий центр» виконав своє зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачу грошові кошти у розмірі 4 500 грн. 00 коп. Відповідач неналежним чином виконував грошові зобов`язання, тому у нього виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 9 540 грн. 00 коп., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 4 500 грн. 00 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 5 040 грн. 00 коп. Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість. Тому, ТОВ «Споживчий центр» просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 9 540 грн. 00 коп. 2. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача Андрухов В.М., який діє на підставі довіреності, разом з позов подав суду клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та за відсутності представника позивача ( а. с. 8 ). Відповідач, в силу вимог п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи( а.с. 49 ). Суд також враховує правові висновки, викладені у постановах ВС від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30 листопада 2022 року у справі № 760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), 31 серпня 2022 року у справі № 760/17314/17) про те, що судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки, зокрема «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзив на позов відповідач не подав. 3. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 21 січня 2026 року позов ТОВ « Споживчий центр » до [PERSON] прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, до відому яких доведено, що розгляд справи відбудеться у порядку письмового провадження о 08 год. 00 хв. 19 лютого 2026 року ( а. с. 45 ). 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 20 грудня 2022 року ТОВ « Споживчий центр » уклав з відповідачем кредитний договір № 20.12.2022-100000016. За умовами якого ТОВ « Споживчий центр » зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 4 500 грн. 00 коп., а останній зобов`язувався протягом 42 днів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 2 % за кожний день (а.с.11 - 18). ТОВ «Споживчий центр» виконав своє грошове зобов`язання та надав відповідачу грошові кошти у розмірі 4 500 грн. 00 коп. Вказана обставина підтверджується квитанцією № 2167551010 від 20 грудня 2022 року (а.с. 25 ). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл. 48 «Виконання зобов`язання» та гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Згідно з п.5 ч.1 ст.3 Закону України « Про електронну комерцію » електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3, ч. 6 ст. 11 Закону України « Про електронну комерцію » електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України « Про електронні документи та електронний документообіг» та « Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги », за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом ч. 12 ст. 11 цього Закону України, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. У відповідності до ч.2 ст. 1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що кредитний договір № 20.12.2022-100000016 від 20 грудня 2022 року був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора Р158 ( а.с. 17 ). У такий спосіб кредитний договір був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Споживчий центр» в електроннійформі. Викладене у повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19. Всупереч вимогам ч.1ст.81 ЦПК України відповідач не надав жодного доказу на спростування того, що він не укладав кредитний договір, не отримував та не вводив одноразовий ідентифікатор, не надавав ТОВ «Споживчий центр» відомості своєї банківської картки для переказу кредитних коштів. Відповідач неналежним чином виконував грошове зобов`язання, тому у нього виникла заборгованість у розмірі 9 540 грн. 00 коп., яка складається з основного боргу у розмірі 4 500 грн. 00 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 5 040 грн. 00 коп. Таким чином, загальним розмір заборгованості за кредитним договором становить 9 540 грн. 00 коп., що підтверджується довідкою про стан заборгованості за кредитним договором (а.с. 26 38 ). У матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатив заборгованість за кредитним договором. Тому, суд вважає, що з відповідача на користь ТОВ « Споживчий центр» належить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 9 540 грн. 00 коп. 7. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжної інструкції № НА00001463 від 12 січня 2026 року (а.с. 1 ) вбачається, що при пред`явленні позову ТОВ «Споживчий центр» сплатив судовий збір у розмірі 2 662 грн. 40 коп. Пред`явлений позов задоволений. Тому, з відповідача на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 2 662 грн. 40 коп. На підставівикладеного та

Outcome: approved