Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

25.12.2024 року [PERSON] через свого представника [PERSON] , звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт фактичного прийняття спадщини [PERSON] , яка померла [INFO] від своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . На обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що [INFO] померла його мати, [PERSON] . Він з мамою та сестрою проживав по [ADDRESS] . У 2003 році будинок, в якому він проживав з родиною згорів і вони вимушені були переїхати до бабусі [PERSON] , яка проживала по [ADDRESS] . Весь час, коли вони проживали з бабусею, мати вела домашнє господарство, доглядала та лікувала бабусю. У 2005 році померла бабуся заявника, [PERSON] . Після смерті бабусі вони з матір`ю так і залишились проживати за цією адресою. У 2007 році вони з матір`ю виїхали до родичів в АР Крим. У 2008 році мати померла. З 09.09.2009 року розпорядженням Арбузинської РДА №514 встановлено опіку над малолітнім на той час заявником, опікуном призначено [PERSON] . 18.06.2010 року батька заявника, [PERSON] визнано безвісно відсутнім. Заявник з сестрою та його мати [PERSON] постійно проживали разом із спадкодавицею [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] на час відкриття спадщини, тобто станом на [INFO] . Спадкоємець, який проживав зі спадкодавцем на момент його смерті, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку для її прийняття він не подав заяву про відмову від прийняття спадщини. Ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області Кірімової О.М. від 02.01.2025 року провадження у справі за заявою [PERSON] відкрито. Розпорядженням керівника апарату Арбузинського районного суду Миколаївської області від 27.03.2025 року призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку зі звільненням судді [PERSON] з посади. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.03.2025 року справа передана на розгляд судді Догарєвій І.О. Ухвалою судді від 03.04.2025 року справа прийнята до провадження. Ухвалою суду від 25.06.2025 року за клопотанням представника Південноукраїнської міської ради витребувано: в Арбузинського КП БТІ копію технічного паспорта та інформацію щодо приватизації на квартиру за адресою: [ADDRESS] ; в службі у справах дітей Арбузинської селищної ради копію особової справи дитини, позбавленої батьківського піклування [PERSON] , 28.05.1999 року та інформацію щодо взяття/не взяття його на соціальний квартирний облік, як дитини, позбавленої батьківського піклування; в Арбузинському районному суді Миколаївської області справу №2-0-28/10 з додатками для огляду в судовому засіданні; в АТ «Миколаївобленерго» (Арбузинська дільниця) інформацію, на кого було відкрито особовий рахунок та з ким було укладено договір на обслуговування за адресою: [ADDRESS] у період з 2005 року по 2008 рік. 15.07.2025 року [PERSON] через свого представника Рибакову Л.А., звернувся з заявою про зміну заявлених вимог. У заяві змінив формулювання заявлених вимог та просив встановити факт постійного проживання [PERSON] , яка померла [INFO] , зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини. Зазначив, що встановлення цього факту необхідне йому для реалізації власних спадкових прав. Ухвалою від 25.07.2025 року до участі у справі за клопотанням представника заявника у якості заінтересованої особи залучено [PERSON] , сестру заявника. Ухвалою від 19.12.2025 року до участі у справі у якості заінтересованої особи залучено Синюхіно-Брідську сільську раду (на теперішній час Синюшинобрідська сільська рада). Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився. Його представник, адвокат Рибакова Л.А. пояснила, що [PERSON] в судове засідання з`явитися не може у зв`язку зі службою у ЗСУ. В судовому засіданні 31.10.2025 року заяву підтримала та просила її задовольнити, встановши факт постійного проживання [PERSON] , яка померла [INFO] , зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини. Додатково пояснила, що [PERSON] проживала з дітьми в [ADDRESS] до 2003 року, коли цей будинок згорів. Фактично будинок відсутній, однак у БТІ з реєстрації не знятий. [PERSON] з дітьми була зареєстрована за цією адресою, але з 2003 року проживала з матір`ю [PERSON] до моменту смерті останньої. В наступні судові засідання не з`явилась, справу просила розглянути без її участі. Представник заінтересованої особи Південноукраїнської міської ради в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі. Рішенням Южноукраїнської міської ради Миколаївської області від 07.11.2024 року №1974 змінено найменування юридичної особи «Южноукраїнська міська рада Миколаївської області» код ЄДРПОУ 33850880 на «Південноукраїнська міська рада Миколаївської області» код ЄДРПОУ 33850880. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась повторно, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась за місцем реєстрації. Представник заінтересованої особи Синюшинобрідськоїсільської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належно. Свідок [PERSON] пояснила, що є мешканкою [ADDRESS] . Родина [PERSON] проживала приблизно до 2002 року у дерев`яному будинку в [ADDRESS] . Будинок [ADDRESS] розташований поряд із будинком, де проживає свідок. До складу родини входили [PERSON] , її чоловік [PERSON] , дочка [PERSON] та заявник, [PERSON] . Будинок №4 згорів коли [PERSON] був ще зовсім маленький. Родина [PERSON] перебралася до її матері, [PERSON] та батька [PERSON] по [ADDRESS] , де і проживали, спільно вели господарство. [PERSON] захворів та помер. Потім захворіла [PERSON] . Дочка її доглядала до моменту смерті. Після смерті [PERSON] дочка [PERSON] з дітьми деякий час продовжувала проживати в материному будинку. [PERSON] [PERSON] поїхав та зник. [PERSON] з дітьми приблизно у 2007 році виїхала до АР Крим, де і померла. Сусідка [PERSON] забрала дітей до себе. Свідок [PERSON] пояснила, що є мешканкою [ADDRESS] . [PERSON] знає від народження. Підтвердила, що родина [PERSON] , його мати [PERSON] та сестра [PERSON] , жили в дерев`яному будинку по цій же вулиці [ADDRESS] . Після того, як будинок [ADDRESS] згорів, [PERSON] разом з дітьми перебралася до матері, [PERSON] , де вони проживали до часу смерті [PERSON] та деякий час після того. [PERSON] , чоловік [PERSON] , помер раніше дружини. Ще в [PERSON] та [PERSON] був син, який також помер. Сім`я [PERSON] розпалася та її чоловік поїхав у невідомому напрямку. Через деякий час після смерті матері [PERSON] разом з дітьми виїхала до АР Крим, де також померла. Дітей повернули соціальні служби, свідок взяла дітей, які були неповнолітніми, під опіку. Вислухавши пояснення представника заявника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд зробив наступний висновок. Судом встановлено, що [INFO] в с-щі Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області у віці 57 років померла [PERSON] , про що Костянтинівською селищною радою Арбузинського району Миколаївської області 12.12.2005 року складено актовий запис №68 та видано свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] . На момент смерті [PERSON] належали майнові права, які увійшли до складу спадщини. Зокрема, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 02.12.2003 року державним нотаріусом Другої Первомайської державної нотаріальної контори Бойчуком С.І., [PERSON] отримала право на земельну частку (пай) розміром 5,6 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває в колективній власності КСП «Єдність» с. Болеславчик Первомайського району Миколаївської області. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу №00044142086 від 20.03.2024 року [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00054705307 від 11.11.2025 року, [PERSON] 19.10.1991 року уклала шлюб з [PERSON] , змінивши прізвище після реєстрації шлюбу на « [PERSON] ». За інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №80479482 від 17.03.2025 року інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] [INFO] у Спадковому реєстрі відсутня. [INFO] в с. Правда Первомайського району АР Крим у віці 35 років померла [PERSON] , про що Правдівською сільською радою АР Крим 25.06.2008 року складено актовий запис №11 та видано свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] . За інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №82812657 від 08.10.2025 року інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у Спадковому реєстрі відсутня. Заявник [PERSON] народився [INFO] в с-щі Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області. Матір`ю заявника є [PERSON] , батьком [PERSON] . Зазначене підтверджується копією свідоцтва про народження від 06.09.2005 року [NUMBER] . Розпорядженням Арбузинської районної державної адміністрації Миколаївської області №514 від 09.09.2009 року встановлено опіку над малолітнім [PERSON] , [INFO] та призначено піклувальником [PERSON] . Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 18.06.2010 року, справа №2-0-28/10 за заявою [PERSON] в інтересах підопічних [PERSON] та [PERSON] визнано [PERSON] безвісно відсутнім з 01.01.2004 року. У зазначеному рішенні судом встановлено, зокрема, що після одруження в 1991 році [PERSON] разом з [PERSON] проживали в [ADDRESS] . В 2003 році будинок згорів та [PERSON] залишив сім`ю та виїхав в невідомому напрямку. Згідно копії довідки №221 від 05.09.2005 року, виданої [PERSON] , вона проживала в [ADDRESS] з дітьми [PERSON] та [PERSON] . За даними Арбузинського КП БТІ, згідно довідки №42 від 03.06.2025 року станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстроване за Костянтинівською селищною радою. Згідно довідки про склад сім`ї зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 17.10.2024 року за адресою: [ADDRESS] [PERSON] зареєстрований з 01.08.2015 року. Його сестра, [PERSON] з 31.09.2008 року. За даними Арбузинського КП БТІ, згідно довідки №50 від 02.07.2025 року станом на 31.12.2012 року право власності на квартиру по [ADDRESS] не зареєстроване. Технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] виготовлений станом на 10.09.2013 року на ім`я [PERSON] та [PERSON] . За даними АТ «Миколаївобленерго» згідно повідомлення №12.03.-011/4118 від 10.07.2025 року за адресою [ADDRESS] у період з 2005 по 2008 рік між філією ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» Арбузинського району було укладено договір №162032 на постачання електричної енергії зі споживачем [PERSON] . 26.07.2024 року комісією у складі старости Костянтинівського старостинського округу О.Черней, депутата Южноукраїнської міської ради Ж.Кривіцької, депутата Миколаївської обласної ради Л.Самчинської складено акт №61 про фактичне проживання, яким зі слів сусідів [PERSON] та [PERSON] встановлено, що з 2003 року родина [PERSON] з дітьми [PERSON] та [PERSON] постійно проживала за адресою: [ADDRESS] зі своєю матір`ю [PERSON] . У 2005 році [PERSON] померла, а [PERSON] далі проживала за цією адресою. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Окрім того, згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору. Відповідно до положень ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом (ст. 1223 ЦК України). Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з положеннями ч. 3,4 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Верховний Суд у справі № 404/2163/16-ц від 04.07.2018 року виклав свою позицію, згідно якої відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені частиною третьою статті 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами. Згідно з пп.4.10 п.4 гл.10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Пунктами 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7від 30 травня 2008 року визначено, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Факт постійного проживання матері заявника, [PERSON] , разом зі спадкодавицею [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на день її смерті [INFO] , знайшов своє підтвердження у судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів. Зокрема, такий факт в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] , які є сусідами родини. Покази свідків узгоджуються з письмовими доказами. Зокрема про те, що будинок у якому [PERSON] з дітьми проживала згорів у 2003 році, наявні відомості у рішенні Арбузинського районного суду Миколаївської області від 18.06.2010 року, справа №2-0-28/10. В подальшому за свідченням сусідів, [PERSON] з дітьми переїхала до матері [PERSON] де і проживала до часу її смерті. Заявник є сином та спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] та вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки на момент смерті матері був неповнолітнім. В свою чергу [PERSON] є дочкою та спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] , отже встановлення факту спільного проживання матері заявника зі спадкодавицею [PERSON] на час відкриття спадщини є необхідним для реалізації права на оформлення спадкових прав, отже, такий факт породжує юридичні наслідки. При цьому суд зауважує, що юридичне значення має факт постійного проживання зі спадкодавцем саме на час відкриття спадщини, а не період такого проживання. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Враховуючи викладене, а також те, що встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити та встановити факт постійного проживання [PERSON] , яка померла [INFO] , зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved