Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Капітал" (далі Товариство "Кредит Капітал") звернулось з позовом, у якому просить стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за договором про споживчий кредит № 4072220 від 14.04.2021 р. у розмірі 51 308,96 грн. Позов обґрунтовано тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" (далі Товариство "Мілоан") та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 4072220 від 14.04.2021 р., на виконання умов якого Товариство "Мілоан" надало [PERSON] кредит у розмірі 15 000,00 грн. [PERSON] грошових зобов`язань за цим договором належним чином не виконала та має заборгованість. Між Товариством "Мілоан" та Товариством "Кредит Капітал" укладено договір відступлення права вимоги № 77-МЛ від 18.10.2021 р., за умовами якого Товариство "Мілоан" відступило Товариству "Кредит Капітал" право вимоги за договором про споживчий кредит № 4072220 від 14.04.2021 р. [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що проценти нараховувалися поза межами строку кредитування, відсутні докази переходу права вимоги договором про споживчий кредит № 4072220 від 14.04.2021 р. від Товариства "Міолан" до Товариства "Кредит Капітал", наданий Товариством "Кредит Капітал" договір про споживчий кредит № 4072220 від 14.04.2021 р. не містить даних щодо підпису його одноразовим ідентифікатором, що вказує на його неукладеність. Судом з`ясовано, що [PERSON] підписала одноразовим ідентифікатором договір про споживчий кредит № 4072220 від 14.04.2021 р. з додатками № 1 (графік платежів) та № 2 (паспорт споживчого кредиту), що підтверджується змістом цього договору та довідкою про ідентифікацію (а. с. 22 27, зворотній бік а. с. 27). Посилання [PERSON] на те, що договір про споживчий кредит № 4072220 від 14.04.2021 р. не містить даних щодо його підпису одноразовим ідентифікатором є безпідставним, оскільки у кінці додатку № 2 до цього договору міститься напис "Підпис споживача (електронний підпис одноразовим ідентифікатором)" (а. с. 27). Посилання [PERSON] на те, що наявна у матеріалах справи довідка про ідентифікацію, у якій зазначено про підпис договору одноразовим ідентифікатором, видана Товариством "Кредит Капітал", тобто односторонньо, та не вказує на її волевиявлення, є помилковим, так як довідка про ідентифікацію видана не Товариством "Кредит Капітал", а Товариством "Мілоан" (зворотній бік а. с. 27). Крім того, доказів того, що вона не підписувала одноразовим ідентифікатором договір про споживчий кредит № 4072220 від 14.04.2021 р., [PERSON] не подала. За таких обставин Суд вважає, що між Товариством "Мілоан" та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 4072220 від 14.04.2021 р. з додатками. За умовами договору Товариство "Мілоан" зобов`язалось надати [PERSON] грошові кошти (фінансовий кредит) у розмірі 15 000,00 грн. строком на 30 днів з 14.04.2021 р., а [PERSON] має повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у термін 14.05.2021 р., комісія за надання кредиту 00,00 грн., проценти за користування кредитом 45,00 грн., які нараховуються за ставкою 0,01% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна (базова) процента ставка за користування кредитом 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, проценти нараховуються за стандартною (базовою) процентною ставкою, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програми лояльності, спеціальних пропозицій, тощо процентна ставка у розмірі 0,01% від фактичного залишку кредиту протягом первісного строку кредитування (30 днів) є меншою за стандартну (базову), кредитні кошти надаються [PERSON] шляхом переказу на картковий рахунок. Товариство "Мілоан" перерахувало грошові кошти у розмір 15 000,00 грн. на користь [PERSON] на банківську картку № [NUMBER] , що підтверджується платіжним дорученням № 43833311 від 14.04.2021 р. (а. с. 28), проти чого [PERSON] не заперечила, зокрема, доказів того, що банківська картка № [NUMBER] належить не їй, а іншій особі, не подала. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця обставина додаткового спростовує посилання [PERSON] на неукладеність між нею та Товариством "Мілоан" договору про споживчий кредит № 4072220 від 14.04.2021 р. Між Товариством "Мілоан" (Кредитор) та Товариством "Кредит Капітал" (Новий Кредитор) укладено (підписано) договір відступлення прав вимоги № 77-МЛ від 18.10.2021 р. (зворотній бік а. с. 30 36). Щодо послання [PERSON] на те, що відсутні докази переходу права вимоги договором про споживчий кредит № 4072220 від 14.04.2021 р. від Товариства "Міолан" до Товариства "Кредит Капітал", Суд зазначає наступне. За умовами договору відступлення прав вимоги № 77-МЛ від 18.10.2021 р. Кредитор передає (відступає) Новому Кредитору за плату, а Новий Кредитор приймає належні Кредитору права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників (пункт 1.1), права вимоги переходять до Нового кредитора з моменту підписання сторонами цього договору, після чого Новий Кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості (пункту 6.2.2). У витязі з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 77-МЛ від 18.10.2021 р. вказаний договір про споживчий кредит № 4072220 від 14.04.2021 р. (а. с. 35). Твердження [PERSON] про те, що цей витяг не можна вважати належним доказом, Суд вважає помилковим, так як належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 Цивільного процесуального кодексу України), а витяг містить інформацію щодо предмета доказування. Пунктом 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 Цивільного кодексу України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 516 Цивільного кодексу України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір про споживчий кредит № 4072220 від 14.04.2021 р. не містить умови про необхідність згоди боржника ( [PERSON] ) на заміну кредитора (Товариства "Мілоан"). Враховуючи викладене, Суд вважає, що за умовами договору відступлення прав вимоги № 77-МЛ від 18.10.2021 р. Товариство "Мілоан" відступило Товариству "Кредит Капітал" право вимоги за договором про споживчий кредит № 4072220 від 14.04.2021 р., і, таким чином Товариство "Кредит Капітал" набуло право вимоги до [PERSON] за зазначеним договором. З відомості про щоденні нарахування та погашення, складеної Товариством "Мілоан" вбачається, що [PERSON] належним чином не виконувала умов договору про споживчий кредит № 4072220 від 14.04.2021 р. (зворотній бік а. с. 28 30). Доказів, які б спростовували ці обставини, [PERSON] не подала. У відомості про щоденні нарахування та погашення, складеної Товариством "Мілоан", зазначено, що розмір заборгованості [PERSON] за договором про споживчий кредит № 4072220 від 14.04.2021 р. становить 51 308,96 грн. та складається з тіла кредиту 12 825,00 грн., процентів 38 483,96 грн. (зворотній бік а. с. 28 30). [PERSON] проти цього розрахунку в частині розміру заборгованості з процентів заперечила, посилаючись на те, що проценти нараховувались поза межами строку кредитування. З відомості про щоденні нарахування та погашення, складеної Товариством "Мілоан", випливає, що частина процентів нарахована після закінчення 30-ти денного строку надання кредиту, тобто після 14.05.2021 р. Зі змісту цієї відомості випливає, що договір про споживчий кредит № 4072220 від 14.04.2021 р. було двічі пролонговано. Товариство "Кредит Капітал" не подало доказів, що строк кредитування продовжувався у порядку пункту 2.3 договору про споживчий кредит № 4072220 від 14.04.2021 р., а саме що позичальник ( [PERSON] ) вчиняв дії, передбачені розділом 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариства "Мілоан" (підпункт 2.3.1.1 договору). Більше того, матеріали справи не містять доказів того,що [PERSON] була належним чином ознайомлена з Правилами надання фінансових кредитів (послуг) Товариства "Мілоан" та поголилася з ними. Щодо продовження строку кредитування на підставі підпункту 2.3.1.2 договору про споживчий кредит № 4072220 від 14.04.2021 р., то у цьому пункті йдеться про те, що позичальник ( [PERSON] ) може збільшити строк кредитування шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Тобто ця норма договору не передбачає обов`язкове збільшення строку кредитування, а передбачає лише таку можливість за умови згоди (волевиявлення) на це позичальника ( [PERSON] ) (на що вказує текст "позичальник може збільшити"). Товариство "Кредит Капітал" не подало доказів, що [PERSON] надала згоду на продовження строку кредитування, а з заперечень [PERSON] щодо позову випливає, що вона такої згоди не надавала, а тому строк кредитування закінчувався 14.05.2021 р. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 р. у справі № 444/9519/12 зроблено висновок про те, що, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України. Тобто нарахування процентів за договором договору про споживчий кредит № 4072220 від 14.04.2021 р. після закінчення строку надання позики (30 днів), а саме після 14.05.2021 р., є безпідставним. Підсумовуючи наведене, Суд, приймаючи до уваги здійснені [PERSON] платежів, які відображені у відомості про щоденні нарахування та погашення, складеної Товариством "Мілоан", у розмірі 4 415,75 грн., відсутність пролонгації договору і тому безпідставне нарахування комісії за пролонгацію, вважає, що заборгованість [PERSON] за договором про споживчий кредит № 4072220 від 14.04.2021 р., становить 10 629,25 грн. та являє собою тіло кредиту. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи викладене, Суд, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме з [PERSON] на користь Товариства "Кредит Капітал" підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 10 629,25 грн. Щодо розподілу судових витрат. Товариство "Кредит Капітал" просить стягнути на його користь з [PERSON] у якості відшкодування витрат на правничу допомогу грошові кошти у розмірі 7 000,00 грн. [PERSON] просить зменшити цей розмір до 1 000,00 грн. Частинами першою четвертою статті 137 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З акту № 197 від 16.06.2025 р. наданих послуг (додаток до договору про надання правової (правничої) допомоги № 0206 від 02.06.2025 р.) вбачається, що Адвокатським об`єднанням "Апологет" були надані Товариству "Кредит Капітал" послуги вартістю 7 000,00 грн., опис яких вказаний у деталізованому описі до даного акту (зворотній бік а. с. 39). У якості одного з додатків (пункт 17) позовної заяви значиться засвідчена копія детального опису за договором про надання правової (правничої) допомоги № 0206 від 02.06.2025 р., проте фактично цей додаток до позовної заяви не додано, що підтверджується актом від 17.06.2025 р., складеному працівниками канцелярії Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області. Це позбавляє Суд можливості з`ясувати, які саме правничі послуги були надані Товариству "Кредит Капітал" Адвокатським об`єднанням "Апологет". Визначаючи розмір витрат Товариства "Кредит Капітал" на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, Суд враховує, що справа є типовою, а тому має незначну складність, зважаючи на ціну позову 51 308,96 грн., справа не має суттєвої значимості для Товариства "Кредит Капітал", адвокатом (адвокатами) Адвокатського об`єднання "Апологет" були надані Товариству "Кредит Капітал" певні послуги, обсяг яких Суд позбавлений можливості встановити, проте у будь-якому випадку, враховуючи типовість справи, надання цих послуг не потребувало значної кількості часу. Приймаючи до уваги наведене, Суд вважає, що розмір цих витрат має становити 3 000,00 грн. На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь Товариства у якості відшкодування судових витрат підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 1 123,32 грн., з яких 621,49 грн. витрати на професійну правничу допомогу, 501,83 грн. судовий збір, сплачений за подання позовної заяви (пропорційно розміру задоволених позовних вимог) (а. с. 6, 7).

Outcome: partial