Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

11.09.2025 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, якою просить стягнути з відповідача в його користь заборгованість за кредитним договором № 233915-КС-001 від 26.05.2021 року в розмірі 41 043,72 грн., а також понесені судові витрати в розмірі 2422,40 грн., мотивуючи позовні вимоги тим, що 26.05.2021 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 233915-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 26.05.2021 направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 233915-КС-001 про надання кредиту. 26.05.2021 відповідач прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 233915-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направило [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-6294 на номер телефону [NUMBER] , зазначений позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, який боржником було введено/відправлено. Таким чином, вважає, що 26.05.2021 між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] укладено Договір № 233915-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у сукупному розмірі 29000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 0.71621456 процентів за кожен день користування Кредитом. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 29000 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника [NUMBER] , вказану нею під час заповнення анкетних даних в особистому кабінеті. Між цим, вказує, що 28.05.2021 між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 233915-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», відповідно до умов якої позичальнику надано кредит у розмірі 6000 грн. В подальшому, 26.07.2021 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 2 до Договору № 233915-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний також у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», відповідно до умов якої позичальнику надано кредит у розмірі 7000 грн. Зазначає, що до теперішнього часу [PERSON] свої зобов`язань за Кредитним договором № 233915-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконала, тільки частково сплатила кошти, чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором №233915-КС-001, складеним позичальником, [PERSON] на виконання умов договору здійснила часткову оплату за Договором № 233915-КС-001 на загальну суму 26011,82 грн. Зважаючи на те, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, станом на 08.08.2025 у неї утворилась заборгованість за Договором № 233915-КС-001 в розмірі 41 043,72 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою від 22.09.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач у визначений строк відзиву на позовну заяву не подав. Розгляд справи неоноразово відкладався у зв`язку з неявкою належним чином повідомленого відповідача, витребуванням документів та невиконанням ухвали суду про витребування доказів. В судове засідання 19.02.2026 сторони не з`явились. Представник позивача у позовній заяві просив проводити розгляд справи у відсутності представника ТОВ «Бізнес позика», при цьому зазначивши, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач повторно у судове засідання не з`явилася, не повідомила суду про причини своєї відсутності, заяв чи клопотань не подала, хоча належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. В зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до ст.247 ЦПК України, розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, перевіривши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що 26.05.2021 між позивачем та [PERSON] було укладено Договір про надання кредиту № 233915-КС-001, за умовами якого відповідачу надано у кредит грошові кошти в розмірі 16 000,00 грн., строком на 16 тижнів, плата за користування кредитом фіксована процентна ставка 0.71621456 в день, комісія за надання кредиту 2400 гривень, термін дії договору до 15.09.2021. П.2. Договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів. У п.3 Договору визначений графік платежів. Відповідно до п.6 Договору позичальник підтверджує, що він ознайомлений з договором про надання кредиту та правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх, та, відповідно, укладає Договір. Підписанням цього договору позичальник підтверджує, що до укладання договору отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачені законодавством України, зокрема передбачену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», Паспорт споживчого кредиту, частиною другою ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п.9 Договору). Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-6294. До матеріалів справи додано пропозицію (оферта) укласти договір № 233915-КС-001 про надання кредиту від 26.05.2021, прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладання договору № 233915-КС-001 про надання кредиту від 26.05.2021, паспорт споживчого кредиту (а.с.25-29). Також 28.05.2021 року між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору про надання кредиту № 233915-КС-001, у відповідності до умов якої [PERSON] надано додатковий кредит на суму 6000 гривень. Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-7272. Долучено пропозицію (оферта) укласти додаткову угоду №1 до договору про надання кредиту № 233915-КС-001, прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладання додаткової угоди №1 до договору про надання кредиту № 233915-КС-001, паспорт споживчого кредиту (а.с.30-34). В подальшому, 26.07.2021 року сторонами уклали додаткову угоду №2 до договору про надання кредиту № 233915-КС-001, у відповідності до умов якої сторони узгодили, що кредит збільшується на 7000 гривень, загальна сума кредиту отриманого та неповернутого складає 21 724,02 гривень, продовжено строк кредитування на 117 днів, термін дії договору до 10.01.2022 року. Після укладення додаткової угоди та збільшення суми кредиту загальна сума отриманого кредиту становить 21 724,02 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка 1404,47 процентів, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 40067,54 грн. Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-6847. Позивачем подано пропозицію (оферта) укласти додаткову угоду №2 до договору про надання кредиту № 233915-КС-001, прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладання додаткової угоди №2 до договору про надання кредиту № 233915-КС-001 (а.с.35-40). Встановлено, що договори укладено в електронній формі, а їх укладення підтверджується копією віртуальної форми послідовності дій клієнта, де відображено дату та час входу [PERSON] в електронний кабінет, запит на генерацію та відправку одноразового ідентифікатора для підписання паспорту споживчого кредиту, підписання договору кредиту, додаткових угод (а.с.41,42,43). Згідно з підтвердження щодо здійснення грошових переказів TAC Pay: 26.05.2021 здійснено перерахування коштів [PERSON] на банківську карту [NUMBER] у сумі 16000,00 грн згідно договору № 233915-КС-001 про надання кредиту від 26.05.2021 (а.с.45), 28.05.2021 згідно додаткової угоди №1 до договору № 233915-КС-001 про надання кредиту від 26.05.2021 року в розмірі 6000 грн (а.с.46), 26.07.2021 згідно додаткової угоди №2 до договору № 233915-КС-001 про надання кредиту від 26.07.2021 року в розмірі 7000 грн (а.с.46). Листом АТ «А-Банк» вих№20.1.0.0.0/7-20260217/0165 від 18.02.2026, підтверджується, що карта № [NUMBER] емітована на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) (а.с.98). Як вбачається із виписки про рух коштів карта № [NUMBER] , 26.05.2021 сума операції - 16000,00 грн, 28.05.2021 - 6000 грн, 26.07.2021 - 7000 грн (а.с.99-115). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором від 26.05.2021 № 233915-КС-001 за відповідачем рахується заборгованість позивачем, станом на 02.09.2025, обрахована незмінною станом на останній день строку кредитування 10.01.2022 в сумі 41 043,72 грн., що складається із простроченої заборгованості за тілом кредиту в розмірі 20 494,52 грн, за відсотками в розмірі 20 549,20 грн (а.с.13-21). Частиною 1 ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. В силу вимог ст.6, ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України закріплено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч.1 статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, ст.36 КПК України та ст.79 КАС України. За змістом ст.12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З досліджених судом доказів встановлено, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлений в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. Оскільки даний договір укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток, та відповідач підписав його електронним підписом одноразовим ідентифікатором, то без отримання відповідного ідентифікатора на номер мобільного телефону, який ним особисто зазначений, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такий договір не був би укладений. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19 (провадження № 61-1602св20), від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі №234/8084/20 (провадження № 61-2303св21), від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20 (провадження № 61-2902св21). Отже, факт укладення 26.05.2021 між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] договору № 233915-КС-001, 28.05.2021 року додаткової угоди №1 до договору про надання кредиту № 233915-КС-001, 26.07.2021 року додаткової угоди №2 до договору про надання кредиту № 233915-КС-001 про надання кредиту в електронній формі підтверджується достатніми та належними доказами, наданими позивачем. Відповідно до заявки, яка є невід`ємною частиною кредитного договору, позичальником вказано реквізити належного йому електронного платіжного засобу для перерахування коштів за договором: 5375-2351-0141-8562. Виконання ТОВ «Бізнес позика» взятих на себе зобов`язань по договору № 233915-КС-001 та додатковими угодами №1,2 з перерахування та отримання позичальником кредитних коштів в загальній сумі 29000 грн на картку [NUMBER] підтверджується платіжними дорученнями. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Із матеріалів справи вбачається, що сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 26.05.2021 року № 233915-КС-001 та додатковими угодами №1, №2 становить 41 043,72 грн., з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту 20 494,52 грн, за відсотками 20 549,20 грн. Розмір заборгованості відповідачем не спростований, а тому суд дійшов висновку про необхідність захисту прав позивача шляхом стягнення заборгованості у вказаному розмірі, відтак позов є підставним та підлягає задоволенню. Окрім цього, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved