Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, в обґрунтування якої зазначив, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті гр. [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у м. Мелітополі Мелітопольського району Запорізької області, тобто наразі на тимчасово окупованій території України, на якій органи ДРАЦС тимчасово не працюють. Зазначені обставини перешкоджають заявнику оформити спадкові права, за відсутності можливості державної реєстрації смерті спадкодавця на території України, у зв`язку з чим він просить суд встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка настала [INFO] у м. Мелітополі Мелітопольського району Запорізької області. Ухвалою судді від 12.02.2026 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду. Заявник у заяві про встановлення факту просив розглянути справу за його відсутності. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явилася, суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій зазначила, що заперечення проти розгляду справи відсутні. На підставі ст. 247 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених вимог, суд встановив наступне. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376, територія Мелітопольської міської територіальної громади є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України з 25.02.2022 року. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у м. Мелітополі Мелітопольського району Запорізької області, що підтверджується наданими заявником копіями документів, виданих органом окупаційної влади. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною першою статті 317 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Згідно із долученою заявником копією заповіту, посвідченого 26.03.2019 року приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Васильцовою О.П., зареєстрованого в реєстрі за № 353, гр. [PERSON] , [INFO] , яка мешкала за адресою: [ADDRESS] , все належне їй на день смерті за законом майно заповіла гр. [PERSON] , [INFO] , який є заявником у справі. Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 55612109 від 26.03.2019, заповіт зареєстровано за № 63958118. Наданими заявником матеріалами заяви підтверджено, що встановлення факту смерті особи за вимогами даної заяви впливає на права, обов`язки та законні інтереси заявника. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Відповідно до п.п. 1, 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 р. „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Суд встановлює факт смерті за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до Розділу 5 ч. 1 «Про затвердження Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», підставою для державної реєстрації смерті, зокрема, є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Однак, як встановлено, оригіналу вказаного для реєстрації смерті особи документу заявник надати відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі не має об`єктивної можливості, що свідчить про неможливість державної реєстрації смерті [PERSON] . Надані заявником докази, досліджені судом, достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин, з урахуванням яких суд дійшов висновку про підтвердження факту смерті [PERSON] , [INFO] , яка настала [INFO] у м. Мелітополі Мелітопольського району Запорізької області, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства.

Outcome: approved