Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

14 січня 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (надалі також позивач, ТОВ «Споживчий центр»)через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» звернулось до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] (надалі також відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 17.04.2024-100000956 від 17 квітня 2024 року в розмірі 6720 грн 00 коп. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 16 січня 2026 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 39). Ухвалою суду від 16 лютого 2026 року вирішено здійснювати заочний розгляд справи. Аргументи учасників справи В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що між ТОВ «Споживчий Центр» та [PERSON] 17 квітня 2024 року укладено кредитний договір № 17.04.2024-100000956, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 3000 грн, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 17 квітня 2024 року, строком на 42 дні, до 28 травня 2024 року, із процентною ставкою «Економ» 2% за 1 день користування кредитом та за ставкою «Стандарт» 2,5% за 1 день користування кредитом. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Поряд із цим, [PERSON] у порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 6720 грн 00 коп., чим порушені права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». З огляду на викладене, позивач звернувся до суду та просив стягнути вказану заборгованість та судові витрати. Позивач у судове засідання явку свого уповноваженого представника не забезпечив, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 41, 42). У прохальній частині позовної заяви позивач просив здійснювати розгляд справи без участі представника ТОВ «Споживчий центр» та не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 8). Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання не надсилав, заяви про розгляд справи без його участі чи відзиву на позов не надавав. Відповідно до інформації, наданої Виконавчим комітетом Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 38). Судова повістка про проведення судового засідання, призначеного на 16 лютого 2026 року, разом із ухвалою про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 16 січня 2026 року, які направлялись на зареєстровану адресу відповідача, були отримані останнім 23 січня 2026 року (а.с. 43). Згідно з пунктом 1 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку. Відповідно до змісту пункту 1 частини 6 статті 272 ЦПК України, днем вручення судового рішення є день вручення судового рішення під розписку. Правом подати до суду відзив на позовну заяву у встановлений в ухвалі строк відповідач не скористався. Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За вказаних обставин, відповідно до положень частини 1 статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно з вимогами статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 17 квітня 2024 року [PERSON] звернувся із заявкою до позичальника ТОВ «Споживчий Центр» на отримання кредиту в сумі 3000 грн строком на 42 дні, дата повернення кредиту 28 травня 2024 року (а.с. 31). 17 квітня 2024 року [PERSON] підписав пропозицію про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта), в якій визначені дата надання кредиту, сума кредиту кредитування, дата повернення, проценти, що відповідають встановленим у заявці, також визначені умови надання та повернення кредиту, права та обов`язки сторін (а.с. 28-30). Відповідно до умов кредитного договору № 17.04.2024-100000956 [PERSON] 17 квітня 2024 року надано кредит у розмірі 3000 грн, строком на 42 дні з фіксованою незмінною процентною ставкою «Економ» у розмірі 2% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом кожних перших 14 тижнів з дня отримання чергового траншу включно та фіксованою незмінною процентною ставкою «Стандарт» у розмірі 2,5% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім періоду застосування процентної ставки «Економ». Згідно з пунктом 3.1. пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта) № 17.04.2024-100000956 від 17 квітня 2024 року, за цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з пунктом 4.1. пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта) № 17.04.2024-100000956 від 17 квітня 2024 року, кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4323-34хх-хххх-0216. Відповідно до пункту 4.3. пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта) № 17.04.2024-100000956 від 17 квітня 2024 року, днем надання кредиту вважається списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця, а днем погашення кредиту/сплати платежу день надходження коштів у касу кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитодавця. Згідно з пунктом 6.1. пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта) № 17.04.2024-100000956 від 17 квітня 2024 року, позичальник зобов`язався використати кредит на зазначені в договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України, і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів шляхом внесення в касу кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок кредитодавця в такі терміни: а) повернення кредиту, сплата процентів у терміни та строки, вказані у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; б) неустойки, яка може бути нарахована кредитодавцем за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим договором, - негайно, з моменту пред`явлення кредитодавцем вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. Пунктом 7.6. пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта) № 17.04.2024-100000956 від 17 квітня 2024 року, передбачено, що у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником будь-яких грошових зобов`язань за договором кредитодавець залишає за собою право нарахування неустойки, розмір якої встановлюється в Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти. Згідно із пунктом 15 заявки кредитного договору № 17.04.2024-100000956 від 17 квітня 2024 року передбачено, що неустойка: 75 грн 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Вказаний договір укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору надання грошових коштів у позику, що акцептована відповідачем 17 квітня 2024 року шляхом підписання електронним підписом. Встановлено, що факт отримання коштів [PERSON] підтверджується квитанцією ID операції 2450988188, відповідно до якого вбачається, що 17 квітня 2024 року на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 3000 грн 00 коп. за договором № 17.04.2024-100000956, найменування платіжної системи: VISA, номер платіжного інструменту: 432334*16 (а.с. 27). Згідно з розрахунком заборгованості за договором 17.04.2024-100000956 від 17 квітня 2024 року, станом на 02 січня 2026 року, вбачається, що заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором складає: 3000 грн 00 коп. основний борг, 2745 грн 00 коп. проценти, 975 грн 00 коп. неустойка. Всього: 6720 грн 00 коп. Із наданого розрахунку встановлено, що проценти по кредиту нараховані за період із 17 квітня 2024 року по 28 травня 2024 року (а.с. 12-18). ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання відповідно до кредитного договору № 17.04.2024-100000956 від 17 квітня 2024 року виконало в повному обсязі. В свою чергу, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та процентами, у зв`язку з чим має непогашену заборгованість по кредиту. Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що в порушення умов кредитного договору № 17.04.2024-100000956 від 17 квітня 2024 року, за відповідачем рахується заборгованість урозмірі 6720 грн 00 коп., що складається із заборгованості за основним боргом у сумі 3000 грн 00 коп., заборгованості за процентами у сумі 2745 грн 00 коп. та неустойку в сумі 975 грн 00 коп. З огляду на викладене, позивач просив стягнути із [PERSON] суму вказаної заборгованості, у зв`язку з чим звернувся до суду в цим позовом. Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить з наступного. Норми права, які підлягають застосуванню Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 3 Закону № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6 статті 11 Закону№ 675-VIII). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина 12статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі статтею 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини 2 статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з частинами 1, 2 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Висновки щодо правозастосування Судом встановлено, що між ТОВ «Споживчий Центр» та [PERSON] 17 квітня 2024 року укладений кредитний договір (кредитної лінії) (оферта) № 17.04.2024-100000956, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн 00 коп., строком на 42 дні, з 17 квітня 2024 року по 28 травня 2024 року. Відповідно до квитанції ID операції 2450988188 від 17 квітня 2024 року, грошові кошти у сумі 3000 грн 00 коп. за договором перераховані на картковий рахунок відповідача (а.с. 27). Із матеріалів справи встановлено, що відповідач не виконав належним чином умови договору щодо повернення отриманої суми кредиту за кредитним договором№ 17.04.2024-100000956 від 17 квітня 2024 року у розмірі 3000 грн 00 коп., не сплатив заборгованість за процентами в сумі 2745 грн 00 коп. Доказів на спростування факту укладення кредитного договору та факту отримання кредитних коштів відповідачем не надано. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що відповідач не виконує умови кредитного договору і добровільно не сплачує визначені договором платежі. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку ТОВ «Споживчий Центр» не повернуті, а також, що відповідачем добровільно не сплачені проценти за користування кредитом, суд зазначає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором № 17.04.2024-100000956 від 17 квітня 2024 року, в сумі основного боргу 3000 грн 00 коп. та процентів 2745 грн 00 коп. Водночас, що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача неустойки у розмірі 975 грн 00 коп., суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Суд зазначає, що відповідні положення процитованої норми стосуються звільнення від обов`язків сплачувати на користь кредитодавця неустойку, штраф, пеню та інших платежів за прострочення виконання договору у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування. З огляду на викладене, відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, позовна вимога про стягнення неустойки в сумі 975 грн 00 коп., задоволенню не підлягає, оскільки така неустойка нарахована у період дії воєнного стану. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 та статті 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. З огляду на викладене, враховуючи наявність у [PERSON] непогашеної заборгованості за кредитним договором, суд вважає за необхідне частково задовольнити вимоги позивача, а саме: стягнути заборгованість за кредитним договором № 17.04.2024-100000956 від 17 квітня 2024 року, у розмірі 5745 грн 00 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 3000 грн 00 коп. та заборгованості за процентами у сумі 2745 грн 00 коп., оскільки зазначені суми підтверджені наданим позивачем розрахунком й відповідачем не спростовані. Розподіл судових витрат Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2662 грн 40 коп. Із відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволені на 85,49 % з розрахунку: 5745 грн 00 коп. (сума задоволених позовних вимог) х 100% : 6720 грн 00 коп. (сума заявлених позовних вимог) = 85,49% (відсоток задоволених позовних вимог). Отже, сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає: 2276 грн 09 коп. із розрахунку: 2662 грн 40 коп. (сума сплаченого судового збору) х 85,49 % (відсоток задоволених позовних вимог). На підставі викладеного,

Outcome: partial