Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

До Лебединського районного суду Сумської області надійшла позовна заява в якій представник позивача просить стягнути з відповідача - [PERSON] на користь ТОВ "Газорозподільні мережі України" в особі Сумської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" заборгованість за розподіл природного газу за період з 01.03.2025 по 31.05.2025 в сумі 1237,02 грн. та судовий збір в сумі 3028 грн. У судове засідання представник позивача не з`явилася, в наданій заяві заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити та провести розгляд справи у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив, своїм правом на подання відзиву не скористався, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Розгляд справи проведено у відповідності до вимог статті 280 ЦПК України у зв`язку з неявкою належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, справу розглянуто без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з положеннями пунктів 3, 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ та пункту 1.3 розділу І Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498 (далі- Типовий договір), договір розподілу природного газу є публічним і є договором приєднання та укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, на невизначений строк. На виконання вимог абзацу 2 пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ Сумська філія ТОВ «ГРМУ» розмістило на своєму сайті grmu.com.ua в розділі «Важлива інформація» Типовий договір розподілу природного газу побутовим споживачам, а також надіслало всім побутовим споживачам заяви-приєднання із супровідним листом, які споживачам необхідно було підписати та повернути Оператору ГРМ. Також зазначений договір був опублікований в офіційному друкованому виданні: газета «Ваш шанс» від 05.10.2023 року № 40, з уточненням про юридичну адресу Сумської філії ТОВ «ГРМУ» в газеті «Ваш шанс» від 19.10.2023 року № 42 (копія додається). Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно домоволодіння за адресою [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] . За вказаною адресою особовий рахунок № [NUMBER] відкрито на [PERSON] . ТОВ «Газорозподільні мережі України» в осбі Сумської філії свою частину умов договору щодо надання послуг з розподілу природного газу побутовим споживачам виконало в повному обсязі, в належній формі та в межах річної замовленої потужності з урахуванням вимог Кодексу ГРМ. Відповідач свого обов`язку щодо оплати позивачу послуги з розподілу природного газу у повному обсязі не виконав у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість за період з 01.03.2025 по 31.05.2025 в розмірі 1237, 02 грн. Відповідно ст. 10 ЦПК України Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Згідно з положеннями пунктів 3, 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ та пункту 1.3 розділу І Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498 (далі- Типовий договір), договір розподілу природного газу є публічним і є договором приєднання та укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, на невизначений строк. Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. При цьому статтею 202 Цивільного кодексу України визначено, що договори є двостороннім правочином. Статтею 633 Цивільного кодексу України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Пропозицією укласти договір відповідно ст. 641 ЦК України є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. У разі, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір хоч і не надала відповідь про прийняття договору, але вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Поняття та умови укладання договору приєднання викладені в ст, 634 Цивільного кодексу України, якою визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. На виконання вимог абзацу 2 пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ Сумська філія ТОВ «ГРМУ» розмістило на своєму сайті grmu.com.ua в розділі «Важлива інформація» Типовий договір розподілу природного газу побутовим споживачам, а також надіслало всім побутовим споживачам заяви-приєднання із супровідним листом, які споживачам необхідно було підписати та повернути Оператору ГРМ. Також зазначений договір був опублікований в офіційному друкованому виданні: газета «Ваш шанс» від 05.10.2023 року № 40, з уточненням про юридичну адресу Сумської філії ТОВ «ГРМУ» в газеті «Ваш шанс» від 19.10.2023 року № 42 (копія додається). Фактом приєднання Споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема: надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору; та/або сплата рахунка Оператора ГРМ; та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави З розділу VI Кодексу ГРМ). Тобто, для встановлення договірних відносин щодо послуги з розподілу природного газу між Споживачем та Оператором ГРМ не вимагається двостороннього підписання сторонами письмової форми договору, а достатньо наявності будь-якої із наведених вище обставин (або підписана споживачем заява-приєднання, або сплата рахунку, або документальне підтвердження споживання природного газу) або їх сукупності. Аналогічної позиції дотримується і Сумський апеляційний суд у постанові від 22.04.2021 у справі №581/102/21. З іншого боку, відповідно до абзацу 11 пункту 5 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ у разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати газ із ГРМ та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Договір розподілу регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Відповідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) Зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Факт приєднання до умов договору розподілу природного газу підтверджується наступним: заява про припинення розподілу природного газу від Споживача не надходила; 07.12.2023 у споживача Оператором ГРМ було здійснено фіксацію показників лічильника природного газу - 14598,00 куб. м., що є фактом приєднання до умов типового договору на розподіл природного газу, що стверджено фото з лічильника; відповідно до Розрахунку річної замовленої потужності Споживачем здійснювалося споживання природного газу до 31.05.2025; відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за відповідачем зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] . Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.08.2020 у справі № 703/2200/15-ц. Згідно принципів виконання зобов`язань, які є усталеними як в доктрині приватного права, так і в судовій практиці, зобов`язання повинно бути виконано належно, реально, добросовісно (частина З ст. 509 ЦК України). Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмету; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці. Принцип реального виконання слід розуміти як виконання зобов`язання в натурі, тобто вчинення саме тих дій які складають зміст зобов`язання. За нормально розвитку зобов`язальних правовідносин зобов`язання виконується належно і реально. Відповідно до п.6 ч.1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово- комунальної послуги; Відповідно ч.1 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач щомісяця здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Частиною 3 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Розділом VI Типового договору передбачено, що оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Постановою НКРЕКП від 07.10.2019 № 2080 до Кодексу ГРМ були внесені зміни до глави 6 розділу VI наступного змісту: Розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу. На період до кінця 2020 року Оператор ГРМ визначає річну замовлену потужність об`єкта споживача виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за період з 01 жовтня 2019 року по ЗО вересня 2020 року. Періодом для здійснення розрахунків за договором розподілу природного газу є календарний місяць. Оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу ГРМ. Належними та допустимими доказами доведено, що власником будинку, до якого здійснюється розподіл природного газу є [PERSON] та на нього відкрито особовий рахунок, існує заборгованість за період з 01.03.2025 по 31.05.2025 в розмірі 1237,02 грн., яка не погашена. Таким чином, позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, а саме 3028 грн., понесених позивачем витрат на сплату судового збору за подання позовної заяви.

Outcome: approved