Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

19 грудня 2025 року ТОВ «Фінфорс» в особі представника Лигін О.В. через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь товариства заборгованість за кредитним договором №1432583-А від 04.06.2021 у розмірі 35 552,37 грн., а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 04.06.2021 між ТОВ «СС ЛОУН» та відповідачкою [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «СС ЛОУН» було укладено кредитний договір №1432583-А., відповідно до умов якого відповідач отримала в кредит грошові кошти в розмірі 14 950,00 грн., з акційною процентною ставкою 0,796% в день від суми кредиту за кожен день користування кредитом, строком кредиту з 04.06.2021 по 02.07.2021 включно. Кредитний договір було укладено на підставі Правил надання коштів в кредит ТОВ «СС ЛОУН» затверджених наказом ТОВ «СС ЛОУН» №1902-1 від 19.02.2021. Відповідно до договору факторингу №40071779-117 від 26.08.2021укладеного між ТОВ «СС ЛОУН» та ТОВ «Фінфорс» до ТОВ «Фінфорс» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за Кредитним договором №1432583-А від 04.06.2021. Через порушення позичальником своїх зобов`язань з повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування ними станом на 08.08.2021 року утворилась заборгованість у зазначеному розмірі, яку позивач просить стягнути з відповідача, оскільки остання продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість в добровільному порядку. Ухвалою судді від 24 грудня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 26 січня 2026 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у АТ «АКБ КОНКОНД». Сторони були повідомлені про місце, дату й час розгляду справи повідомленням на офіційному сайті Судової влади; надано час для подання відзиву та заперечень. Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з позовом подавав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення суду. Відповідачка [PERSON] , будучи повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, у визначений судом строк відзив на позовну заяву суду не надала, у зв`язку з чим відповідно до вимог ч.8 ст. 178, ч.2 ст.247, ст. 279, ч.1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів в порядку заочного провадження та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 04.06.2021 року між ТОВ «СС ЛОУН» та відповідачкою [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «СС ЛОУН» було укладено кредитний договір №1432583-А., відповідно до умов якого відповідач отримала в кредит грошові кошти в розмірі 14 950,00 грн., з акційною процентною ставкою 0,796% в день від суми кредиту за кожен день користування кредитом, строком кредиту з 04.06.2021 року по 02.07.2021 року, включно. Кредитний договір було укладено на підставі Правил надання коштів в кредит ТОВ «СС ЛОУН» затверджених наказом ТОВ «СС ЛОУН» №1902-1 від 19.02.2021 року. Відповідно до договору факторингу №40071779-117 від 26.08.2021року укладеного між ТОВ «СС ЛОУН» та ТОВ «Фінфорс» до ТОВ «Фінфорс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №1432583-А від 04.06.2021 року. Через порушення позичальником своїх зобов`язань з повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування ними станом на 08.08.2021 року утворилась заборгованість у зазначеному розмірі, яку позивач просить стягнути з відповідача, оскільки остання продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість в добровільному порядку. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися у встановлений зобов`язанням строк, належним чином відповідно до умов договору, вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно положень ч.1 ст. 1049, ст. 1054 ЦК України позика/кредит надається на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути позику/кредит у строк та в порядку, що встановлені договором, та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь - який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі статтею 1080 ЦК України презюмується дійсність договору факторингу незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Отже, саме до позивача як нового кредитора перейшло право вимоги до відповідача. Статтею 1054 ЦК передбачено, що кредит надається на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами ст.ст. 546, 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого неустойкою. Відповідно ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суд прийшов до переконання, що первісний кредитор виконав свої обов`язки за кредитним договором та надав кредит, проте відповідач взяті на себе договірні зобов`язання не виконала, не здійснювала погашення кредитної заборгованості, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 35 552,37 гривень, з яких сума кредиту 14 950,00 грн., проценти за користування кредитом 20 602,37 грн. Оскільки заборгованість відповідачем погашена не була ні попередньому кредиторові, ні позивачу, відповідачем було отримано кошти за договором кредиту та зобов`язання щодо повернення кредитів згідно з умов договору не виконала, тому вимоги позивача є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судові витрати, що понесені та документально підтверджені позивачем, в порядку ст. 141 ЦПК України також підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved