Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

07 січня 2026 року на розгляд до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області надійшла позовна заява ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" до [PERSON] , у якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 27 534 грн 80 коп. та судові витрати. Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 07 жовтня 2022 року між [PERSON] та ТОВ "Мілоан" укладено договір про споживчий кредит №102312391, за умовами якого він отримав кредит у розмірі 9 500 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, а також можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. ТОВ "Мілоан" умови кредитного договору виконано в повному обсязі, надано [PERSON] кредит на вказану суму, відповідач умови кредитного договору не виконав. У зв`язку із порушенням взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, у [PERSON] утворилася заборгованість у розмірі 27 534 грн 80 коп, з яких: 6 840 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту (тіло кредиту); 1944 грн 80 коп. - прострочена заборгованість по відсоткам; 950 грн - прострочена заборгованість за комісією. 28 лютого 2023 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ ФК "Кредит-Капітал" укладено договір про відступлення прав вимоги №92-МЛ/Т та додаткову угоду до даного договору, відповідно до умов яких права вимоги за кредитним договором №102312391 від 07 жовтня 2022 року, що був укладений між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] набув позивач. Відповідач заборгованість за кредитом сплатив частково, що спонукало позивача подати цей позов про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором №102312391 у розмірі 27 534 грн 80 коп. Процесуальні дії у справі, заяви і клопотання, позиція відповідача. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 листопада 2025 року цивільну справу передано на розгляд Богородчанського районного суду, за підсудністю, яка надійшла до канцелярії суду 07 січня 2026 року. Ухвалою Богородчанського районного суду від 08 січня 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" в судове засідання не прибув, в позовній заяві просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом надсилання судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційній сторінці Богородчанського районного суду Івано-Франківської області в мережі Інтеренет на веб-сайті судової влади. Про причини неявки [PERSON] суд не поінформував, своїм правом на подання відзиву не скористався, заяв чи клопотань щодо розгляду даної справи від нього не надходило. 18 лютого 2026 року постановлено ухвалу суду про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неприбуттям в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 07 жовтня 2022 року між [PERSON] та ТОВ "Мілоан" укладено договір про споживчий кредит №102312391, згідно з умовами якого він отримав кредит у розмірі 9 500 грн зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, а також можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором (а.с.9-14). Відповідно до п.1.1. Кредитного договору позикодавець зобов`язується на умовах визначених договором, на строк визначений п.1.3. договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. Договору, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно з п.1.4. договору, та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та встроки, що визначені договором. Згідно з п.п.1.2., 1.3. кредитного договору сума кредиту становить 9 500 гривень. Кредит надається загальним строком на 105 днів з 07 жовтня 2022 року і складається із пільгового та поточного періодів. Кредитні кошти надаються позичальникові безготівково на рахунок з використанням банківської картки № [NUMBER] (п. 2.1 Договору). Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 22 жовтня 2022 року (рекомендована дата платежу (п.1.3.1.) Поточний період складає 90 днів, що настає з дня, наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 20 січня 2023 року (дата остаточного погашення заборгованості (п.1.3.2.). Пунктом 1.4. кредитного договору встановлено, що позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 22 жовтня 2022 року (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 20 січня 2023 року (останнього дня строку кредитування). Загальні витрати позичальника за пільговий період складають 2 375 грн в грошовому виразі та 22 711 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за пільговий період), загальні витрати позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 28 025 грн в грошовому виразі та 1 025 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за весь строк кредитування). Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за пільговий період складає 11 875 гривень. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника (за весь строк кредитування) складає 37 525 грн. Всі вказані в цьому пункті розрахункові величини як за пільговий період, так і за весь строк кредитування, включаючи загальні витрати позичальника за кредитом, орієнтовну реальну річну процентну ставку, орієнтовну загальну вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані з припущення, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладення договору, а строк кредитування залишиться незмінним та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені у цьому договорі, зокрема позичальник здійснить повне погашення заборгованості, згідно з п. 1.4 договору (п.1.5 кредитного договору). Відповідно до п. 1.5.1. кредитного договору комісія за надання кредиту в розмірі 950 грн нараховується за ставкою 10 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 1 425 грн, які нараховуються за ставкою 1% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (п. 1.5.2. кредитного договору). Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 25 650 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду (п. 1.5.3. кредитного договору). Тип процентної ставки фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2., 2.3. цього договору (п.1.6 договору). Кредитний договір укладено в електронному вигляді, шляхом реєстрації позичальника на веб-сайті позивача з використанням мережі інтернет та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором (R38051), відповідно до Закону України "Про електронну комерцію". Анкета-заява на кредит №102312391 від 07 жовтня 2022 року містить відомості щодо погодження отримання кредиту відповідачем [PERSON] у ТОВ "Мілоан" (а.с.16 зворот та а.с.17). Згідно із довідкою ТОВ "Мілоан" про ідентифікацію, [PERSON] ідентифікований як позичальник за укладеним договором, оскільки акцептував, підписавши відповідний договір 07 жовтня 2022 року, із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (R38051), який направлений на номер телефону [NUMBER] (а.с.16). Вищезазначений правочин укладений в електронній формі згідно із Законом України "Про електронну комерцію". Обставини укладення кредитного договору відповідачем не спростовані. З копії платіжного доручення №52196387 від 07 жовтня 2022 року видно, що ТОВ "Мілоан" перерахувало на картковий рахунок [PERSON] , дебет.рах. № [NUMBER] , кредит.рах № [NUMBER] , згідно з договором №102312391, грошові кошти в сумі 9 500 грн (а.с. 17 зворот). Додатком № 1 до договору є графік платежів, згідно з яким визначено до сплати: суму кредиту, проценти за користування кредитом, комісію за надання кредиту (а.с.14 зворот). Згідно з випискою з особового рахунка за кредитним договором ТОВ "ФК "Кредит-капітал", заборгованість відповідача становить 27 534 грн 80 коп., прострочена заборгованість за сумою кредиту - 6840 грн; прострочена заборгованість за відсотками 19 744 грн 80 коп.; прострочена заборгованість за комісією - 950 грн (а.с.19). 28 лютого 2023 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" укладено договір про відступлення прав вимоги №92-МЛ/Т, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №102312391 від 07 жовтня 2022 року (а.с. 19-27). Крім того, 26 серпня 2025 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" укладено додаткову угоду №1 до договору про відступлення прав вимоги №92-МЛ/Т, відповідно до умов якої, було внесено зміни до реєстру боржників (а.с. 27-28). З витягу із реєстру боржників до договору відступлення прав вимог №92-МЛ/Т від 28 лютого 2022 року вбачається, що ТОВ "Мілоан" передало, а ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" прийняло право вимоги за кредитним договором №102312391 від 07 жовтня 2022 року на суму 27 534 грн 80 коп., з яких заборгованість за основним боргом (тіло кредиту) 6 840 грн, заборгованість за процентами 19 744 грн 80 коп., заборгованість за комісією 950 грн (а.с. 29 зворот). Застосовані норми права. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Із прийняттям Закону України "Про електронну комерцію" № 675-VIII (надалі - Закон № 675-VIII) від 03.09.2015, який набрав чинності 30.09.2015, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Відповідно до ст. 3 Закону № 675-VIII, електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена, шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону № 675-VIII). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону № 675-VIII). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VIII). Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Висновки суду за результатами розгляду справи. Судом встановлено, що на підставі кредитного договору №102312391, укладеного 07 жовтня 2022 року в електронному вигляді, відповідач отримав кредит у розмірі 9 500 грн, що підтверджується платіжним дорученням №52196387 від 07 жовтня 2022 року ТОВ "Мілоан" та випискою по рахунку (а.с. 17-зворот, 18). Згідно з випискою з особистого рахунку за кредитним договором №102312391 від 07 жовтня 2022 року, станом на 19 вересня 2025 року, заборгованість [PERSON] становить 27 534 грн 80 коп., що складається із заборгованості з основного боргу (тіло кредиту) в розмірі 6 840 грн, по процентам в розмірі 19 744 грн 80 коп. та комісії в розмірі 950 грн (а.с.19). Відповідно до відомості про щоденні нарахування та погашення боргу за договором №102312391 за період із 07 жовтня 2022 року до 10 лютого 2023 року, [PERSON] здійснив часткову оплату кредитної заборгованості по сплаті тіла кредиту в розмірі 2 660 грн (380х7 платежів) (а.с. 18). Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і відповідно щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Відповідач [PERSON] грошові кошти на погашення заборгованості сплачував частково, в результаті чого у останнього утворилася заборгованість по основному боргу (тілу кредиту) в розмірі 6 840 грн (9 500-2 660), які слід стягнути з відповідача на користь позивача. Щодо стягнення заборгованості по процентам суд зазначає наступне. Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги, згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18. Позивач, пред`являючи вимоги про погашення позики просив, у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість по процентам. Проценти за користування кредитом - це проценти, які нараховуються в межах строку кредиту (позики), визначені у договорі. Такі проценти розуміються як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, які сплачує позичальник. Порядок їх виплати врегульований ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Проценти за неправомірне користування чужими грошовими коштами - це проценти, які нараховуються внаслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, порядок виплати якого врегульований ч. 2 ст. 625 ЦК України, у зв`язку з чим такі проценти можуть бути стягнуті після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Тобто, припинення нарахування передбачених договором процентів можливо у двох випадках: закінчення строку кредитування, який визначений договором, та пред`явлення вимоги в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України, що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] підписав умови договору щодо загального строку кредитування 105 днів (із 07 жовтня 2022 року до 20 січня 2023 року включно). Цей загальний строк кредитування поділявся на пільговий і поточний період. Із змісту договору виходить, що повернувши кредит у пільговий період (15 днів з дня укладення договору) відповідач [PERSON] мав право на сплату процентів по кредиту за зниженою процентною ставкою. Оскільки кредит у пільговий період не повернутий, у кредитора виникло право на отримання процентів за ставкою на рівні 1% за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду і стандартною процентною ставкою на рівні 3% за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду як плати за користування коштами. В силу пункту 4.2 кредитного договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості, згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування (датою остаточного погашення заборгованості), з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною ставкою передбаченою п.1.5.3. договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, на рівні стандартної ставки, передбаченої п.1.5.3. договору. Однак належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позичальником дій, які б підтверджували його намір пролонгації зобов`язання за договором про споживчий кредит після 20 січня 2023 року, позивачем не надано, а тому відсутні підстави для застосування положень п.2.3., як і п.4.2. договору про споживчий кредит - пролонгації дії договору до 10 лютого 2023 року, відповідно немає правових підстав для нарахування відсотків поза межами договору. Із огляду на викладене, установивши характер спірних правовідносин та норми права, якими вони врегульовані, суд приходить до висновку, що договір про споживчий кредит укладений на строк 105 днів, упродовж яких кредитор,

Outcome: partial