Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

05 вересня 2025 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути зі [PERSON] , [INFO] , на користь акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором від 17 вересня 2008 року в розмірі 94860 грн. 62 коп. та судові витрати по справі у розмірі 2422 грн. 40 коп. В позовній заяві зазначав, що 17 вересня 2008 року між акціонерним товариством «Альфа Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір про відкриття і порядок ведення рахунку покриття особистої міжнародної платіжної картки VISA- Альфа-Банк з відновлювальною кредитною лінією фізичної особи-резидента, строком на 2 роки, відповідно до умов якого було встановлено ліміт кредитної лінії в межах не менше 1010 грн. та не більше 75750 грн. з процентною ставкою за користування лімітом кредитної лінії не більше 36% річних. 12 серпня 2022 року позачерговими загальними зборами акціонерів акціонерного товариства «Альфа Банк» затверджено рішення про зміну найменування акціонерного товариства «Альфа-Банк» на акціонерне товариство «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. Посилаючись на те, що за час користування кредитом відповідач не виконував його умови та не своєчасно сплачував кредитні платежі, в зв`язку з чим за ним утворилася загальна заборгованість у розмірі 94860 грн. 62 коп., просив стягнути з відповідача на свою користь дану заборгованість та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, у своїй позовній заяві просив розглядати справу без його участі, позов задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву не подав. Ухвалою суду від 14 жовтня 2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 17 лютого 2026 року постановлено розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні правовідносини. Судом було встановлено, що 17 вересня 2008 року між акціонерним товариством «Альфа Банк» та відповідачем було укладено договір про відкриття і порядок ведення рахунку покриття особистої міжнародної платіжної картки VISA- Альфа-Банк з відновлювальною кредитною лінією фізичної особи-резидента, строком на 2 роки, з умовами якого відповідач був ознайомлений. Відповідно до умов кредитного договору (п. 1.4. договору) встановлено ліміт кредитної лінії в межах не менше 1010 грн. та не більше 75750 грн. з процентною ставкою за користування лімітом кредитної лінії не більше 36% річних. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед Банком протягом тридцяти календарних днів з дня отримання від Банку інформації. З метою досудового та добровільного врегулювання спору на адресу відповідача було направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, однак останній на неї не відреагував. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів акціонерного товариства «Альфа Банк» затверджено рішення про зміну найменування акціонерного товариства «Альфа-Банк» на акціонерне товариство «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну особу від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що Банк повністю виконав взяті на себе зобов`язання, а позичальник навпаки, порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту, а також процентів за користування ним, в зв`язку з чим за ним рахується заборгованість за кредитним договором від 17 вересня 2008 року у розмірі 94860 грн. 62 коп., з яких: 58567 грн. 47 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 36293 грн. 15 коп. заборгованість за відсотками. За таких обставин, на підставі ст.ст. 526, 530, 1049, 1050, 1054 ЦК України, вона підлягає стягненню з відповідача на користь Банка в повному об`ємі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду в сумі 2422 грн. 40 коп. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved