overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» Андрухов В.М. звернувся до суду із заявою, у якій просить ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 гривень. В обґрунтування заяви посилається на те, що 30 січня 2026 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором ухвалено судове рішення, яким не вирішено питання про розподіл судового збору, сплаченого ТОВ «Споживчий центр» при зверненні до суду, у розмірі 2422,40 гривень. В судове засідання представник позивача та відповідач не з`явилися. Суд, дослідивши та оцінивши доводи заяви та додані до неї документи, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку. Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 30 січня 2026 року позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором були задоволені частково стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором від 25 березня 2025 року № 25.03.2025-100000394 у сумі 34320 гривень 00 копійок(а.с. 48-50). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підтвердження витрат позивача зі сплати судового збору до суду було подано платіжну інструкцію від 11 грудня 2025 року № СЦ00061191 на суму 2422,40 гривень (а.с. 10). Однак, з рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 30 січня 2026 року вбачається, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» були задоволені частково, а саме на 79,52 % (34320,00 грн. * 100 % : 43160,00 грн. = 79,52 %). Відтак, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що складає 1926 грн. 29 коп. (2422,40 * 79,52 % : 100 % = 1926,29 грн.).

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» Андрухов В.М. звернувся до суду із заявою, у якій просить ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 гривень. В обґрунтування заяви посилається на те, що 30 січня 2026 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором ухвалено судове рішення, яким не вирішено питання про розподіл судового збору, сплаченого ТОВ «Споживчий центр» при зверненні до суду, у розмірі 2422,40 гривень. В судове засідання представник позивача та відповідач не з`явилися. Суд, дослідивши та оцінивши доводи заяви та додані до неї документи, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку. Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 30 січня 2026 року позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором були задоволені частково стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором від 21 березня 2025 року № 21.03.2025-100002712 у сумі 10250 гривень 00 копійок(а.с. 44-46). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підтвердження витрат позивача зі сплати судового збору до суду було подано платіжну інструкцію від 11 грудня 2025 року № СЦ00061195 на суму 2422,40 гривень (а.с. 10). Однак, з рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 30 січня 2026 року вбачається, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» були задоволені частково, а саме на 80,55 % (10250,00 грн. * 100 % : 12725,00 грн. = 80,55 %). Відтак, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що складає 1951 грн. 24 коп. (2422,40 * 80,55 % : 100 % = 1951,24 грн.).

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Враховуючи ту обставину, що складання повного тексту судового рішення вимагає значного часу, суд на підставі ч. 6 ст. 259, ч. 6 ст. 268 ЦПК України проголошує вступну та резолютивну частину рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 20 березня 2023 року виконавчим комітетом Ярославицької сільської ради Дубенського району Рівненської області, за актовим записом № 4 розірвати, мотивуючи це відсутністю спільних інтересів та взаєморозуміння, як наслідок втрата почуття любові та поваги, що унеможливлює подальше перебування у шлюбі. Від шлюбу у них з відповідачем дітей немає. Їх шлюб вважає лише формальним, так як фактично, вони не є однією сім`єю. Позивач твердо переконаний, що збереження шлюбу суперечить його інтересам, у зв`язку з чим рахує за необхідне шлюб між ним та відповідачем розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якому також, вказав що позовні вимоги підтримує повністю. (а.с. 26) Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена судовою повісткою, від отримання якої відмовилась, а також, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. (а.с. 27-29) Отже у розумінні положень п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України, вважається належним чином повідомленою. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду відзиву на позов не подала, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не з`явилася на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомила, хоча була завчасно повідомлена про час, місце і дату розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи у її відсутності та відзиву на позов не надала, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що взаєморозуміння між подружжям відсутнє, заходи для збереження сім`ї сторонами не вживаються, шлюбні відносини сторони не підтримують тривалий час. Надання строку для примирення позивач вважає недоцільним. З викладеного, суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим, оскільки суперечить інтересам позивача. Тому, шлюб, який існує лише юридично, необхідно розірвати. Враховуючи вище викладене, на підставі статей 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за можливе відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України відкласти складання повного рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Зміст позовних вимог [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка вказує, що у сторін різні погляди на сімейне життя та сімейні обов`язки, сторони не підтримують подружні відносини. Позивачка переконана, що подальше спільне життя з відповідачем за збереження шлюбу не можливе. Рух справи Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 06 січня 2026 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій вона позов підтримала та просила його задовольнити. У судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, зокрема шляхом надсилання судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання. Від відповідача надійшла заява про визнання позову, в якій він просив проводити розгляд справи за його відсутності. Фактичні обставини справи, встановлені судом Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 березня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 136, що підтверджується виданим свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23 березня 2016 року. Сторони є батьками - [PERSON] , [INFO] . Норми права та мотиви суду Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частиною першою статті 24 СК України встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з положеннями частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спільне життя у подружжя не склалось у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя. Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, примирення є неможливим. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу призведе до порушення інтересів сторін, тому наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Зміст позовних вимог [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось, через різні погляди на життя та постійні сварки сторони втратили почуття поваги один до одного та зрештою повністю перестали спілкуватись. З початку 2022 року фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено. Сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Рух справи Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 26 грудня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій вона позов підтримала та просила його задовольнити. У судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, зокрема через оголошення на сайті судової влади України, а також шляхом надсилання судової повістки на адресу останнього відомого місця проживання. Фактичні обставини справи, встановлені судом Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 вересня 1993 року Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 2011, що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 27 жовтня 2016 року. Норми права та мотиви суду Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частиною першою статті 24 СК України встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з положеннями частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спільне життя у подружжя не склалось у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя. Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, примирення є неможливим. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу призведе до порушення інтересів сторін, тому наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

У позовній заяві позивач просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 06 листопада 2020 року шлюбу з відповідачем із передбачених ст.ст.110, 112 СК України підстав. Свої вимоги обґрунтувала тим, що сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, що призводить до конфліктів. Відповідач періодично вчиняє сварки та скандали, допускає моральні образи на адресу позивача, крім того, однією з причин розірвання шлюбу є зловживання відповідачем спиртними напоями. Шлюбні відносини між сторонами припинено, позивач перебуває у нових стосунках та спільно проживає з іншим чоловіком, примирення між сторонами не є можливим. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 15 січня 2026 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали суду з примірником матеріалів позову відповідач отримав 24 січня 2026 року. У строк, визначений судом в ухвалі від 15 січня 2026 року, відповідач відзиву на позов не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК України, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Проаналізувавши докази, наявні у матеріалах справи, суд встановив такі фактичні обставини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони зареєстрували шлюб 06 листопада 2020 року у Виконавчому комітеті Марковичівської сільської ради Локачинського району Волинської області, актовий запис № 3. Викладені у позові фактичні обставини взаємовідносин між сторонами відповідачем не спростовано, тому суд вважає їх доведеними і приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, перспектив збереження сім`ї не вбачається. Такий висновок підтверджено і самим фактом неподання відповідачем відзиву на позов чи заперечень у іншій формі. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

У позовній заяві представник позивача просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 15 липня 2016 року між сторонами шлюбу із передбачених ст.ст.110, 112 СК України підстав. Свої вимоги обґрунтувала тим, що спільне життя сторін не склалося. Сторони втратили почуття взаємної любові та поваги, які служать основою для побудови сім`ї та притаманні подружжю, через подружню зраду відповідачки. Сімейні відносини між сторонами остаточно припинені з травня 2023 року. Спільне господарство позивачем з відповідачкою не ведеться. Подальше сумісне життя, збереження шлюбу та примирення є неможливим, суперечитимуть інтересам позивача. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 13 січня 2026 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали суду відповідач отримала 27 січня 2026 року. У строк, визначений судом в ухвалі від 13 січня 2026 року, відповідач відзиву на позов не подала. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК України, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Проаналізувавши докази, наявні у матеріалах справи, суд встановив такі фактичні обставини. Згідно витягу з актового запису про шлюб з вебпорталу ДІЯ сторони зареєстрували шлюб 15 липня 2016 року у Виконавчому комітеті Головненської селищної ради Любомльського району Волинської області, актовий запис № 6. Сторони є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується витягами з актових записів про народження з вебпорталу ДІЯ. Викладені у позові фактичні обставини взаємовідносин між сторонами відповідачем не спростовано, тому суд вважає їх доведеними і приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, перспектив збереження сім`ї не вбачається. Такий висновок підтверджено і самим фактом неподання відповідачем відзиву на позов чи заперечень у іншій формі. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Зважаючи на складність справи, суд вважає за можливе проголосити його вступну та резолютивну частини, відклавши складення повного судового рішення на строк не більш як 10 днів у відповідності до вимог ч. 6 ст. 259 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Зважаючи на складність справи, суд вважає за можливе проголосити його вступну та резолютивну частини, відклавши складення повного судового рішення на строк не більш як 5 днів у відповідності до вимог ч. 6 ст. 259 ЦПК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за можливе на підставі ч. 6 ст. 259 ЦПК України, проголосити вступну та резолютивну частину рішення, суд

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні рішення у повному обсязі, пов`язану з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, відклавши складання повного тексту судового рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Відповідно до ст. 268 ЦПК України, зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд уважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Складання повного рішення буде здійснено в строк не більше п`яти днів з дня закінчення розгляду справи.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Зважаючи на складність складання повного рішення суду, що пов`язано з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

До Черкаського районного суду Черкаської області з позовною заявою звернувся [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб з [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що 11.02.2025 між ним та відповідачкою укладено шлюб, який зареєстровано Цифровим офісом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 678. Позивач вказує, що спільне життя подружжя не склалося, сторони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Позивач та відповідач проживають окремо, спільне господарство не ведуть, а тому позивач просить розірвати шлюб з відповідачем. Фактичні шлюбні відносини припинені, надії на примирення немає, подальше збереження шлюбу неможливе. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження від 11.07.2025 відповідачці був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Відзиву на позовну заяву від [PERSON] на адресу суду не надано. Ухвалою суду від 16.09.2025 за клопотанням відповідачки сторонам був наданий строк для примирення тривалістю п`ять місяці. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сімейні стосунки між сторонами не склалися, подружні відносини сторонами не підтримуються, збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому шлюб необхідно розірвати. Враховуючи той факт, що позивачем не ставиться вимога про стягнення із відповідача на його користь судового збору, суд вважає за можливе віднести судові витрати за рахунок позивача.

Outcome: approved