Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

17.12.2025 до суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивовано тим, що 14.04.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та відповідачем укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту по продукту «NewShort» №723994, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти у розмірі 2000 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором. Однак, [PERSON] не виконала належним чином умов кредитного договору, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 14792 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту 2000 грн; заборгованість за процентами 12792 грн. В подальшому право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до позивача. На підставі викладеного, представник позивача прохав суд стягнути з [PERSON] заборгованість кредитним договором №723994 від 14.04.2023 року в загальному розмірі 14792 грн, а також понесені судові витрати. Ухвалою суду від 26.12.2025 по справі відкрито провадження та призначено судове засідання. Представник позивача, адвокат Усенко М. І., надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суд не повідомила. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів у справі. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 14.04.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та відповідачем укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту по продукту «NewShort» №723994 (а. с. 24-35). Відповідно до п.п. 1.3, 1.4 Договору сума кредиту становить 2000 гривень, строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Відповідно до п. п. 1.5.1, 1.5.2 Договору стандартна процентна ставка становить 2,2% в день та застосовується в межах строку кредиту. Знижена процентна ставка становить 0,01% в день та застосовується, якщо споживач до 14.05.2023 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначено в графіку платежів або здійснить часткове довгострокове погашення кредиту. Також відповідно до п. 2.1 Договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а. с. 36). Суду також надано паспорт споживчого кредиту, що підписаний відповідачем та копію Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Селфі Кредит» від 05.10.2022 (а. с. 14-22, 23-24). Як вбачається з відповіді АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-260130/42435-БТ від 31.01.2026 банківська карта № [NUMBER] належить [PERSON] . 14.04.2023 було зарахування коштів на суму 2000 гривень (а. с. 80). Згідно розрахунку заборгованості за договором №723994 від 14.04.2023 [PERSON] має заборгованість у розмірі 14792 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту 2000 грн; заборгованість за процентами 12792 грн. (а. с. 38-43). 01.02.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та позивачем укладено договір факторингу №01022024-1 (а. с. 43-48). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №01022024-1 від 01.02.2024 та акту приймання-передачі реєстру боржників від 01.02.2024 до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором №723994 від 14.04.2023 у розмірі 14792 грн (а. с. 48-49). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У пункті 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Нормами ч. ч. 3, 6, 12 ст. 11 цього Закону передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: 1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 513, ст. 514 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі викладеного, слід стягнути із [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 14792 гривень. Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір в сумі 2 422,40 гривень. Щодо стягнення судових витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження витрат про надання правової допомоги у розмірі 8000 гривень суду надано: копію договору про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025, копію акту наданих послуг №531 від 08.12.2025, детальний опис наданих послуг до акту за договором про надання правової допомоги від 08.12.2025 (а. с. 52-53). За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу пропорційно до обсягу задоволених позовних вимог у розмірі 8 000 гривень.

Outcome: approved