Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення 81 697,66 грн заборгованості за кредитним договором №29.05.2025-100001413 від 29 травня 2025 року. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 29 травня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір №29.05.2025-100001413 відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 28 000,00 грн строком на 184 днів. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконано в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, в зв`язку з чим, станом на дату подання позову, утворилась заборгованість у розмірі 81 697,66 грн, що складається з тіла кредиту 26 176,14 грн, процентів 39 493,45 грн, комісії, пов`язаної з наданням кредиту 2 028,07 грн, неустойки 14 000,00 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Відповідачем у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме: проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору на суму 500,00 грн 27 червня 2025 року, на суму 11 751,93 грн від 28 червня 2025 року, на суму 3 000,00 грн від 01 серпня 2025 року. Ухвалою суду від 21 січня 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 23 лютого 2026 року. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Споживчий центр». Відповідач в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлено про дату, час і місце засідання, причини неявки не повідомила, відзив на позов не подала. Згідно із ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, суд встановив наступне. 29 травня 2025 року [PERSON] підписала пропозицію про укладення кредитного договору (оферта) відповідно до п.2.2. якої електронний кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: 2.2.1. дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на вебсайті кредитодавця у загальному доступі, а також у особистому кабінеті позичальника на вебсайті кредитодавця, 2.2.2. заявка, сформована на сайті кредитодавця після ідентифікації Позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитодавцем, 2.2.3. відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті кредитодавця, та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті. Відповідно до п.3.1. договору кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію. Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Позичальник зобов`язується не використовувати кредит для участі в азартних іграх та не перераховувати кредит на рахунки організаторів азартних ігор (п.3.2. договору). Кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах встановлених у заявці. Згідно з п.4.1. договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4441-11XX-XXXX-4983. Також 29 травня 2025 року [PERSON] та ТОВ «Споживчий центр» підписали заявку кредитного договору №29.05.2025-100001413 (кредитної лінії), яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою позичальник ознайомився 29 травня 2025 року за посиланням https://sgroshi.com.ua /ua/informaciya-o-kompanii згідно ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов кредитного договору №29.05.2025-100001413 від 29 травня 2025 року [PERSON] 29 травня 2025 року надається кредит в сумі 28 000,00 грн, на строк 184 днів з дати його надання. Дата повернення кредиту 28 листопада 2025 року. Процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит (надалі «процентна ставка»). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку (п.6 заявки). Згідно з п.7 заявки комісія, пов`язана з наданням кредиту 20% від суми кредиту та дорівнює 5 600,00 грн. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту. В п.12 заявки міститься графік платежів. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 4411.89%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 73 511,62 грн. Загальні витрати за споживчим кредитом 45 511,62 грн (п.14). В п.15 заявки зазначено, що неустойка 280,00 грн нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. У заявці зазначені реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів позичальнику за даним договором: 4441-11XX-XXXX-4983. Пропозиція про укладення кредитного договору (оферта) від 29 травня 2025 року та заявка кредитного договору №29.05.2025-100001413 (кредитної лінії) від 29 травня 2025 року підписані відповідачем одноразовим ідентифікатором А691. Підписавши вказаний договір, відповідач погодилась із зазначеними у договорі умовами та взяла на себе зобов`язання з їх виконання. З листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №44-0501 від 05 січня 2026 року убачається, що на виконання договору на переказ коштів ФК-П-2024/01-2 від 01 квітня 2024 року, укладеного з ТОВ «Споживчий центр», 29 травня 2025 року о 15:17:15 успішно перераховано на платіжну картку клієнта грошові кошти на суму 28 000,00 грн, номер картки 4441111050634983, номер транзакції в iPay.ua 756207586, призначення платежу оплата за договором №29.05.2025-100001413. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №29.05.2025-100001413 від 29 травня 2025 року, станом на 02 січня 2026 року, заборгованість [PERSON] за вказаним договором складала 26 176,14 грн основний борг, 39 493,45 грн залишок відсотків, 2 028,07 грн залишок комісій, 14 000,00 грн залишок штрафів, всього 81 697,66 грн. Проценти нараховані за період з 29 травня 2025 року по 28 листопада 2025 року. Розрахунок заборгованості не спростований відповідачем належними та допустимими доказами, власного розрахунку не подано. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У ч.1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У ст.526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань (ст.525 ЦК України). Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У ст.598 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Згідно із ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] та ТОВ «Споживчий центр» в електронній формі уклали договір №29.05.2025-100001413 від 29 травня 2025 року, позивач належним чином виконав свої договірні зобов`язання, перерахувавши 29 травня 2025 року на банківський рахунок позичальника кошти в сумі 28 000,00 грн, заборгованість відповідача перед позивачем за зазначеним договором з урахуванням часткової оплати заборгованості, становить 67 697,66 грн, з яких 26 176,14 грн основний борг, 39 493,45 грн проценти, 2 028,07 грн комісія. Враховуючи, що відповідачем доказів належного виконання своїх договірних зобов`язань суду не надано, факт отримання кредиту та розмір заборгованості не спростовано належними та допустимими доказами, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 67 697,66 грн заборгованості за договором №29.05.2025-100001413 від 29 травня 2025 року. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який в подальшому відповідними Указами Президента України неодноразово продовжувався та діє до тепер. Згідно з п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Верховний Суд у постанові від 18 жовтня 2023 року в справі №706/68/23 вказав, що з аналізу положень пункту 18 розділу Прикінцеві та перехідні положення та статей 1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України, слід дійти висновку про те, що на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України. За таких обставин, відсутні підстави для стягнення з відповідача 14 000,00 грн штрафів, нарахованих у період дії в Україні воєнного стану. Згідно з ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial