Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду з указаним позовом, у якому просить стягнути зі [PERSON] на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.07.2014 у розмірі 39306,15 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту. Стягнути судові витрати. На обґрунтування позову зазначав, що 17.07.2014 [PERSON] власноруч підписав Анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. На підставі укладеного Договору Позичальник отримав такий платіжний інструмент: кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 02/18, тип Універсальна, що підтверджується випискою по рахунку та довідкою про видані картки. Для користування кредитним лімітом в подальшому Позичальник також отримав такі платіжні інструменти: 1. кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 02/22, тип Універсальна WORLD; 2. кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 07/22, тип Універсальна GOLD; 3. кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 01/24, тип Універсальна GOLD. 14.07.2020 Позичальник підписав власноруч Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив наступні умови: 1. Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 75 000 грн. (п.1.2 Договору); 2. Тип кредитної карти: картка «Універсальна GOLD»; 3. Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2 Договору); 4. Процентна ставка, відсотків річних: 42% (п.1.3 Договору); у процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 40,8% річних; 5. Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4 Договору); 6. Розмір мінімального обов`язкового платежу: мінімального обов`язкового платежу: 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно; у разі прострочення з 31-го дня 10% від заборгованості; у разі прострочення з 181-го дня 100 % від заборгованості; 7. Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 84.0% (п.1.5 та п. 2.1.1.2.12 Договору). Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг Позичальником підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України. Відповідно до абз. 2 п. 2.1.1.2.5 Договору, сторони узгодили, що протягом строку кредиту розмір кредитного ліміту може бути змінений Банком в односторонньому порядку як в сторону збільшення, так і в сторону зменшення, на підставі аналізу кредитоспроможності Клієнта в рамках розміру, зазначеного у абз.1 цього пункту, та не потребує додаткового погодження із Клієнтом. Позичальник користувався кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняв операції, таким чином, згідно до Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, що затверджено Постановою НБУ 64 від 29.07.2022, Позичальник є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком. Позивач виконав умови договору та надав Позичальнику кредитну картку(-ки), кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту, що підтверджується випискою по рахунку. Позичальник користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом. Проте, припинив повертати Позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом з 06.07.2022, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою за рахунком. Таким чином, у зв`язку з порушенням зобов`язань Позичальником та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості станом на теперішній час заборгованість Позичальника становить 39306.15 грн. (заборгованість за тілом кредита). 25.12.2023 Позичальник помер, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть. Позивач не міг знати про місце заведення спадкової справи, оскільки спадкова справа апріорі може заводитись/відкриватись і у державного нотаріуса, і у будь якого приватного нотаріуса, за різними адресами місцезнаходження/робочого місця нотаріусів. На виконання вимог ст. 1281 ЦК України, 23.11.2024 Позивач направив претензію кредитора до Бердичівської державної нотаріальної контори, яка була перенаправлена до приватного нотаріуса Вовк Ганни Анатоліївни. 12.02.2025 Позивач додатково направив претензію до приватного нотаріуса Вовк Ганни Анатоліївни. 26.06.2025 Позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, з якого вперше дізнався , що спадкоємцем померлого Позичальника є Відповідач. 27.06.2025 Позивач додатково направив претензію на адресу Відповідача щодо сплати заборгованості за Договором. Проте, станом на теперішній час, заборгованість за Договором не погашена. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом Відповідач є спадкоємцем такого майна Позичальника: квартири номер [ADDRESS] . ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 13.10.2025 відкрито провадження у цивільній справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження із проведенням підготовчого засідання та повідомленням сторін. Ухвалою суду від 22.12.2025 закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви наполягав на її задоволенні. Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні визнали вимоги позовної заяви. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимогвідповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України, встановлено заборону односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, відповідач зобов`язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є простроченняневиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ч. 1 ст. 510 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконання з настанням цієї події. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання. Частиною першою ст. 625 ЦК Українипередбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою (стаття 608 ЦК України). Відповідно достатті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У випадку смерті боржника за кредитним договором його права і обов`язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу Суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі (пункт 5 статі1219, стаття1282 ЦК України). Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що у разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню нормистатті 1282 ЦК Українищодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду України від 17 квітня 2013 року в справі № 6-18цс13, від 8 квітня 2015 року в справі N 6-33цс15. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 608, 1218, 1219 ЦК України у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням. Згідно із ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За змістом ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину (ч. 3 ст. 1281 ЦК України). Частиною другою статті 1282 ЦК України встановлено, що вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Відповідно до ч. 1 ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом під час розгляду справи встановлено, що 17.07.2014 [PERSON] (далі - Позичальник) підписав заяву № б/н про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.04.2024. 23.11.2024 позивачем була направлена претензія кредитора до Бердичівської державної нотаріальної контори, яка була перенаправлена до приватного нотаріуса Вовк Г.А. 12.02.2025 позивач додатково направив претензію до приватного нотаріуса Вовк Г.А. Відповідно до спадкової справи № 58/2023, спадкоємицею померлого [PERSON] , яка звернулась із заявою про прийняття спадщини є [PERSON] . 26.06.2025 [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом. 27.06.2025 на адресу спадкоємця позивачем було направлено лист-претензію із пред`явленням відповідних вимог. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, долученого до позовної заяви, станом на 17.07.2025 заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором від 17.07.2014 становить 39306,15 грн, яка складає заборгованість за тілом кредиту. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із такого. Факт прийняття спадщини даними спадкоємицею після смерті [PERSON] підтверджується копією спадкової справи № № 58/2023. Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2019 року у справі №640/6274/16-ц, доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора, оскільки його відповідальність за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, станом на дату смерті позичальника його заборгованість перед банком за кредитним договором від 17.07.2014 становить 39306,15 грн, яка складає заборгованість за тілом кредиту. Проте станом на теперішній час заборгованість за договором не погашена. У постанові Верховного Суду у складі колегії судців Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц (провадження № 61-25487св18) вказано, що: «при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Враховуючи принцип змагальності цивільного процесу, який був закріплений у статті 60 ЦПК України 2004 року на час розгляду справи, та передбачав, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Тому висновки судів про відмову в позові з тих підстав, що позивачем не надано доказів, які підтверджують яке саме майно одержано спадкоємцями у спадщину та яка вартість цього майна, суперечать вимогам процесуального закону, оскільки суди безпідставно поклали обов`язок доказування наведених обставин на сторону позивача. Оскільки спадкодавець свої зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, отримані в кредит грошові кошти банку у визначений договором термін не повернув, у зв`язку з чим виникла заборгованість, тому із відповідачів як спадкоємців на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню зазначена заборгованість». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 листопада 2021 року у справі № 615/473/20 (провадження № 61-9358св21) зазначено, що: «одним із основних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, закріплений у статтях 12, 81 ЦПК України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ураховуючи предмет спору у зазначеній справі, до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1282 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна». За таких обставин, оскільки спадкоємиця прийняла спадщину з вимогами банку, які долучені до матеріалів спадкової справи у строк, передбачений ст. 1218 ЦК України, для повідомлення спадкоємців, визнала позов, суд дійшов висновку про задоволення позову. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved