Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовуються тими обставинами, що разом із відповідачем є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідач ніяким чином не піклується про сина, не надає жодної матеріальної допомоги внаслідок чого утворилася заборгованість зі сплати аліментів, не цікавиться розвитком сина, не цікавиться станом його здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною взагалі; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє Інтересу до внутрішнього світу дитини - створились умови, які шкодять інтересам дитини. У зв`язку із чим позивач просить позбавити батьківських прав Відповідача по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 серпня 2025 року у справі відкрито провадження в справі в порядку загального позовного провадження, по справі призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області суду від 09 вересня 2025 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали і пояснили, що відповідач останній раз бачив сина в 2019 році . З того часу відповідач проживає за кордоном, життям сина не цікавиться, не телефонує сину , не робить подарунків. Аліментів на утримання сина відповідач не платить . Адресу проживання відповідача за кордоном позивачка не знає, перешкод відповідачу у вихованні сина та спілкуванні відповідача з сином не створювала. Представник третьої особи в судовому засіданні підтримав подання органу опіки і піклування про позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідач в судове засідання не з`явився. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін фіксація судового розгляду з застосуванням технічного засобу не здійснювалась. Вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Кам`янець-Подільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №834 від 13 лютого 2018 року. Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 вересня 2017 року по справі №676/3916/17 шлюб між Позивачем та Відповідачем розірвано. Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 вересня 2018 року з Відповідача на користь Позивачки стягуються аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1200,00 грн., щомісячно, з 11.06.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, які підлягають індексації згідно закону. Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2022 року з Відповідача на користь Позивачки стягнуто пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 47 516,00 грн. Відповідно до довідки про наявність заборгованості зі сплатою аліментів № 251-43/81039 від 01.07.2025 року , виданої Вдділом державної виконавчої служби у місті Кам`янець-Подільському Кам`янець-Подільського району Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), вбачається, що у відповідача заборгованість становить 96 676 грн.50 коп. З копії довідки № 02-22/134 від 13.06.2025 року виданої Кам`янець-Подільським ліцеєм № 13, з якої вбачається, що [PERSON] навчається з 01.09.2020 року у Кам`янець-Подільському ліцеї № 13. Лише мати відвідує батьківські збори, цікавиться шкільним життям хлопчика. Мати хлопчика активно комунікує з вчителями, класним керівником, долучається до громадського життя класу та закладу. З висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (затвердженого рішенням Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради служба у справах дітей №972 від 19 листопада 2025 року) вбачається, що батько [PERSON] перебуває за межами України, місце свого проживання не повідомляє. Він злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню сина. Згідно з пунктом 5 ст. 19 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] - відносно малолітнього сина - [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною 7 ст. 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установленихКонституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII(далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. В абзаці 2 пункту 16 Постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи викладене, як безспірно встановлено, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, а саме: не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не допомагає їй матеріально, не цікавиться її здоров`ям, навчанням та виховання, не спілкується з нею без будь-яких перешкод та причин для цього. Відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів, що йому чиняться будь-які перешкоди у спілкуванні з сином, і таким чином він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а тому, суд приходить до [PERSON] , [INFO] . На підставі викладеного та

Outcome: approved