Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: АТ «Акцент-Банк» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 10.04.2017 [PERSON] приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку. На підставі вказаної анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на її банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. АТ «А-БАНК» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит відповідно до умов кредитного договору. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував. Відповідач не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 09.10.2025 має заборгованість у розмірі 95656,06 грн, яка складається із: 67688,27грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 27967,79 грн загальний залишок заборгованості за відсотками. Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив. Стислий виклад позиції сторін: Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві. Просить стягнути в користь АТ «Акцент-Банк» з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 10.04.2017 сумі 95656,06 грн, яка складається із: 67688,27грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 27967,79 грн загальний залишок заборгованості за відсотками та стягнути сплачені судові витрати по справі в сумі 2422,40коп. Не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про час і місце слухання справи повідомлялась завчасно належним чином, рекомендованою кореспонденцією, шляхом надіслання судових викликів на електронну адресу, та у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомила, заяви про слухання справи у її відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13.10.2025 відкрито провадження по даній справі. Постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Станом на день винесення рішення відповідач не скористалась процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Фактичні обставини справи, встановлені судом: Судом встановлено, що 10.04.2017 між АТ «А-Банк та [PERSON] укладено кредитний договір б/н шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. (а.с. 9). В Анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також те, що він ознайомлений та згодний з умовами вказаного договору. Вказані Умови та Правила надання банківських послуг, а також Тарифи підпису позичальника (відповідача) не містять. Відповідно до умов кредитного договору [PERSON] було надано в розпорядження кредитні кошти у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 46,8 на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до довідки АТ "А-Банк" [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] та видано наступні картки та видано наступні картки : № [NUMBER] строком дії до грудня місяця 2031 року ; № [NUMBER] строком дії до грудня місяця 2031; № 5169157302793801 строком дії до вересня місяця 2020 року; № [NUMBER] строком дії до березня місяця 2022 року; № [NUMBER] строком дії до червня місяця 2022 року ; Відповідно до виписки по картковому рахунку [PERSON] активно користується користувалася кредитними коштами. З довідки за лімітами, наданої АТ «Акцент-Банк» за період з 10.04.2017 по 09.10.2025 року вбачається, що 10.04.2017року клієнтом встановлено кредитний ліміт, 15.03.2024 року банком кредитний ліміт збільшено до 35000,00 грн.,15.07.2024року банком було збільшено кредитний ліміт до 70000,00 грн., а 25.09.2024 клієнтом зменшено кредитний ліміт до 67700,00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від10.04.2017 року заборгованість [PERSON] станом на 09.10.2025 року складає 95656,06 грн, яка складається з наступного: 67688.27 57198,72 грн заборгованість за тілом кредитом; 27967,79 грн заборгованість по відсоткам за користуванням кредитом. Крім того, наявна банківська виписка по рахунку № [NUMBER] , відкритого на ім`я [PERSON] , за період з 19.10.2017 по 01.10.2025 року, яка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012р №578/5, згідно якого до таких первинних документів віднесені, зокрема виписки банків, корінці квитанцій і касових чекових книжок, повідомлення банків, касові й банківські документи. За вказаною випискою вбачається рух коштів по вказаному рахунку; сума витрат складає 120750,72 грн, сума зарахувань 25567,62 грн, сума комісій 2693,32 грн, сума кешбеку 8,91 грн, останній платіж здійснено 01.11.2024 року. Також, із вказаної виписки вбачається, що в розмір заборгованості [PERSON] враховувались списання відсотків, комісії за користування кредитними коштами, комісії за обслуговування. Позивач посилається на , що у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 09.10.2025 має заборгованість у розмірі 95656,06 грн, яка складається із: 67688,27грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 27967,79 грн загальний залишок заборгованості за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості за наданим кредитом б/н від 09.02. 2017р Перевіривши розрахунок заборгованості за договором б/н від 10.04.2017 року та виписку по рахунку за період з 19.10.2017 по 01.10.2025 року, не враховуючи врахування позивачем сум списаних відсотків за користування кредитом, судом встановлено, що сума витрат відповідача складає 67688, 27 грн, сума зарахувань 25567,62 грн Вказане позивачем не заперечується. Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права: Щодо кредитного договору, укладеного між сторонами Відповідно до ч.ч.1 і 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст..ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). гідно з ч.1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом ч.2 ст.1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав у борг позичальник), стягнути заборгованість за процентами. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги у цій частині, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ "Акцент-Банк", як невід`ємні частини спірного договору. Витягом з Умов та правил надання батьківських послуг в АТ "Акцент-Банк", що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначено, зокрема: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування. При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов та Правил розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ "Акцент-Банк", а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16 цс 15) і не спростовано позивачем при розгляді цієї справи. Суд враховує те, що, як вже було зазначено, вказані Умови та Правила надання банківських послуг, які разом з Тарифами відповідачем не підписані, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви. Суд вважає, що в цьому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст.634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг в АТ "Акцент-Банк", що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим банком, тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов та Правил у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. З урахуванням наведеного суд виходить з того, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме доданий до позовної заяви витяг з Умов, які надав банк, відповідач розумів та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи Заяву-нкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ "Акцент-Банк". А тому суд дійшов висновку про те, що надані позивачем Витяг з Тарифів, Умови та правила надання банківських послуг не можна вважати складовими укладеного кредитного договору. Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, яка, вважаючи за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше ухваленому судовому рішенні Верховного Суду України, зробила такий значений висновок щодо застосування відповідних норм права у правовідносинах, за яких кредитний договір укладено шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином, з урахуванням вказаного висновку Великої Палати Верховного Суду, зробленого у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, на підставі ч.ч.1 і 2 ст.207, ст.ст.626, 628, ч.1 ст.638, ст.ст.1048, 1049, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що вказані Умови та Правила надання банківських послуг, які разом з Тарифами відповідачем не підписані, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви, що у цій справі між сторонами був укладений кредитний договір, який не містить строку повернення кредиту, не містить зазначення про розмір процентної ставки, відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. У цій справі встановлено на підставі наданої позивачем Анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в АТ "Акцент-Банк" від 10.04.2017 року, що відповідач [PERSON] уклала з позивачем АТ "Акцент-Банк" кредитний договір, складовими якого є Анкета-заява від 10.04.2017 року, відповідач оформила платіжну картку та отримав кредитні кошти. Факт отримання та користування кредитними коштами підтверджується Випискою за договором б/н, укладеним з відповідачем, та Розрахунком заборгованості. Щодо розміру кредитної заборгованості Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя статті 1054 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України "Про споживче кредитування" в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору (25.01.2019 року) кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. Згідно з ч.2 ст.9 вказаного Закону в зазначеній редакції до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. За ст.13 вказаного Закону в зазначеній редакції договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця Тлумачення вказаних норм свідчить, що: під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Як встановлено, Умови та правила надання банківських послуг в АТ "Акцент-Банк" не є складовими частинами укладеного між сторонами кредитного договору. У Заяві позичальника процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Відтак, відсутні правові підстави для стягнення з позичальника на користь банку заборгованості за відсотками (нарахованими та простроченими). Враховуючи наведене суд дійшов висновку про відмову у стягненні вказаної складової кредитної заборгованості, а саме заборгованості по процентах в сумі 27967,79грн Щодо вимоги про стягнення тіла кредиту суд виходитбь з наступного : Згідно правового висновку Верховного Суду, висловленого у постанові від 08.07.2020 року у справі № 464/4985/15-ц, "твердження заявника про те, що позивач не надав належних доказів на підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором є неспроможними, оскільки в матеріалах справи, серед інших письмових доказів, наявний розширений розрахунок заборгованості станом на 09.10.2025 року, який містить детальний розпис нарахованої заборгованості, як поточної так і простроченої, відповідно до графіку погашення кредиту, з вказівкою на щомісячні платежі, дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом та дати здійснення платежів позичальником. Доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, [PERSON] не надала". У постанові від 09.08.2023 року у справі справа № 266/4900/21 Верховний Суд зазначив, що "по своїй суті розрахунок заборгованості не є доказом (зокрема письмовим) у розумінні статей 76, 95 ЦПК України, а є результатом вчинення арифметичних дій стороною, тоді як саме виписки за рахунками позичальника можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором, тобто слугувати підтвердженням правильності проведених стороною в такому розрахунку арифметичних дій". На обґрунтування своїх позовних вимог позивач надав Розрахунок заборгованості та Виписку по рахунку, яка має статус первинного документу. Розрахунок заборгованості містить детальний розпис нарахованої заборгованості, відповідно до графіку погашення кредиту, з вказівкою на щомісячні платежі, дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом та дати здійснення платежів позичальником. На спростування вказаної заборгованості відповідачем свого контррозрахунку не надано. Суд враховуючи встановлені обставини дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача залишок суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 42120,65 грн, розрахованої як різниця від суми витрат (67688, 27 грн та суми зарахувань (25567,62 грн ), обґрунтовано виходить з того, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку (кредитору) не повернуті, а тому відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України кредитор має право вимагати виконання боржником обов`язку в будь-який час. Судом не можуть бути прийняті до уваги посилання позивача на те, що відповідач в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку підтвердив під розпис факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до них, викладеними на сайті Банку. При цьому суд враховує те, що, як вже було зазначено, вказані Умови та Правила надання банківських послуг, які разом з Тарифами відповідачем не підписані, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви. Також підлягають залишенню поза увагою й посилання позивача те, що , що позичальник повинен сплачувати процентну ставку, адже він отримав кредитну картку та скористався кредитними коштами, тобто він погодився з умовами, що діяли на момент зняття коштів. Також, на думку скаржника, посилання на постанову Верховного Суду від 03.07.2019 року по справі №342/180/17 в частині відмови у стягненні процентів жодним чином не обґрунтовано, оскільки в справі №342/180/17 розглядався випадок, коли Тарифи Банку не було підписано боржником, а в цій справі до матеріалів додано не тільки Тарифи із сайту Банку (як зазначив суд). Таким чином, встановивши, що [PERSON] не виконує належним чином зобов`язання з повернення кредиту суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованості за наданим кредитом в сумі 42120,65 грн. . У задоволенні позовних вимог про стягнення відлсотків за наданим кредитом необхідно відмовити. Щодо розподілу судових витрат. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір позивачем сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2422,40 грн, що підтверджується платіжним дорученням №6005315514663 від 09.10.2025. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, в сумі 1666,58 грн судового збору. Висновки суду: Враховуючи викладене, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог АТ «Акцент-Банк» та з [PERSON] необхідно стягнути на користь АТ "А-БАНК" заборгованість за кредитним договором № б/н від 09.10.2017 року у розмірі 42120,65 грн, розрахованої як різниця від суми витрат (67688, 27 грн та суми зарахувань (25567,62 грн ),станом на 09.10.2025 року. У задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по відсотках за кредитом в сумі в 27967,79грн. На підставі ст.ст. 207, 526, 626, 628, 638, 639, 1048, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 3, 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію»,

Outcome: approved