Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Маринюк С.О. звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , Славутського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Міністерства оборони України про визнання батьківства. В обґрунтування позовних вимог вказала, що вона [PERSON] , [INFO] з [PERSON] , [INFO] , проживали разом однією сім`єю без укладення шлюбу. [INFO] у них народився син [PERSON] , батько [PERSON] в свідоцтві про народження [PERSON] записаний батьком. Згодом [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , але з об`єктивних причин відомості про батька до актового запису про народження [PERSON] були записані у відповідності до ч.1 ст.135 СК України, за вказівкою матері. Надалі [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , але з об`єктивних причин відомості про батька до актового запису про народження [PERSON] також були записані у відповідності до ч.1 ст.135 СК України, за вказівкою матері. Позивачка вказує, що батьком дітей [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] , він проживав разом із заявницею протягом тривалого часу, в тому числі і за 10 місяців до народження дітей, але відомості про батька записані зі слів матері, та в графі батько вказано ім`я та по батькові [PERSON] , змінено лише прізвище. 12.01.2025 року [PERSON] був мобілізований на військову службу. 19.09.2025 року сім`я позивачки отримала сповіщення про те, що солдат [PERSON] зник безвісти. На теперішній час позивачка бажає підтвердити батьківство [PERSON] для отримання дітьми пільг, які передбачені чинним законодавством для членів сім`ї осіб зниклих безвісти за особливих обставин, тому звертається з даною заявою до суду. Просили суд встановити батьківство [PERSON] , [INFO] , громадянина України відносно дитини [PERSON] , [INFO] , який народився у [PERSON] , [INFO] . Встановити батьківство [PERSON] , [INFO] , громадянина України стосовно дитини [PERSON] , [INFO] , який народився у [PERSON] , [INFO] . Внести зміни до актового запису № 12 від 17.10.2008 року, складеного виконавчим комітетом Довжківської сільської ради Славутського району Хмельницької області про народження дитини [PERSON] , [INFO] , вказавши в графі відомості про батька - [PERSON] , [INFO] , громадянина України, РНОКПП [NUMBER] , зазначивши прізвище дитини « [PERSON] ». Внести зміни до актового запису № 11 від 28.09.2010 року, складеного виконавчим комітетом Довжківської сільської ради Славутського району Хмельницької області, про народження дитини [PERSON] , [INFO] , вказааши в графі відомості про батька - [PERSON] , [INFO] , громадянина України, РНОКПП [NUMBER] , зазначивши прізвище дитини « [PERSON] ». Ухвалою судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 листопада 2025 року вказана позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Славутського міськрайонного суду від 19 грудня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. Позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Маринюк С.О. у судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов визнала повністю, зазначивши, що її син [PERSON] проживав із позивачкою з 2008 року в м. Славута з нею в квартирі, у них народився син [PERSON] , потім з 2011 року вони переїхали проживати у с. Рівки, де проживали у фактичних шлюбних відносинах до мобілізації сина. За цей час у них народився син [PERSON] , [PERSON] визнавав батьківство по відношенню до дітей - [PERSON] та [PERSON] , займався їх вихованням, утримував їх. Їй було відомо, що у [PERSON] та [PERSON] прізвище [PERSON] , а не [PERSON] , проте її син не пояснював, чому він не вказаний батьком своїх дітей у свідоцтвах про народження дітей. [PERSON] постійно проживав однією сім`єю із [PERSON] та дітьми. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Представник Славутського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України подав до суду клопотання про розгляд справи без присутності представника, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Представник Міністерства оборони України подав до суду відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що згідно позову, відповідачем у даній справі зазначено Міністерство оборони України, проте зміст позовних вимог до Міноборони не конкретизовано, позовна заява не містить жодних відомостей про наявність протиправних дій, протиправної бездіяльності, не містить відомостей про порушення, не визнання чи оспорювання прав, свобод, інтересів позивача Міністерством оборони України. Просив закрити провадження у справі в частині позовних вимог до Міністерства оборони України, відмовити у задоволенні позову в частині встановлення батьківства у зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів. Суд, заслухавши вступні слова учасників справи, покази свідків, дослідивши докази у справі в їх сукупності, оцінивши їх відповідно до ст. 89 ЦПК України, приходить до висновку про підставність позову. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , у графі «батько» зазначений [PERSON] , у графі «мати» зазначена [PERSON] , про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00053753408 від 23.09.2025 року та повторне свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Запис про батька дитини вчинений на підставі ч. 1 ст. 135 СК України зі слів матері. [PERSON] народився [INFO] , у графі «батько» зазначений [PERSON] , у графі «мати» зазначена [PERSON] , про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00053753560 від 23.09.2025 року та свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Запис про батька дитини вчинений на підставі ч. 1 ст. 135 СК України зі слів матері. Відповідно до довідки № 433 від 22.09.2025 року, виданої Ганнопільською сільською радою, [PERSON] проживає з 2011 року за адресою : [ADDRESS] без реєстрації з сім`єю: [PERSON] , [INFO] - співмешканець; сини - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до сповіщення № 1/491, надісланого [PERSON] , її син [PERSON] , [INFO] , який проходить військову службу по мобілізації, 08.09.2025 року зник безвісти під час виконання бойового завдання в районі н.п. Шахове Покровського району Донецької області. 20 вересня 2025 року внесено відомості до ЄРДР за № 12025244000001741 за заявою [PERSON] про те, що її цивільний чоловік [PERSON] , військовослужбовець в/ч [NUMBER] , з 08.09.2025 року не виходить на зв`язок. З характеристик учнів 9 та 11 класу Великоскнитського ліцею Ганнопільської сільської ради [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , 2008 року народження, складених директором ліцею слідує, що батько дітей - [PERSON] брав активну участь у їх шкільному житті, цікавився навчанням, поведінкою та успіхами дітей, відповідально виконував свої батьківські обов`язки. Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст. 122 СК України (коли батьки перебувають у шлюбі між собою) та ст. 125 СК України (батьки якої не перебувають у шлюбі між собою) цього Кодексу. Правилами статті 125 СК України передбачено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини; якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Частиною першою статті 126 СК України визначено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Положеннями статті 135 СК України встановлено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно зі статтею 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Статті 49, 206 ЦПК України визначають право відповідача визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до положень частини першої статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідачка [PERSON] позов визнала повністю, підтвердила, що її син [PERSON] відповідач у справі, дійсно проживав разом із [PERSON] однією сім`єю з 2008 року до цього часу. В них народилась сини: [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] вважав їх своїми синами, а вона - онуками. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судовому засіданні підтвердили, що [PERSON] проживав разом із позивачкою в с. Рівки з 2011 року, у них народилися діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Він визнавав батьківство по відношенню до дітей - [PERSON] та [PERSON] , діти дуже схожі на батька. [PERSON] займався вихованням та утриманням дітей, разом з ними він ремонтував мотоцикл, машину, пас корів у селі. Мав наміри зареєструвати шлюб із [PERSON] , коли прийде у відпустку, та зареєструвати своє батьківство по відношенню до дітей - [PERSON] та [PERSON] . Ні у кого у селі не було сумнівів, що [PERSON] не є батьком [PERSON] та [PERSON] , бо родина постійно проживала разом і виховувала дітей. [PERSON] приймав активну участь у житті дітей, приходив до дитячого садочку, який відвідували його діти, допомагав лагодити дитячі майданчики. Судом під час судового розгляду оглянуті фотосвітлини, на яких зображені позивачка та [PERSON] , а також їх діти у родинному колі, у різні періоди їх життя, а також під час проходження реабілітації [PERSON] у період проходження ним військової служби у ЗСУ. Відповідач [PERSON] , незважаючи на статус безвісно зниклого за особливих обставин, відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», має всі права, гарантовані Конституцією та законами України, а отже є належним відповідачем у справі. Касаційний суд зауважував, що оскільки законодавець врегулював відносини і передбачив, що факт смерті встановлюється в окремому провадженні, якщо запис про батька дитини у книзі записів народжень здійснено за вказівкою матері та настала смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення його померлим. Натомість у разі зникнення особи безвісти за особливими обставинами застосовується конструкція позову про визнання батьківства (стаття 128 СК України) (див. ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2025 року в справі № 208/15131/24 (провадження № 61-4091ск25)). Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина друга статті 24 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. У п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів`судам роз`яснено, що рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням того, що жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Провадження стосовно встановлення батьківства або його оспорювання стосується «приватного життя» за статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке охоплює важливі аспекти особистої ідентичності. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері. Рішення щодо встановлення факту батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах реєстрації актів цивільного стану (постанови Верховного Суду від 13 вересня 2023 року в справі № 552/4291/22 (провадження № 61-6451св23), від 31 січня 2024 року в справі № 752/13549/22 (провадження № 61-10510св23)). Зміст статті 130 СК України свідчить, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи може бути підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку. Разом з тим, підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України, які мають оцінюватися в їх сукупності (постанова Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 (провадження № 61-16732св19)). Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Міфсуд проти Мальти» (Mifsud v. Malta, заява № 62257/15, рішення набуло статусу остаточного 29 квітня 2019 року) звертав увагу, що хоча найважливіше завдання статті 8 Конвенції - це захист особи від довільних дій державних органів, можуть також існувати позитивні зобов`язання, пов`язані з ефективною «повагою» до приватного чи сімейного життя. Ці позитивні зобов`язання можуть передбачати вжиття заходів, спрямованих на забезпечення поваги до приватного життя, навіть у сфері міжособистісних стосунків людей (див. справу «Мікулич проти Хорватії» (Mikulic v. Croatia, № 53176/99) та справу «С. Х. та інші проти Австрії» (S.H. and Others v. Austria), № 57813/00). Враховуючи надані суду беззаперечні докази, суд вважає доведеним факт батьківства [PERSON] щодо дітей - [PERSON] та [PERSON] , що є підставою для визнання [PERSON] , який на даний час вважається зниклим безвісти за особливих обставин, батьком дітей - [PERSON] та [PERSON] та внесення змін до актових записів про їх народження, зміни їх прізвища на " [PERSON] ". З цих підстав позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved