Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Представник ТОВ «СВЕА ФІНАНС» звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 05.12.2022між товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №7663938.Відповідно до умов якого, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перерахувало грошові кошти в сумі 10000,00 грн на їїкартковий рахунок, зі сплатою процентів за користуванням кредитом, на строк 15днів. 11.07.2023ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» уклали Договір факторингу № 01.02-36/23, відповідно до умов якого право вимоги за договором позики №7663938 від 05.12.2022 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «СвеаФінанс» в розмірі28563,60 грн, з яких 10000,00 грн. - сума заборгованості за основним боргом, 18563,60 грн. - сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом, оскільки [PERSON] кредит та відсотки за кредитом не сплатила, у зв`язку з чим позивач звертається до суду з даним позовом про стягнення боргу та сплаченого судового збору. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 30.07.2025прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 03.09.2025. 03 вересня 2025 року в судове засідання відповідач не з`явилася. Подала письмове клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із захворюванням рото вірусною ініфекцією. Доказів причин неявки суду не надала. Ухвалою суду від 03.09.2025 відкладено розгляд справи до 21.10.2025. 21 жовтня 2025 року в судове засідання відповідач не з`явилася. Ухвалою суду від 21.10.2025 відкладено розгляд справи до 14.11.2025. 14.11.2025 в судове засідання відповідач не з`явилася. Подала письмове клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із відрядженням. Ухвалою суду від 14.11.2025 відкладено розгляд справи до 12.01.2026. 12.01.2026 в судове засідання відповідач не з`явилася. Подала письмове клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із відрядженням. 12.01.2026 справу знято з розгляду у зв`язку з відпусткою судді до 19.02.2026. 19.02.2026 відповідач в судове засідання не з`явилась. Подала письмове клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою (ГРВ). Доказів перебування на лікарняному суду не надала. В судове засідання представник позивача також не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Проте згідно позовної заяви просили розгляд справи проводити без їх участі. Позовні вимоги підтримують, просять суд їх задовольнити. Потрібно розмежовувати зловживання процесуальними правами та зловживання матеріальними (цивільними) правами. Вказані правові конструкції відрізняються як по суті, так і за правовими наслідки щодо їх застосування судом. При зловживанні процесуальними правами суд має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання, позов, чи застосувати інші заходи процесуального примусу. Натомість правовим наслідком зловживання матеріальними (цивільними) правами може бути, зокрема, відмова у захисті цивільного права та інтересу, тобто відмова в позові (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 червня 2020 року в справі № 318/89/18 (провадження № 61-128св19), постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19 лютого 2021 року в справі № 904/2979/20, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року в справі № 757/30424/18 (провадження № 61-993св20), постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 серпня 2023 року у справі № 932/4154/22 (провадження № 61-10679св22), постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 квітня 2024 року в справі № 686/16569/22 (провадження № 61-1306св23)). Процесуальному праву притаманний принцип процесуальної доброї совісті (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2024 року в справі № 229/7156/19 (провадження № 61-4283св24)). Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення (пункт 3 частини другої статті 44 ЦПК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 199/6713/14-ц (провадження № 14-92цс19) зазначено, що: "учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України). Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України). За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним. З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 44 ЦПК України". Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (частина третя статті 44 ЦПК України). Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (частина четверта статті 44 ЦПК України). У даній справі відповідач в судове засідання не з`являється та перед кожним судовим засіданням заявляє клопотання про відкладення, у переважній більшості випадків не надаючи доказів причин неявки до суду, в результаті чого вже протягом шести місмяців не розглянуто справу по суті. За таких обставин, з урахуванням процесуальної поведінки [PERSON] (систематичне подання заяв про безпідставне відкладення розгляду справи, неявка в судові засідання), судкваліфікує такі дії як прояв небажання сприяти виконанню завдання цивільного судочинства та зловживання процесуальними правами. За таких обставин справа підлягає розгляду за матеріалами цивільного позову. Відповідно до ч.2 ст.247ЦПКУкраїни у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 05.12.2022 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] уклали позики №7663938(на умовах повернення позики в кінці строку позики) шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до розділу 1 договору, банк надав [PERSON] кредит у розмірі 10000,00 грн. для власних потреб строком на 15 днів. Крім того, позивачем додано наданий паспорт споживчого кредиту, в якому вказаний передбачений порядок та умови погашення кредиту, строк дії договору, розмір процентної ставки, порядок погашення заборгованості за кредитом, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків та інших витрат, де [PERSON] власним підписом 05.12.2022 підтвердила, що ознайомлена з фінансовими умовами вказаного кредитного договору (а.с.9-11, 13-14). Позичальник, після ознайомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою) у формі Договору позики, який містить усі істотні умови, і маючи технічну можливість відмовитися від підписання договору, виразив однозначну згоду із умовами договору шляхом натискання відповідної кнопки в ІТС Первісного кредитора. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» направило [PERSON] через телекомунікаційну систему на вказаний ним номер телефону [NUMBER] одноразовий ідентифікатор Y231t5ks2a, який боржником було 05.12.2022 введено/відправлено первісному кредитору у відповідному розділі ІТС, чим він прийняв (акцептував) пропозицію (оферту) щодо укладання Договору, на умовах визначених офертою. Згідно з п. 1 Договору позики, за цим Договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцеві плату (Проценти) від суми позики. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за Договором виконало та надало позичальнику обумовлені грошові кошти на карту № [NUMBER] . Відповідач [PERSON] не виконувала взяті на себе зобов`язання, чим допустила істотні порушення умов Договору, не повернувши кошти, які були їй надані у вигляді позики відповідно Договору, та не сплативши відсотки за користування позикою, що спричинило виникнення простроченої заборгованості, яка станом на дату звернення з даним позовом до суду становить 28563,60 грн, яка складається з 10000,00 грн - заборгованості за основним боргом; 18563,60 грн. - сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. На підтвердження виконання умов договору позивачем надано довідку від 20.02.2025 року видану ТОВ «ФК «Фінекспрес», про завершення наступної платіжної операції: 1. Дата 05.12.2022, 2. Номер платежу d33fcb52-452e-46d9-853a-43d24f032364. 3. Сума 10000.00 грн. 4. Отримувач [PERSON] - ЕПЗ номер [NUMBER] (а.с. 29). 11.07.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва - «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 01.02-36/23, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відступило свої права вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (а.с.31-34). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №7663938 від 05.12.2022 укладеним з [PERSON] , заборгованість за період з 05.12.2022 по 11.07.2023 становить 28563,60 грн з яких 10000,00 грн. - сума заборгованості за основним боргом, 18563,60 грн. - сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом(а.с. 26-27 зворот.). Так, згідно з ч. 1ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 ст. 639 ЦК України). Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно зіст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити борг, а також відсотки. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до частини 1статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи те, що [PERSON] отримала кредит, однак своїх зобов`язань щодо повернення кредитних коштів у повному обсязі не виконала, суд вважає за необхідне стягнути з неї заборгованість за указаним договором. Протягом розгляду цивільної справи відповідачка на підставі норм ст.ст.12,81 ЦПК України, не скористалася своїми процесуальними правами та не надала до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування в підтвердження своєчасного виконання своїх зобов`язань за укладеним кредитним договором, а відтак несе ризик настання наслідків, пов`язаних із не вчиненням відповідних процесуальних дій, в даному випадку - ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «СВЕА ФІНАНС» підлягають задоволенню, а саме з [PERSON] слід стягнути заборгованість за кредитним договором №7663938 від 05.12.2022 у загальному розмірі 28563,60 грн, в тому числі 10000,00 грн. - сума заборгованості за основним боргом, 18563,60 грн. - сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК Україниз відповідача на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2422,40 грн. На підставі вищевикладеного, керуючого ст.ст.2, 12, 13, 81, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 284, 352, 354-355, п.9, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд,

Outcome: approved