Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] і просить стягнути з відповідача на користь Головно управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області надмірну виплачену пенсію в розмірі 7327,07 грн. Також, позивач просить вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Позовні вимоги мотивовані тим, що пенсію позивачу було призначено пенсію з 31.01.2024 за принципом єдиної черги завдань та єдиної черги спеціалістів у лютому 2024. У вересні 2025 при проведенні перерахунку з 31.01.2024 було виявлено, що заявнику безпідставно встановлено підвищення відповідно до частини першої статті 29 Закону № 1058. У зв`язку із зазначеним, електронну пенсійну справу позивача було переглянуто та приведено у відповідність, а по особовому рахунку за період з 31.01.2024 по 30.09.2025 виникла переплата пенсії в розмірі 7327,07 грн. Кошти у вказаному розмірі виплачені відповідачу безпідставно. У зв`язку із наведенем позивач просить стягнути зайво виплачені кошти з відповідача. Ухвалою суду від 05.01.2026 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до слухання у відкритому судовому засіданні. Цією ухвалою учасникам справи визначено строк для подачі заяв по суті справи. Відповідач у встановлений термін відзиву на позов не подав. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надав до суду заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явився подав до суду заяву, в якій просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки з його боку не було жодних протиправних дій щодо набуття зайвих коштів пенсії в тому числі і рахункової помилки. Тому, на думку відповідача, відповідно до ст.. 1215 ЦК України такі кошти не підлягають поверненню як безпідставно набуті. Розглянувши додані до позовної заяви документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та з 31.01.2024 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058). Відповідно до частини першої статті 29 Закону № 1058 особі, яка набула право на пенсію за віком відповідно до цього Закону, але після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, виявила бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку, пенсія за віком призначається з урахуванням страхового стажу на день звернення за призначенням пенсії з підвищенням розміру пенсії за віком, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, на такий відсоток: на 0,5% - за кожний повний місяць страхового стажу, починаючи з місяця, наступного за місяцем досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк до 60 місяців. Оскільки позивач отримував пенсію від органів Пенсійного фонду російської федерації, право на підвищення згідно вказаних положень відсутнє. Пенсію позивачу було призначено з 31.01.2024 за принципом єдиної черги завдань та єдиної черги спеціалістів у лютому 2024. При проведенні перерахунку органами пенсійного фонду з 31.01.2024 було виявлено, що [PERSON] безпідставно встановлено підвищення відповідно до частини першої статті 29 Закону № 1058. У зв`язку із зазначеним, електронну пенсійну справу позивача було переглянуто та приведено у відповідність, а по особовому рахунку за період з 31.01.2024 по 30.09.2025 виникла переплата пенсії в розмірі 7327,07 грн. Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області надсилало відповідачу лист з пропозицією добровільно повернути переплату пенсії, але відповідач добровільно кошти не повернув. Надаючи правову оцінку обставинам справи суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону № 1058 суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Згідно статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Зі змісту наведених вище норм Закону № 1058-IV вбачається, що відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе лише за двох умов зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних (постанова КАС ВС № 260/4933/21 від 19.05.2023 року) Суд проаналізувавши матеріали справи, зважає на те, що у даному випадку не має місце саме недобросовісність набувача: кошти нараховано Головним управлінням та виплачено через власну помилку, що не може мати наслідком стягнення з відповідача надмірно виплаченої йому пенсії. З огляду на наведене, а саме добросовісну поведінку відповідача, а також те, що нарахування відповідачу зайвої пенсії сталося з вини органів пенсійного фонду, про що позивач зазначає в позовній заяві, така переплата не була наслідком неповідомлення відповідачем обставин, від яких залежить виплата йому пенсії, том суд приходить до висновку, що позовні вимоги Головного управління пенсійного фонду України є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed