Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом у якому просить стягнути з [PERSON] кошти у розмірі 54 942,04 грн. та судові витрати. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.03.2024 о 14 год. 35 хв. на бульварі Міхновського в напрямку мосту Патона з вини водія [PERSON] , який керував автомобілем «КІА», д.н.з. [NUMBER] сталася дорожньо-транспортна пригода. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 22.05.2024, [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль «Порш», д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , що був забезпечений полісом ПрАТ «СК «ПЗУ Україна». Також вказано, що станом на день дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач зазначає, що у зв`язку із відсутністю у [PERSON] чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, Моторним (транспортним) страховим бюро України на користь потерпілого було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 53 362,04 грн. Крім цього, Моторним (транспортним) страховим бюро України було понесено витрати на залучення спеціаліста з визначення вартості завданого матеріального збитку у розмірі 1 580 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08.05.2025 відкрите провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Відповідачу був встановлений строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі була направлена відповідачу за адресою його місця проживання та повернута до суду без вручення з довідкою АТ «Укрпошта» про закінчення терміну зберігання. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. За таких обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що 10.03.2024 о 14 год. 35 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем «КІА», д.н.з. [NUMBER] , в м. Києві по бул. Міхновського в напрямку мосту Патона, під час руху не врахував дорожньої обстановки та не дотримавшись безпечної дистанції скоїв зіткнення з автомобілем «Порш», д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Печерського районного суду м. Києва від 22.05.2024 у справі № 757/14942/24. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Позивач зазначає, що на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на підтвердження чого надано роздруківку з сервісу перевірки чинності полісу внутрішнього страхування відносно автомобіля з державним номерним знаком [NUMBER] . 16 березня 2024 року [PERSON] , як власник пошкодженого автомобіля звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 3768 від 18.04.2024, складеного ФОП [PERSON] , вартість матеріального збитку на момент події, заподіяної власнику автомобіля «Порш», д.н.з. [NUMBER] , становить 57 961,80 грн. Відповідно наказу Моторного (транспортного) страхового бюро України № 3.1/15081 від 12.08.2024 та довідки № 1 від 08.08.2024 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, розмір страхового відшкодування належний до виплати [PERSON] складає 53 362,04 грн. 12 серпня 2024 року Моторним (транспортним) страховим бюро України на користь [PERSON] на підставі наказу № 3.1/15081 від 12.08.2024 здійснено регламенту виплату в сумі 53 362,04 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 924741 від 12.08.2024. З матеріалів справи убачається, що договірних зобов`язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало. Нормами ст. 11 ЦК України, передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснює регламентну виплату на умовах, визначених цим Законом, у разі заподіяння шкоди на території України транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, та майну, яке перебувало в ньому. Отже, МТСБУ виконало покладений на нього Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. За таких обставин, суд вважає, що Моторно (транспортне) страхове бюро України правомірно пред`явило вимоги до [PERSON] , як особи винної у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 10.03.2024, про відшкодування суми сплачених коштів, пов`язаних з виплатою власнику пошкодженого транспортного засобу «Порш», д.н.з. [NUMBER] , регламентної виплати в розмірі 53 362,04 грн. Положеннями частини 1 статті 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після здійснення регламентної виплати має право зворотної вимоги до особи, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду, керуючи транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або особи, яка відповідно до закону несе цивільну відповідальність за заподіяну шкоду. За заявленими вимогами позивач також просить стягнути з відповідача у відшкодування понесених витрат, витрати пов`язані із залученням експерта у розмірі 1 580 грн. За правилами частини 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. При цьому суд враховує наступні обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) має право для визначення (з`ясування) причин, обставин настання страхового випадку та визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, залучати своїх працівників або осіб, які здійснюють професійну оціночну діяльність відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні. Згідно матеріалів справи, позивачем були понесені витрати пов`язані з оплатою послуг експерта у справі № 101538 у розмірі 1 580 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 854029 від 24.04.2024. Разом з тим, положеннями ч. 1 ст. 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі заподіяння внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди майну потерпілої особи такій особі відшкодовуються матеріальні збитки, пов`язані з: 1) пошкодженням чи знищенням транспортного засобу потерпілої особи; 2) пошкодженням чи знищенням дороги, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; 3) пошкодженням чи знищенням іншого майна потерпілої особи, крім випадків, передбачених пунктом 6 частини першої статті 30 цього Закону; 4) проведенням робіт, необхідних для врятування потерпілих осіб внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; 5) пошкодженням транспортного засобу внаслідок його використання для доправлення потерпілої особи до закладу охорони здоров`я, у тому числі забрудненням салону такого транспортного засобу; 6) доставкою (транспортуванням), зокрема з використанням спеціального автомобіля-евакуатора, пошкодженого транспортного засобу потерпілої особи з місця дорожньо-транспортної пригоди, якщо такий транспортний засіб не може рухатися самостійно. Отже, чинним законодавством не передбачено право страховика (МТСБУ) вимагати відшкодування вартості витрат на послуги аварійного комісара, у зв`язку з тим, що такі витрати страховика не є страховим відшкодуванням, а спрямовані на встановлення розміру збитків. Ці витрати належать до звичайної господарської діяльності страховика і не підлягають стягненню в порядку регресу з особи, яка відповідальна за спричинену шкоду, а тому суд не убачає підстав для відшкодування за рахунок відповідача [PERSON] витрат на послуги експерта в сумі 1 580 грн. в порядку регресу, тому відмовляє в задоволенні позову в цій частині. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У спростування зазначеного будь яких доказів відповідачем суду надано не було. З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, у зв`язку із чим з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача сплачена останнім регламентна виплата у розмірі 53 362,04 грн. Відповідно положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України також з відповідача на користь МТСБУ слід стягнути сплачений позивачем судовий збір в дохід держави у розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: partial