Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08.06.2004 між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від вказаного шлюбу сторони мають троє дітей, двоє з яких неповнолітні: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами фактично припиненні. Спільне життя у подружжя не склалося, позивачка та відповідач спільно не проживають, подружніх відносин не підтримують, тому позивачка просить суд розірвати шлюб між ними. В судове засідання позивака не з`явилася, попередньо подала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає причини неявки відповідача в судове засідання неповажними, визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.3ст. 211, ч.1ст.223, ч.1ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Згідно ст. 109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України, позов може бути задоволено, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, сторони уклали шлюб 08 серпня 2004 року, зареєстрований Бедриковецькою сільською радою Городоцького району Хмельницької області, актовий запис №2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від вказаного шлюбу у подружжя є троє дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . На даний час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені через непорозуміння, різні погляди на життя, відсутність спільних інтересів. Подружжя спільно не проживає, подружніх відносин не підтримує. Сім`я не може бути збережена та подальше спільне життя не можливо, позивач зазначає, що сім`я існує формально і вже не збережеться. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття кохання та поваги один до одного. Сім`я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд вважає можливим розглянути справу без присутності сторін, та вважає необхідним розірвати шлюб між сторонами. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги те, що відповідач з позивачкою не мешкають разом, що свідчить про відсутність у них бажання зберегти сім`ю, суд вважає, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved