Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

1. Описова частина Стислий виклад позицій учасників справи Виконавчий комітет Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, діючи як орган опіки та піклування (далі - позивачка) в інтересах малолітніх дітей - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] (далі - відповідачі) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання вказаних дітей аліментів у розмірі частки від доходів кожного з них, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, які просить стягнути на користь тієї особи, яка буде опікуном дітей. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідачі, як батьки малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , своїх батьківських обов`язків не виконують. Місцезнаходження відповідача [PERSON] взагалі не відоме, а відповідачка [PERSON] проживає в с. Котлярка Житомирського району Житомирської області. Шлюб між відповідачами розірваний. При цьому малолітня [PERSON] перебуває в КНП «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія», малолітня [PERSON] навчається в КЗ «Черешенський ліцей» на цілодобовому утриманні, а малолітня [PERSON] з 08 липня 2022 року перебуває в Республіці Польща разом з навчальним закладом КЗ «Городнянський ліцей». Відповідачі самоусунулися від виконання своїх батьківських обов`язків, з дітьми не проживають, матеріально їх не утримують, участі в житті та вихованні дітей не приймають. Малолітні діти відповідачів перебували на обліку дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах з 01 жовтня 2021 року по 29 серпня 2022 року через неналежне виконання відповідачами своїх батьківських обов`язків. За місцем проживання відповідачки умови для повноцінного проживання її дітей відсутні, остання забирати своїх дітей не бажає. Посилаючись на положення статей 164-166, 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позивачем порушується питання про позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їхніх дітей та стягнення аліментів на утримання останніх. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити повністю з підстав, вказаних у позові. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні в режимі відеоконференції висловилася проти задоволення позову відносно неї та просила не позбавляти її батьківських прав, при цьому визнала, що її діти не проживають разом з нею та утримуються у різних закладах, оскільки нею не створено належних умов для їх проживання. Також постійно під час судового розгляду заявляла про намір забрати до себе своїх дітей і стверджувала, що нею будуть створено всі умови для їх утримання. При цьому вона висловилася за задоволення позову в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча неодноразово викликався до суду належним чином, зокрема як шляхом надіслання повістки про виклик за адресою його проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, так і шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті Судової влади України. За таких обставин, відповідно до пункту 4 частини сьомої статті 128, статті 130 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду. При цьому останній заяв по суті справи та про розгляд справи без його участі до суду не подав. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та висловилася за їх задоволення, оскільки відповідачі постійно не виконують свої батьківські обов`язки. Також вказала, що рішенням виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради затверджено висновок про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їхніх дітей. Заяви та клопотання учасників справи Відповідачкою [PERSON] заявлялися клопотання про забезпечення участі у судовому розгляді в режимі відеоконференції, які судом було задоволено. Інших заяв та клопотань учасники справи до суду не подавали. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 13 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання та визначено відповідачам строк для подання відзиву на позов. Ухвалою суду від 11 листопада 2025 року закрито підготовче провадження у справі, яку призначено до судового розгляду по суті. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи Заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено, відповідачі є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 9-11). Наказами служби у справах дітей Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області №12 від 20 серпня 2021 року та №21 від 01 жовтня 2021 року малолітніх [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було взято на облік як дітей, що перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку з тим, що їх батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків (а.с. 16). Згідно довідки старости с. Буда-Вороб`ївська, виданої 25 серпня 2021 року, відповідач на час видачі даної довідки разом зі своїми дітьми не проживав і участі в їх вихованні не приймав (а.с. 17). З довідки начальника служби у справах дітей Зноб-Новгородської селищної ради Сумської області від 16 січня 2025 року вбачається, що відповідач [PERSON] в с. Очкине не проживає і місце його знаходження невідоме (а.с. 19). Новгород-Сіверським РВП ГУНП в Чернігівській області вживалися заходи щодо розшуку відповідача [PERSON] , однак це жодних результатів не дало (а.с. 20). З повідомлення служби у справах дітей Макарівської селищної ради Київської області від 21 серпня 2021 року вбачається, що відповідачка [PERSON] переїздила для проживання до с. Вітрівка Бучанського району Київської області, при цьому діти з нею на той час не проживала та були влаштовані до спеціалізованих закладів (а.с. 18). Згідно повідомлення служби у справах дітей Макарівської селищної ради від 28 лютого 2025 року відповідачка [PERSON] на час надання повідомлення змінила місце свого проживання та виїхала до с. Фасова, де проживала у кімнаті складського приміщення ТОВ «Карапуз», при цьому її доньки були влаштовані на цілодобове перебування до закладів Чернігівської обласної ради, при цьому [PERSON] не мала постійного місця проживання, часто змінювала місце проживання та співмешканців, з нею проводилися роз`яснювальні бесіди щодо повернення дітей, однак результатів це не дало, остання заходів щодо повернення дітей в її сім`ю не вживає, жодних умов для повноцінного проживання, виховання та розвитку дітей не створила (а.с. 18). Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області за позовом [PERSON] до [PERSON] їхній шлюб було розірвано (а.с 21-22). Згідно повідомлення КНП «Прилуцький будинок дитини «Надія» від 08 липня 2025 року у вказаному закладі з 09 вересня 2021 року виховується малолітня [PERSON] , за період перебування дитини у закладі батько дитину взагалі не відвідував, їй не телефонував, участі у вихованні та забезпеченні дитини не приймав, а матір дитини додому останню не забирала, при цьому періодично відвідувала її, привозила іграшки і солодощі (а.с. 23). Згідно повідомлення КЗ «Городнянський ліцей» Чернігівської обласної ради від 02 липня 2025 року у вказаний навчальний заклад з 28 травня 2021 року влаштована малолітня [PERSON] , за період її перебування у закладі батько дитину жодного разу не відвідував, не телефонував, життя, здоров`ям та успіхами дитини не цікавився. Матір дитини декілька разів провідувала [PERSON] , привозила солодощі, на зимові канікули 2021-2022 року забирала до себе, дзвонила вчителю, цікавилася успіхами доньки, одягу, взуття та шкільного приладдя дитині не передавала. З 08 липня 2022 року дитина разом з групою вихованців переміщено до Республіки Польща. Матір телефонувала [PERSON] , однак від пропозиції забрати доньку до себе відмовилася, мотивуючи це тим, що у неї немає можливості (а.с. 24). Згідно характеристики, наданої КЗ «Черешенський ліцей» Чернігівської обласної ради на малолітню [PERSON] , остання навчається у даному ліцеї з 14 листопада 2024 року. За час перебування дитини у ліцеї батьки жодного разу її не відвідували, не забирали на канікули та вихідні дні. Дитина періодично телефонує своїй матері (а.с. 25). Службою у справах дітей Попільнянської селищної ради 22 вересня 2025 року та 02 лютого 2026 року здійснювалося обстеження умов проживання відповідачки за адресою: [ADDRESS] , під час яких встановлено, що в будинку, в якому проживає відповідачка, лише одна кімната опалюється, температурний режим не відповідає нормі. Там облаштовано лише одне місце для новонародженої дитини відповідачки, для інших дітей місця не обладнані, в будинку відсутні одяг та взуття, є обмежена кількість продуктів харчування. За висновками комісії даний будинок як на 22 вересня 2025 року, так і на 02 лютого 2026 року не придатний для проживання дітей відповідачки (а.с. 26-27, 50-54, 63-64). Рішенням виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області №273 від 12 вересня 2025 року затверджено висновок органу опіки та піклування - виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області про доцільність позбавлення відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їхніх малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6-8). Відповідно до частин першої, другої, третьої та п`ятої статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до статті 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної ради Української РСР від 27 лютого 1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Як вбачається з досліджених у судовому засіданні матеріалів справи відповідачі, будучи повнолітніми особами дійсно ухиляються від виконання батьківських обов`язків щодо своїх дітей - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Зокрема, відповідач [PERSON] залишив своїх дітей з відповідачкою і взагалі жодної участі у їх вихованні та утриманні не приймає, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, жодної допомоги не надає, утриманням дітей не займається, жодних зв`язку з дітьми не підтримує. З огляду на викладене вище суд приходить до висновку, що відповідача [PERSON] необхідно позбавити його батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , оскільки це відповідає інтересам даних дітей, тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Стосовно відповідачки [PERSON] суд враховує, що остання також фактично участі в утриманні вказаних вище дітей не приймає, останні постійно перебувають в навчальних закладах Чернігівської обласної ради. Судом з`ясовано, що [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою (а.с. 15), та не має житла з належними для проживання дітей умовами, у зв`язку з чим періодично змінює місце свого проживання і на даний час проживає в будинку свого співмешканця в с. Котлярка Житомирського району Житомирської області. При цьому суд враховує той факт, що відповідачка [PERSON] , на відміну від батька своїх дітей [PERSON] , підтримує зв`язок з дітьми, телефонує їм, цікавиться їхнім навчанням та здоров`ям. Зокрема, вона періодично відвідувала [PERSON] , привозила їй іграшки та солодощі. Також вона відвідувала малолітню [PERSON] в навчальному закладі, привозила солодощі, забирала до себе на зимові канікули 2021-2022 року, дзвонила вчителю, цікавилася успіхами доньки. З 08 липня 2022 року малолітня [PERSON] перебуває в Республіці Польща, що певною мірою ускладнює можливість для відповідачки піклуватися про свою доньку. Крім того, відповідачка підтримує телефоном зв`язок з малолітньою [PERSON] , з якою періодично спілкується. Частиною першою статті 170 СК України передбачено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. За таких обставин, враховуючи встановлений у ході судового розгляду факт ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітніх [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що негативно впливає на фізичний розвиток даних дітей та становить загрозу для їх здоров`я, у зв`язку з чим останні були влаштовані на для цілодобового навчання та проживання до навчальних закладах Чернігівської обласної ради, а також беручи до уваги вжиття відповідачкою окремих дій, направлених на підтримання зв`язків зі своїми дітьми і висловлювання останньою готовності покращити умови свого проживання для того, щоб в майбутньому діти могли жити з нею разом, суд приходить до висновку про необхідність відібрати у відповідачки її вказаних вище малолітніх дітей, без позбавлення батьківських прав, що відповідатиме інтересам даних дітей, тому позов в цій частині підлягає задоволенню частково. При цьому відповідачці [PERSON] необхідно роз`яснити, що у разі, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дітей, суд за її заявою може постановити рішення про повернення їй дітей. Вирішуючи позовну вимогу щодо стягнення з відповідачів на користь тієї особи, до якої буде влаштовано дітей відповідачів, суд враховує наступне. Відповідно до частини другої статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Частиною четвертою статті 170 СК України передбачено, що при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, незважаючи на позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітніх дітей а також відібрання даних дітей у відповідачки, відповідачі зобов`язані виконувати свої батьківські обов`язки з утримання дітей до досягнення ними повноліття, сплачуючи аліменти на їх утримання. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання про спосіб стягнення аліментів з відповідачів та їх розмір суд враховує, що відомості про наявність у відповідачів постійного доходу відсутні, а також враховує відсутність відомостей про наявність у їхніх малолітніх дітей захворювань, які потребували б додаткових витрат. За таких обставини суд вважає за необхідне стягнути з кожного з відповідачів на користь тієї фізичної чи юридичної особи, куди буде влаштовано їхніх малолітніх дітей, аліменти у розмірі по 1/2 частці від усіх видів їх заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 08 жовтня 2025 року і до досягнення дітьми повноліття. Отже позовні вимоги до відповідачів в частині стягнення аліментів підлягають задоволенню повністю Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки з відповідачів підлягають стягненню аліменти на утримання їхніх малолітніх дітей, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах сум платежу за один місяць, за період з 08 жовтня 2025 року по 07 листопада 2025 року. Судові витрати Позивача звільнено від сплати судового збору за подання позову, що містив три позовні вимоги немайнового характеру та одну позову вимогу майнового характеру, за які підлягав сплаті судовий збір у розмірі 4 844 грн. 80 коп. (1 211 грн. 20 коп. х 4). Відповідачами судові витрати не здійснювалися. Оскільки позов підлягає задоволенню повністю до відповідача та частково до відповідачки, відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути в якості компенсації судових витрат 2 422 грн. 40 коп. (4 844 грн. 80 коп. /2), а з відповідачки необхідно стягнути в якості компенсації судових витрат 1 514 грн. 00 коп. (3 633 грн. 60 коп. /4) + (1 211 грн. 20 коп. / 2). На підставі викладеного,

Outcome: partial