Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Представник АТ «ПУМБ» звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено кредитні договори: № 2001552331401 від 15 лютого 2020 року, за яким позичальнику видано кредит у сумі 9 990,33 грн.; № 1001938839001 від 03 серпня 2021 року, за яким позичальнику видано кредит у сумі 15 000 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк і її заборгованість перед позивачем станом на 03 червня 2025 року складає: за кредитним договором № 2001552331401 від 15 лютого 2020 року 16 385,42 грн., з яких: 9 990,33 грн. заборгованість за кредитом; 6 395,09 грн. заборгованість за процентами; за кредитним договором №1001938839001 від 03 серпня 2021 року 16 906,76 грн., з яких: 10 625,24 грн. заборгованість за кредитом; 2,52 грн. заборгованість за процентами; 6 279 грн. заборгованість за комісією. Загальна сума заборгованості за вищевказаними кредитними договорами станом на 03 червня 2025 року складає 33 292,18 грн. На підставі викладеного, представник позивача звернулась з цією позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на користь АТ «ПУМБ» заборгованість в розмірі 33 292,18 грн., а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2 422,40 грн. 05 грудня 2025 року ухвалою судді Новокодацького районного суду міста Дніпра зроблено запит до Державної міграційної служби України щодо інформації про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 10 грудня 2025 року прийнято до свого провадження та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача Супрун Є.В. у позовній заяві просила розглянути справу за відсутності їх представника і не заперечувала проти винесення судом заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання не з`явилась, на підставі ст. ст. 128, 130 ЦПК України повідомлялась належним чином про день, час та місце розгляду справи, також шляхом оприлюднення повідомлення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Новокодацького районного суду міста Дніпра, однак заперечень суду не надала, про причини неявки суд не повідомила та не надала клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без її участі. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутності учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження з можливістю ухвалення заочного рішення відповідно до ст.280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилась в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подала. При цьому, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. 18 лютого 2026 року ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра було вирішено питання про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, та виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Судом встановлено, що в матеріалах справи наявна копія заяви № 2001552331401 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 15 лютого 2020 року, в якій [PERSON] просить відкрити на її ім`я поточний рахунок у гривнях та надати картку, а також встановити на її поточний рахунок кредитний ліміт у розмірі 10 000 грн. (а. с. 20). Також з наявної у матеріалах справи копії заяви № 1001938839001 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 03 серпня 2021 року судом встановлено, що [PERSON] просить надати їй споживчий кредит у сумі 15 000 грн. шляхом банківського переказу суми споживчого кредиту з цільовим призначенням на загальні споживчі цілі за реквізитами зазначеними при визначенні способу надання споживчого кредиту на загальні споживчі цілі, на строк 24 місяці з комісією за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,99% і процентною ставкою 0,01% річних (а. с. 12-14). Матеріали справи також містять підписані відповідачем паспорта споживчого кредиту від 15 лютого 2020 року та 03 серпня 2021 року (а. с. 15, 21). В матеріалах справи наявна довідка АТ «ПУМБ» про збільшення кредитного ліміту за договором № 2001552331401 від 15 лютого 2020 року з початковим встановленим лімітом у розмірі 10 000 грн. та останнім встановленим розміром кредитного ліміту 16 березня 2022 року в розмірі 9 990,33 грн. (а. с. 51). Факти перерахування АТ «ПУМБ» грошових коштів у розмірі 15 000 грн. за умовами договору № 1001938839001 від 03 серпня 2021 року підтверджується платіжною інструкцією №TR.51160389.53897.8810 від 03 серпня 2021 року (а. с. 52). Як встановлено судом з виписки по рахунку [PERSON] з 15 лютого 2020 року по 03 червня 2025 року, відповідачу було встановлено кредитний ліміт за умовами кредитного договору №2001552331401 від 15 лютого 2020 року, яким вона в подальшому користувалась, а також вбачається здійснення нею часткового погашення існуючої заборгованості перед банком (а.с.64-69). В матеріалах справи також наявна виписка по рахунку [PERSON] з 03 серпня 2021 року по 03 червня 2025 року, з якої судом встановлено, що відповідачу було надано грошові кошти за договором № 1001938839001 від 03 серпня 2021 року в розмірі 15 000 грн., а також вбачається здійснення нею часткового погашення існуючої заборгованості перед банком (а. с. 61-63). З наявних у матеріалах справи розрахунків заборгованості вбачається, що у [PERSON] станом на 03 червня 2025 року існує заборгованість: за кредитним договором № 2001552331401 від 15 лютого 2020 року 16 385,42 грн., з яких: 9 990,33 грн. заборгованість за кредитом; 6 395,09 грн. заборгованість за процентами; за кредитним договором № 1001938839001 від 03 серпня 2021 року 16 906,76 грн., з яких: 10 625,24 грн. заборгованість за кредитом; 2,52 грн. заборгованість за процентами; 6 279 грн. заборгованість за комісією, що повною мірою також підтверджується долученими до справи виписками з рахунків відповідача, які відкрито в АТ «ПУМБ» (а. с. 53-69). В матеріалах справи також наявна письмова вимога (повідомлення) за вих. № KHO-44.2.1/795 від 05 червня 2025 року, в якій зазначено про необхідність погашення заборгованості перед АТ «ПУМБ» станом на 03 червня 2025 року за кредитними договорами: № 2001552331401 в розмірі 16 385,42 грн.; № 1001938839001 - 16 906,76 грн., протягом тридцяти днів з моменту отримання цього листа, та попереджено, що у разі невиконання зазначеної вище вимоги, банк застосовує заходи примусового стягнення кредитної заборгованості, яку було направлено на адресу відповідача зазначену нею в анкеті на отримання кредиту (а. с. 46-50). Статтею 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частинами 1, 3 та 5 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно із ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Крім того, принцип змагальності сторін визначений законом і він передбачає, що кожна сторона повинна довести перед судом обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У кожної із сторін не має процесуальних переваг в доведенні своїх вимог і заперечень. Отже, існування заборгованості у відповідача за кредитними договорами № 2001552331401 від 15 лютого 2020 року, № 1001938839001 від 03 серпня 2021 року в загальному розмірі 33 292,18 грн., підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Відповідач, всупереч положенням ст. 81 ЦПК України, не надав суду жодних доказів чи власного розрахунку заборгованості, які б спростовували факт існування вказаної заборгованості чи її розмір. Суд приймає до уваги наданий позивачем розрахунки заборгованості та вважає їх достовірними, оскільки доказів виконання [PERSON] боргових зобов`язань перед позивачем суду не надано, а також відповідачем не спростовано у встановленому законом порядку заявлений позивачем розмір заборгованості та вищезазначені розрахунки. Отже, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved