Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

позов зареєстрований судом 30.10.2025 року і мотивований тим, що 14.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] згідно ЗУ «Про електронну комерцію» був укладений кредитний договір № 5188988 про надання безготівково 9 000 грн. на умовах повернення, сплати відсотків за користування кредитом 2 376 грн. за ставкою 0, 88 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.2), з застосуванням стандартної (базової ) ставки за користування кредитом 5,0% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.6). Відповідач отримала та використала кредитні кошти, однак, умови кредитного договору не виконала, кредит не повернула. 26.01.2022 року укладено договір № 26-01/2022-83 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами, зокрема за договором № 5188988. 10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого позивачу було відступлено права вимоги за кредитними договорами, зокрема за договором № 5188988. Після відступлення права вимоги відповідач заборгованість за кредитним договором не погасила. Станом на день формування позовної заяви загальний розмір заборгованості за договором № 5188988 становить 30 295, 69 грн. Дана сума складається з: заборгованості за кредитом (тілом) 7 332 грн., заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 22 333, 69 грн., комісії 630 грн. На підставі ст.ст. 526, 530, 625, 1048, 1049, 1054 ЦК України ТОВ «Коллект Центр» просило стягнути з відповідача заборгованість за договором № 5188988 від 14.09.2021 року в загальному розмірі 30 295, 69 грн., а також судові витрати: 2 422, 40 грн. судового збору та 13 000 грн. витрат на правничу допомогу. Представник позивача директор ТОВ «Коллект Центр» М. Ткаченко в судове засідання не з`явилась, в позовній заяві зазначила про розгляд справи за відсутності представника позивача. Проти ухвалення судом заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась завчасно за адресою реєстрації проживання, відзиву на позов, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутності не надавала. Про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явились в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 14.09.2021 року [PERSON] була ідентифікована ТОВ «Мілоан» одноразовим ідентифікатором (S77889 на номер тел [NUMBER] ). 14.09.2021 року [PERSON] звернулась до ТОВ «Мілоан» із анкетою-заявою на кредит № 5188988, на підставі якої їй було погоджено умови кредитування 9 000 грн. на 30 днів, із сплатою комісії 7% від суми кредиту одноразово, відсоткова ставка % - 0,88 % - за кожен день користування. 14.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] згідно ЗУ «Про електронну комерцію» був укладений кредитний договір № 5188988, про надання безготівково 9 000 грн. на умовах повернення, сплати відсотків за користування кредитом 2 376 за ставкою 0,88 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.2), з застосуванням стандартної (базової ) ставки за користування кредитом 5,0% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.6), зі сплатою комісії 7% (630 грн.) від суми кредиту одноразово. Сторонами погоджено графік платежів, згідно з яким [PERSON] 14.10.2021 року мала сплатити 12 006,00 грн. (9000 грн. суму кредиту, 2 376 грн. відсотки, 630 грн. комісію за надання кредиту). Відповідач отримала та використала кредитні кошти, однак, умови кредитного договору не виконала, кредит не повернула. Отримання [PERSON] 14.09.2021 року кредитних коштів 9 000 грн. від ТОВ «Мілоан» на картку [NUMBER] , банк-еквайер Монобанк, на підставі укладеного договору № 5188988підтверджено квитанцією від 14.09.2021 року. 26.01.2022 року укладено договір № 26-01/2022-83 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами, зокрема за договором № 5188988. 10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого позивачу було відступлено права вимоги за кредитними договорами, зокрема за договором № 5188988. За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір укладений в електронній формі, з використанням інформаційно-комунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт пропозиції) та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Таким чином, судом було встановлено, що позивач надав належні і допустимі докази укладення 14.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] кредитного договору № 5188988, отримання позичальником безготівково кредитних коштів в сумі 9 000 грн. та відступлення права вимоги за вказаним договором до позивача. Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору (ст. 638 ЦК України). Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, який не був оспорений відповідачем, станом на день звернення до суду з позовом загальний розмір заборгованості за договором № 5188988 становить 30 295,69 грн. Вказана сума складається з: заборгованості за кредитом (тілом) 7 332 грн., заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 22 333, 69 грн., комісії 630 грн. Заборгованість за кредитним договором від 14.09.2021 року № 5188988 відповідачем не погашена, тому сума боргу в загальному розмірі 30 295, 69 грн. підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр». Розглядаючи вимоги позивача про стягнення заборгованості за комісією в сумі 630 грн., суд бере до уваги правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19. 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» статтю 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включається, зокрема, комісія кредитодавця, пов`язана з наданням кредиту. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту. Комісія за надання кредиту становить 7 % від суми наданого кредиту 630 грн. та нараховується на суму виданого за цим договором кредиту у день надання кредиту, погоджена з відповідачем при укладенні договору від 14.09.2021 року, нарахована кредитором та облікована в день видачі кредиту, вказана у кредитному договорі, анкеті-заяві тощо, тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 422,40 грн., сплачений згідно платіжної інструкції від 28.10.2025 року. Крім того, позивач заявив про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 13 000 грн., надавши в підтвердження договір про надання правничої допомоги, укладений 01.07.2024 року із АО «ЛігалАссістанс», заявкою про надання юридичної допомоги № 898 від 01.09.2025 року, витягом з акту про надання юридичної допомоги від 30.09.2025 року, згідно з яким усна консультація з вивченням документів - 2 години, загальною вартістю 4 000 грн., складання позовної заяви 3 год., вартістю 9 000 грн. Загалом 13 000 грн. Враховуючи вимоги ст.ст. 137, 141 ЦПК України, складність справи та виконану адвокатом роботу, час, витрачений на виконання відповідних робіт, обсяг наданих послуг, ціну позову і особливості розгляду конкретної справи в спрощеному провадженні, а також те, що позивач не надав до матеріалів справи квитанцію про сплату витрат на правничу допомогу на вказану суму, суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в сумі 4 000 грн.

Outcome: approved