Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

13.09.2023 [PERSON] звернувся до суду з позовом до Одеської міської ради. Позивач просить суд: визнати за ним право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , на квартиру [ADDRESS] . 12.10.2023 відкрито загальне позовне провадження. 25.01.2024 провадження зупинено до залучення правонаступника померлого [PERSON] 17.09.2024 поновлено провадження у справі. 23.10.2024 залучено правонаступника позивача [PERSON] 14.08.2025 закрито підготовче провадження. Позивач пояснює, що він як спадкоємець за заповітом після смерті батька [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS] , в чому йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру. Померлий [PERSON] за життя звертався до суду з позовом про визнання за ним права власності на зазанчену квартиру в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , оскільки нотаріус відмовив в оформленні спадщини через те, що в заповіті від 23.05.2018 прізвище спадкоємця зазначено « [PERSON] ». Отримати наступний заповіт від [PERSON] вчинений 30.05.2018, де його прізвище уже зазначено правильно, він самостійно не може. Відповідач відзив на позов не подавав. Судом встановлено такі обставини справи. [INFO] народився [PERSON] (паспорт громадянина України [NUMBER] , виданий 21.02.2000 Київським РВ УМВС України в Одеській області). 23.04.1983 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб (свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] . Видане 23.04.1983 Малиновським відділом ЗАГСу м. Одеси). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (паспорт громадянина України [NUMBER] , виданий 09.03.2004 Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області; Свідоцтво про народження [NUMBER] від 15.09.1987). 23.05.2018 [PERSON] ( [INFO] ) склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Барановою О.В., реєстр. № 1-589, яким заповіла все своє майно [PERSON] ( [INFO] ). 30.05.2018 [PERSON] ( [INFO] ) склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Барановою О.В., реєстр. № 1-590, яким заповіла все своє майно [PERSON] ( [INFO] ). [INFO] [PERSON] померла (свідоцтво про смерть [NUMBER] від 27.05.2022). 15.02.2023 на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] приватним нотаріусом ОМНО Фроловою Р.В. відкрито спадкову справу № 5/2023 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Листом від 29.06.2023 № 149/01-16 приватний нотаріус ОМНО Фролова Р.В. повідомила [PERSON] про те, що він не має права на спадкування майна померлої [PERSON] , оскільки остання склала 23.05.2018 за реєстр. № 1-589 заповіт на ім`я [PERSON] . 22.09.2023 [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом ОМНО Фроловою Р.В. реєстр. № 3433, на ім`я [PERSON] ( [INFO] ), яким заповів належну йому квартиру за адресою: [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про смерть [NUMBER] від 14.12.2023). 10.06.2024 [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса ОМНО Борисової Н.В. з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька [PERSON] у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS] . (спадкова справа № 20/2024). 10.06.2024 [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса ОМНО Борисової Н.В. з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка [PERSON] у вигляді усього майна, яке належало померлому. 11.06.2024 [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса ОМНО Борисової Н.В. з заявою про відмову від спадщини за законом після смерті батька [PERSON] у вигляді усього майна, яке належало померлому на користь дружини померлого [PERSON] . 13.08.2024 приватний нотаріус ОМНО Борисова Н.В. видала на ім`я [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , а саме на 1/4 частку квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Листом від 16.10.2025 № 195/02-14 приватний нотаріус ОМНО Борисова Н.В. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ, який би підтверджував право власності померлого на квартиру за адресою: [ADDRESS] , відсутній. 16.10.2025 заявою, посвідченою приватним нотаріусом ОМНО Борисовою Н.В., реєстр. 1617, [PERSON] підтвердила відсутність своїх претензій на спадкове майно після смерті [PERSON] у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS] та підтвердила свою обізнаність в тому, що померлий заповів цю квартиру вину [PERSON] , який звернувся до суду з цим позовом. Висновки суду. Предметом спору визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на майно, право власності померлого на яке було успадковане за заповітом, але без отримання свідоцтва про право на спадщину. Щодо належного відповідача. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України). Верховний Суд у постанові від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц зазначив, що пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. У справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування. (Постанова Верховного Суду від 19.01.2022 у справі № 280/4/18). У цій справі предметом спору є визнання за позивачем в порядку спадкування за заповітом після смерті батька права власності на належну померлому квартиру. За змістом ст.ст. 1222, 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом ст. 1269 ЦК України, підтвердженням бажання спадкоємця прийняти спадщину, є його заява до нотаріуса про прийняття спадщини. Згідно з ч.3 ст. 1235 ЦК України, заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Спадкоємцями після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] (спадкоємець за законом), його син [PERSON] (спадкоємець за заповітом) та донька [PERSON] (відмовилась від спадщини за законом на користь дружини померлого [PERSON] ). Особи, які мають право на обов`язкову частку у спадщині відсутні. Оскільки спадкування за законом відбувається лише у разі відсутності заповіту, а єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] на спірну квартиру є його син [PERSON] , якому померлий заповів цю квартиру, то права на спадкування іншого спадкоємця - дружини [PERSON] , яка прийняла спадщину за законом після смерті чоловіка, цей позов не порушує. Донька померлого відмовилась від прийняття спадщини померлого батька взагалі. Крім того, [PERSON] подала заяву, в якій підтвердила відсутність своїх претензій на спадкове майно після смерті [PERSON] у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS] . В зв`язку з цим, суд вважає, що позов [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька на квартиру за адресою: [ADDRESS] . заявлений до належного відповідача Одеської міської ради у зв`язку з відсутністю інших спадкоємців на це майно. Щодо суті спору. Згідно з ч.1 ст.1218, ч. 1, 2 ст.1220 ЦК України внаслідок смерті особи відкривається спадщина, до складу якої входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно з ч.1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно з ст. 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов`язків, що є пропорційною до одержаних ними прав. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Згідно з ч.2,3 ст. 1254 ЦК України, заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. 23.05.2018 [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Барановою О.В., реєстр. № 1-589, яким заповіла все своє майно [PERSON] ( [INFO] ). 30.05.2018 [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Барановою О.В., реєстр. № 1-590, яким заповіла все своє майно [PERSON] ( [INFO] ). Отже, заповіт від 30.05.2018, яким [PERSON] заповіла своє майно [PERSON] , скасував Попередній заповіт від 23.05.2018, яким майно було заповіте [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, після смерті якої відкрилась спадщина на все її майно, в тому числі на спірну квартиру. 15.02.2023 [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , однак отримати свідоцтво про право на спадщину на спірну квартиру не встиг у зв`язку зі своєю смертю [INFO] . Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України). Отже, спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є власником із часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном. Оскільки [PERSON] після смерті [PERSON] у встановленому законом порядку прийняв спадщину, яка складається зі спірної квартири, ця квартира належить йому на праві власності з дати смерті [PERSON] [INFO] . 22.09.2023 [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом ОМНО Фроловою Р.В. реєстр. № 3433, на ім`я [PERSON] , яким заповів квартиру за адресою: [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, яка зокрема складається з квартири за адресою: [ADDRESS] . 10.06.2024 [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса ОМНО Борисової Н.В. з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька [PERSON] у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS] . Отже, позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті його батька [PERSON] , який прийняв спадщину шляхом подачі відповідної заяви нотаріусу. Проте, листом від 16.10.2025 № 195/02-14 приватний нотаріус ОМНО Борисова Н.В. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ, який би підтверджував право власності померлого на квартиру за адресою: [ADDRESS] , відсутній. Оскільки позивач через відсутність у нього правовстановлюючих документів на спадкове майно не може оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку, тому його права підлягають захисту в судовому порядку шляхом визнання за ним права власності на це майно. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved