Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» звернулося до Баранівського районного суду Житомирської області з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач вказує, що 02.12.2021 року приблизно о 10 год. 46 хв., на автодорозі Т1038 в с. Гореничі Київської області, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mersedes», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] , та автомобіля «МАN», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «МАN» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до Постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.02.2022 року, відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу «МАN» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » звернувся до Страховика - Позивача з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №АТ/0771795 від 04.09.2021 року. Так, на підставі страхового акту №011/037/017929/21/1 позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 40000 (сорок тисяч) грн. 00 коп. Враховуючи наведене, просить стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» 40000,00 грн. у якості відшкодування шкоди в порядку регресу та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з`явився. Від представника позивача на адресу суду надійшла письмова заява, в якій просить проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений судом вчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Також, відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи згоду представника позивача на проведення заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, з`ясувавши обставини справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що 02.12.2021 року приблизно о 10 год. 46 хв., на автодорозі Т1038 в с. Гореничі Київської області, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mersedes», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] , та автомобіля «МАN», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «МАN», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Зазначене підтверджується відповіддю від НПУ, схемою ДТП (а.с. 7-8). Відповідно до Постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.02.2022 року, відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с. 9). Власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу «МАN», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », звернувся до Страховика - Позивача з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №АТ/0771795 від 04.09.2021 року (а.с. 10). На підставі страхового акту №011/037/017929/21/1 Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 40000 (сорок тисяч) грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №22833 від 24.01.2022 року (а.с. 19-20). Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат Позивачем склав: 40000 (сорок тисяч) грн. 00 коп. З метою досудового врегулювання спору Відповідачеві було направлено Претензією про відшкодування збитків в порядку регресу. Однак, ніяких дій зі сторони Відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було, а відтак, Позивач змушений звертатись до суду за захистом свої прав та законних інтересів у спосіб, який передбачений нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ЦК України (п.8 ч.2 ст.16), що узгоджується з умовами договору (Полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АТ/0771795 від 04.09.2021 року. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам суд враховує наступне. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Підпунктом «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовленні на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптеки або призначенні медичним працівником). Відповідно до Постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.02.2022 року по справі №369/814/22, Відповідач керував транспортним засобом «Mersedes», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Як відомо, транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а відтак на підставі ч.2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З огляду на вищезазначене у Відповідача виникло зобов`язання відшкодувати Позивачу завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом № АТ/0771795 від 04.09.2021 року. Відповідно до статей 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи наведене, позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією. Враховуючи задоволення позову, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати на судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved