Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

17.12.2025 року представник товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Позовні вимоги мотивує тим, що 26.01.2025 року між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та [PERSON] укладено кредитний договір №8705340. 12.09.2025 року між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 12092025, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги за кредитним договором №8705340 від 26.01.2025 року у сумі 31050 грн., з яких: 11500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 13800 грн. сума заборгованості за відсотками, 5750,00 грн. - сума заборгованості за пенею, штрафами. Крім того, 18.01.2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір надання коштів у кредит №73913297, згідно якого позикодавець зобов`язався перерахувати позичальнику на його картковий рахунок у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити проценти від суми позики. 27.03.2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №27/03/25, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників № 6 від 27.05.2025 року до договору факторингу №27/03/25 ТОВ «ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 16500,00 грн., яка складається з: 5000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 750,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 10000 грн. - сума заборгованості за пенею, 750,00 грн. комісія за надання кредиту. Відповідач не виконував своїх зобов`язань жодному з кредиторів, тому у нього виникла заборгованість за кредитними договорами №8705340 від 26.01.2025 року та №73913297 від 18.01.2025 року у розмірі 47550,00 грн. Посилаючись на вищевикладене, представник позивача просила суд стягнути з відповідача на користь ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 47550,00 грн. та понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3028 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. В разі неявки відповідача просила провести заочний розгляд справи. Відповідач у визначений строк відзив до суду не направив, у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У відповідності до ст. ст. 280, 281 ЦПК України, за заявою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з викладеного, суд вбачає за можливе розглянути справу по суті за відсутності належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи учасників. Вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого висновку. Так, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1ст. 2 ЦПК України). Відповідно до частини 1статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За положенням частини 1статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 ЦК України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 26.01.2025 року між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №8705340, відповідно до умов якого Банк надав кредит позичальнику у сумі 11500 грн. строком 360 днів під 1% в день. ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" виконав взяті на себе зобов`язання згідно вищевказаного договору, між тим, відповідач порушив в односторонньому порядку умови договору кредиту, у зв`язку з чим виникла заборгованість у сумі 31050 грн., з яких: 11500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 13800 грн. сума заборгованості за відсотками, 5750,00 грн. - сума заборгованості за пенею, штрафами. 12.09.2025 року між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 12092025, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги за кредитним договором №8705340 від 26.01.2025 року у сумі 31050 грн., з яких: 11500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 13800 грн. сума заборгованості за відсотками, 5750,00 грн. - сума заборгованості за пенею, штрафами. Із матеріалів справи слідує, що відповідач належним чином не виконував умови вищевказаного договору у зв`язку з чим йому нараховано заборгованість у сумі 31050 грн., з яких: 11500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 13800 грн. сума заборгованості за відсотками, 5750,00 грн. - сума заборгованості за пенею, штрафами. Судом встановлено, що 18.01.2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем [PERSON] укладено договір надання коштів у кредит №73913297, згідно якого позикодавець зобов`язався перерахувати позичальнику на його картковий рахунок у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити проценти від суми позики. Відповідно до п. 2.2 вищевказаного договору сума кредиту 5000 грн., строк кредитування 30 днів. Процентна ставка/день 0,500% (фіксована). Комісія за надання кредиту 15% від суми кредиту (що у грошовому виразі складає 750,00 грн.). 27.03.2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №27/03/25, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників № 6 від 27.05.2025 року до договору факторингу №27/03/25 ТОВ «ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 16500,00 грн., яка складається з: 5000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 750,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 10000 грн. - сума заборгованості за пенею, 750,00 грн. комісія за надання кредиту. Із матеріалів справи слідує, що відповідач належним чином не виконував умови договору №73913297 від 18.01.2025 року у зв`язку з чим йому нараховано заборгованість в сумі 16500,00 грн., яка складається з: 5000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 750,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 10000 грн. - сума заборгованості за пенею, 750,00 грн. комісія за надання кредиту. Між тим, що стосується стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК "Європейська агенція з повернення боргів" пені за кредитним договором №8705340 від 26.01.2025 року в сумі 5750,00 грн. та за кредитним договором №73913297 від 18.01.2025 року в сумі 10000 грн. суд приходить до слідуючого. Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану" від 15.03.2022 N 2120-IX, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: "У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)". Здійснюючи тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, Верховний Суд в постанові від 12.06.2024 року у справі № 910/10901/23 зазначив, в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки - звільнення від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення повернення коштів. Аналогічна позиція Верховного Суду викладена в постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 706/68/23. Отже, на період дії воєнного стану позичальники звільняються від сплати пені. За такого, суд вважає, що вимоги в частині стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованості за пенею в розмірі 15750,00 грн. (5750,00 грн. + 10000 грн.) не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частина 1 статті 1048 ЦК України визначає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. За змістом статей 626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст.ст. 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. На підставі ч. 2 ст. 1054 ЦК України, положення статей 1048 та 1050 ЦК України застосовуються до правовідносин, що виникають за укладеним сторонами договором. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначається вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Статтею 525 ЦК України, передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно з п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст. 514 ЦК України). Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Судом встановлено, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами №8705340 від 26.01.2025 року та №73913297 від 18.01.2025 року, а тому позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу 11500,00 грн. та 5000 грн., заборгованості за відсотками 13800,00 грн. та 750,00 грн., комісії за надання кредиту 750 грн., а всього у загальному розмірі 31800 грн. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2025,03 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial