Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

15.01.2026 до Камінь-Каширського районного суду Волинської області надійшла позовна заява [PERSON] до Камінь-Каширської міської ради, в якій позивачка просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований у [ADDRESS] . Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка зазначила, що після смерті [INFO] матері [PERSON] відкрилась спадщина на належний їй будинок з господарськими будівлями та спорудами у [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіту не залишила. Вона є єдиний спадкоємець першої черги. Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, останнім було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності спадкодавця на дане майно. Ухвалою судді від 20.01.2026 заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та витребувати копію спадкової справи. Позивачка [PERSON] , її представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, представник подав заяву, в якій просить справу розглянути без участі позивачки та її представника та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Камінь-Каширської міської ради у судове засідання не з`явився, міський голова цієї міської ради Пась В.І. подав клопотання, де зазначив, що позовні вимоги [PERSON] визнає повністю, не заперечує щодо прийняття рішення у підготовчому засіданні та стягнення з міської ради в користь держави 50 відсотків судового збору у зв`язку зі звільненням позивачки від його сплати, а також просив справу розглянути без участі представника міської ради. Оскільки відповідач визнає позов, то суд на підставі ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалює рішення в підготовчому засіданні. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] народилася [INFO] . Її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Цей факт підтверджується: паспортом громадянина України [NUMBER] від 19.07.1999 (а.с. 3-4), свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 29.09.1959 (а.с. 5) та про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 12.05.1979 (а.с. 6). [PERSON] за життя належав житловий будинок загальною площею 79,8 кв.м, житловою площею 16,6 кв.м, із господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Цей факт підтверджується: витягом з погосподарської книги № 3 за 2016-2020 рік виданим Гуто-Боровенським старостинським округом Виконавчого комітету Камінь-Каширської міської ради 18.05.2021 № 1079 (а.с. 9), будинковою книгою для прописки громадян, проживаючих в будинку [ADDRESS] (а.с. 10-11), технічним паспортом на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , виготовленими станом на 11.11.2025 (а.с. 13-17) та висновком про вартість майна станом на 21.11.2025 (а.с. 20). [PERSON] померла [INFO] , згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.07.2019 (а.с. 8). На випадок своєї смерті 25.04.2008 вона склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Полицівської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області Задерей О.Г. за реєстровим № 5, яким вищезазначений житловий будинок заповіла своїй дочці [PERSON] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 58768660 від 17.12.2019 до майна померлої [PERSON] була заведена та зареєстрована спадкова справа № 318/2019 (а.с. 19). На виконання запиту Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 21.01.2026 Камінь-Каширською державною нотаріальною конторою Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України 28.01.2026 за № 11/01-16 було надано копію спадкової справи № 318/2019 до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 31-39). Згідно з матеріалами спадкової справи [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] . Інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , немає. [PERSON] звернулася до Камінь-Каширської державної нотаріальної контори про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, але отримала роз`яснення за № 794/02-14 від 19.12.2025 (а.с. 18) про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Відсутність відомостей про реєстрацію права власності на житловий будинок підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 461167752 від 21.01.2026 (а.с. 28) та повідомленням КП «Волиньпроект» № 447/01-04 від 26.01.2026 (а.с. 40). Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України - незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачка [PERSON] , будучи дочкою та спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON] , фактично набула право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . На цей час право власності на це майно ніким не оспорюється, а тому суд вважає, що є всі підстави для визнання права власності на житловий будинок за позивачкою. Частиною першою ст. 133 ЦПК України встановлено, що 1. судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Враховуючи, що позивачка, яка віднесена до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за подання цієї позовної заяви не справлявся. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Як вбачається з позовної заяви та висновку про вартість майна, ціна позову складає 125495 грн, 1 % буде становити 1254 грн 95 коп. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» установлено в 2026 році прожитковий мінімум на одну особу для основних соціальних і демографічних груп населення: працездатних осіб - 3328 гривень. Тобто 0,4 розміру прожиткового мінімуму становить 1331,20 грн. Суд встановив, що розмір судового збору, який необхідно сплатити за подання цієї позовної заяви, становить 1331 гривень 20 коп. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже з відповідача підлягає стягненню на користь держави 50 відсотків судового збору, який необхідно було сплатити при подачі цієї позовної заяви до суду, що буде становити 665 грн 60 коп (1331,20 грн х 0,5).

Outcome: approved