Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

07 січня 2026 року [PERSON] (надалі позивач) через свого представника, адвоката Гончара О.І., звернулася до Іллінецького районного суду Вінницької області із позовом до [PERSON] (надалі відповідач), в якому просить стягнути із останнього на свою користь аліменти на період її навчання у Вінницькому національному технічному університеті у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення нею 23 річного віку або припинення навчання. В обґрунтування позову вказала, що відповідач [PERSON] є її батьком, який сплачував аліменти на її утримання до досягнення нею повноліття, тобто до [INFO] . На даний час вона навчається у Вінницькому національному технічному університеті на денній контрактній формі навчання. Термін навчання до 30.06.2028 року. Відмітила, що у відповідача є можливість надавати матеріальну допомогу дочці на період навчання,оскільки його заробіток дозволяє утримувати себе та свою повнолітню дитину. За вказаних обставин позивачка, у відповідності дост.199 СК України, просила стягнути аліменти з відповідача на її утримання на період навчання, в заявленому розмірі. Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 13 січня 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання по даній справі на 16 лютого 2026 року. В судове засідання [PERSON] не з`явилася. В поданій до суду заяві представник позивачки, адвокат Гончар О.І. позовні вимоги підтримав, просив розгляд справи проводити у відсутності сторони позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзиву не подав. В поданій до суду заяві позовні вимоги [PERSON] визнав, просив розгляд справи проводити у його відсутності. Тому, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України суд проводить розгляд справи за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідно до положень ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом в порядку спрощеного позовного провадження, за відсутності учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно даних свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого 22 жовтня 2007 року Виконавчим комітетом Бабинської сільської ради Іллінецького району Вінницької області, її батьками вказані [PERSON] і [PERSON] . Згідно даних копії виконавчого листа, виданого 06 липня 2010 року Іллінецьким районним судом Вінницької області на примусове виконання рішення Іллінецького районного суду Вінницької області №2-586/2010р. від 24 червня 2010 року із [PERSON] , відповідача по справі, на користь [PERSON] , стягувалися аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів,але не менше 30% частини прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку, починаючи з 10 червня 2010 року і до досягнення повноліття дитини. На даний час позивач [PERSON] є повнолітньою та навчається у Вінницькому національному технічному університеті IV-го рівня акредитації, є студенткою факультету менеджменту та інформаційної безпеки 2 курсу, денної контрактної форми навчання. Термін навчання на бакалавраті з 01.09.2024 року по 30.06.2028 року. Стипендії не отримує. Вказані обставини підтверджуються даними довідки №545, виданої 01.09.2025 року Вінницьким національним технічним університетом, даними Договору №К-2323-2024 про надання платної освітньої послуги здобувачу вищої освіти за навчання на освітньо-професійній програмі (за кошти фізичної та/або юридичної особи), укладеного 14 серпня 2024 року між Вінницьким національним технічним університетом в особі ректора Біліченка В.В., та замовником [PERSON] для здобувача [PERSON] . В зв`язку з навчанням [PERSON] потребує матеріальної допомоги з боку батьків. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199,200,201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.3 ст.199 СК України). Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України у редакції, чинній на час вирішення справи, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України суд вирішує спір на засадах змагальності. Кожна сторона доказами повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Встановлено, що повнолітня дочка відповідача [PERSON] навчається у Вінницькому національному технічному університеті IV-го рівня акредитації, є студенткою факультету менеджменту та інформаційної безпеки 2 курсу, денної контрактної форми навчання. Термін навчання на бакалавраті з 01.09.2024 року по 30.06.2028 року. В зв`язку із навчанням потребує матеріальної допомоги. Відповідач [PERSON] силу вимог ст.199 ЦПК України зобов`язаний утримувати свою повнолітню дочку [PERSON] до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років. Суд враховує, що відповідач [PERSON] є здоровою, працездатною особою. Доказів наявності у відповідача інших дітей та утриманців, крім повнолітньої дитини [PERSON] , а також об`єктивних перешкод для сплати аліментів на утримання дитини до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23-х років, які б давали підстави для зменшення розміру аліментів, відповідачем суду надано не було. Також відповідачем суду не надано доказів, які б свідчили про неспроможність сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки в заявленому позивачкою розмірі. При винесенні рішення суд враховує, що позивачка просить стягнути аліменти у розмірі, що не суперечать положенням сімейного та цивільного законодавства та вирішує справу в межах заявлених вимог. Судом також враховано, що докази того, що відповідач непрацездатний, або не може працювати за станом здоров`я чи з інших причин в справі відсутні, як і відсутні відомості про перебування на його утриманні інших осіб та докази сплати аліментів в добровільному порядку. З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, має можливість працювати і спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, який продовжує навчання, у заявленому позивачкою розмірі, а саме в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи із дня подачі заяви до суду і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення 23-х років. Такий розмір аліментного зобов`язання, на думку суду, відповідатиме критерію розумності та співмірності, забезпечуватиме мету аліментного зобов`язання та баланс інтересів як отримувача, так і платника аліментів. Крім того, суд звертає увагу на те, що сторони не позбавлені можливості згодом, після визначення розміру аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів (стаття 192 СК України). Розподіляючи судові витрати, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Так, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів (пункт 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір»), а тому з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1331,20 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved