Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

23.01.2026 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив скасувати арешт з нерухомого майна, яке належить йому, накладений відповідачем на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження у виконавчому провадженні №27978851 від 03.11.2011 року, вказуючи на те, що позбавлений можливості розпорядитися своїм правом на продаж належних йому земельних ділянок; станом на день звернення до суду на виконанні у відповідача не перебувають виконавчі провадження, де він є боржником. Ухвалою суду від 26.01.2026 року відкрито провадження у справі з визначенням її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 18.02.2026 року. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Антоненко І.Є в судове засідання не з`явилися. У наданій заяві просили розглядати справу за їх відсутності та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача - Бахмацького відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився. У наданій заяві просили розглядати справу за їх відсутності та ухвалити рішення відповідно до закону. У визначений судом строк відзиву на позов не подали. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 01.06.2011 року у справі №2-428/11 позов ПАТ КБ «Надра» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено; стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором в розмірі 15504 грн 23 коп; 155 грн 00 коп в рахунок повернення судового збору та 120 грн 00 коп в повернення витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справ (а.с.9 зворот-10). Відповідно до інформації ВП-спецрозділу з Автоматизованої системи виконавчого провадження від 15.01.2026 року, виконавче провадження №27978851 з виконання виконавчого листа від 13.07.2011 року у справі № 2-248, виданого Бахмацьким районним судом про стягнення зі [PERSON] 15504 грн 23 коп на користь банку «Надра», яке було відкрито державним виконавцем 04.08.2011 року (з накладенням арешту на майно), завершено в зв`язку з відсутністю у боржника майна; виконавчий документ 27.03.2015 року був повернутий стягувачеві відповідно до п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». У вказаному провадженні було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження (а.с.8-9). Згідно з п. 2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Зі змісту повідомлення Бахмацького ВДВС у Ніжинському районі Чернігівської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 15.01.2026 року за №1148, вбачається, що за даними спецрозділу Автоматизованої системи виконавчого провадження наявна інформація щодо заборгованості на користь ПАТ КБ «Надра» за виконавчим провадженням № 27978851, яке перебувало на виконанні у Бахмацькому районному ВДВС ГТУЮ у Чернігівській області на виконання виконавчого листа №2-428, виданого Бахмацьким районним судом 13.07.2011 року; вказане виконавче провадження завершено та виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» 27.03.2015 року, за відсутністю у боржника майна, у зв`язку з чим підстави для зняття арешту з майна у Бахмацького відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України відсутні. Відповідно до п.2 розділу ХІ Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №1829/5 від 07.06.2017 року, строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Станом на 15.01.2026 року у Бахмацькому відділі державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України не перебувають виконавчі провадження, де [PERSON] є боржником (а.с. 7). Згідно з Державними актами на право приватної власності на землю серії ІV-ЧН №034849 та серії ІІІ-ЧН №045166 позивач [PERSON] є власником земельних ділянок: ріллі площею 2,71 га та кормових угідь площею 1,56 га, розташованих на території Батуринської селищної ради та Матіївської сільської ради відповідно, наданих для ведення особистого селянського господарства (а.с.4,5). Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, що визначено ч.2 ст. 41 Конституції України. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. За приписами ст. 319 ЦК України власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Нормою ст. 391 ЦК України передбачене право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. У пункті 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником майна. Відповідно до положень ч.ч. 4, 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, наразі зняти арешт з майна можливо лише на підставі ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». Враховуючи, що позивач, як власник майна, на яке накладено арешт, позбавлений можливості реалізувати право власності, передбачене ч.1,2 ст. 319 ЦК України, а також неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та в інший спосіб, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Outcome: approved