Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

Виклад позовних вимог Позивачзвернувся до суду з позовною заявою, відповідно до якої просить: - усунути перешкоди у користуванні спільним майном співвласників багатоквартирного будинку ЖК «ВІА РОМА», а саме: 6,6 кв.м. площі паркінгу, протиправно зайнятою громадянкою [PERSON] , яка є власником паркомісця №П/М-17; - скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 76532369 від 10.12.2024 13:25:05,державного реєстратора Антоненко Оксани Сергіївни, Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, яким було зареєстровано право власності на паркомісце під № П/М-17 у ЖК «ВІА РОМА» ( м. Одеса, вулиця Інглезі, 2-А) за громадянкою [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, 21.05.2025 Комісією АТ «НВП «ВЕГА» проведено огляд території паркінгу у Житловому комплексі « [INFO] », який розташований за адресою: [ADDRESS] . Серед іншого Комісією було проведено обстеження паркомісця під № П/М-17, яке на праві приватної власності належить Відповідачці - громадянці [PERSON] . В результаті обстеження паркомісця було виявлено, що відповідно до інформації, яка міститься у технічному паспорті ТIО1: [NUMBER] , виданого 21.07.2022, загальна площа паркомісця під № П/М-17, яке на праві приватної власності належить [PERSON] , становить 14,3 кв.м. Однак під час проведення огляду паркінгу виявлено, що [PERSON] фактично використовується загальна площа паркомісця під № П/М-17 у розмірі 20,9 кв.м. Таким чином, відповідачкою протиправно зайнята площа паркомісця у розмірі 6,6 кв.м., яка являє собою територію загального користування співвласників багатоквартирного житлового будинку ЖК «ВІА РОМА». За результатами проведеного огляду паркінгу ЖК «ВІА РОМА» Комісією АТ «НВП «ВЕГА» складений відповідний акт, у якому зафіксовано протиправне зайняття [PERSON] території загального користування співвласників багатоквартирного житлового будинку ЖК «ВІА РОМА» у розмірі 6,6 кв.м. 02.01.2023 між ТОВ «СК ФАМІЛЬНИЙ ДІМ» та АТ «НВП «ВЕГА» було укладено акт приймання-передачі багатоповерхового житлового комплексу з підземним паркінгом за адресою: [ADDRESS] , відповідно до якого багатоквартирний житловий комплекс було прийнято в управління ТОВ «КК КОІН». У зв`язку з цим, Позивач звернувся до ТОВ «СК ФАМІЛЬНИЙ ДІМ» (забудовника ЖК «ВІА РОМА») з листом щодо виявлення розбіжностей загальної площі паркомісця № П/17нР (ЖК «ВІА РОМА»), у якому просили надати роз`яснення щодо виниклої ситуації. 28.05.2025 року від ТОВ «СК ФАМІЛЬНИЙ ДІМ» надійшла відповідь на надісланий Позивачем лист, з якого стало відомо, що 21.07.2022 ФОП [PERSON] за замовленням ТОВ «СК ФАМІЛЬНИЙ ДІМ» було виготовлено технічний паспорт № ТІ01:7074-7161-1422-5061 на об`єкт нерухомого майна, що розташовано за адресою: [ADDRESS] . Згідно з технічним паспортом загальна площа машино-місця під № 17 становить 14,3 кв.м. 12.09.2022 року між ТОВ «СК ФАМІЛЬНИЙ ДІМ» та [PERSON] укладений Договір купівлі-продажу майнових прав № П/17нР від 12.09.2022, предметом якого є майнові права на паркувальне місце «17н». Згодом, 16.02.2024, між ТОВ «СК ФАМІЛЬНИЙ ДІМ» та [PERSON] підписаний акт приймання-передачі майнових прав, відповідно до якого ТОВ «СК ФАМІЛЬНИЙ ДІМ» передав, а [PERSON] прийняла майнові права на об`єкт нерухомості по Договору № П/17нРза адресою: [ADDRESS] , з наступними характеристиками: - машиномісце П/М - 17 (будівельна адреса: паркувальне місце № «17нР», площа «20,9 м2». При проведенні повторної перевірки відомостей, Забудовнику стало відомо, що при підписанні з [PERSON] акту приймання-передачі майнових прав на машиномісце виникла помилка при визначені площі паркомісця, оскільки як вбачається з технічного паспорту ТIО1: [NUMBER] , виданого 21.07.2022, фактична площа паркомісця під № П/М-17 становить 14,3 кв.м. Після того як Забудовнику стало відомо про виниклу помилку, 26.11.2024на адресу [PERSON] направлений лист, яким відповідачку повідомили про виявлену технічну помилку, допущено під час складення акту приймання-передачі паркувального місця від 16.02.2024, та про необхідність оформлення нового акту приймання-передачі з коректними даними, що відповідають технічному паспорту № ТІ01:7074-7161-1422 5061, оскільки відповідно до даних Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної електронної системи у сфері будівництва (Технічний паспорт ТIО1:7074-7161-1422-5061, виданого 21 липня 2022 р.), фактична площа паркомісця № 17 становить 14,3 кв.м. 23.01.2025 мати відповідачки звернулась до офісу ТОВ «СК Фамільний Дім» та надала договір купівлі-продажу майнових прав на машиномісце під № П/М-17, укладений 16.02.2024 між відповідачкою та ТОВ «СК Фамільний Дім». В результаті перевірки всіх документів, які стали підставою для реєстрації права власності на вищезазначене машиномісце була підтверджена раніше виявлена технічна помилка в Акті приймання-передачі від 16.02.2024 щодо площі паркомісця, що не відповідає технічному паспорту на будинок ТІ01: [NUMBER] . Реєстрація права власності на паркомісце відбулась 10.12.2024, тобто після надсилання листа відповідачці з проханням виправити допущену помилку у площі паркомісця шляхом оформлення нового акта приймання-передачі. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень прийнято державним реєстратором Антоненко О.С. Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, індексний номер рішення: 76532369 від 10.12.2024. Державна реєстрація права власності була проведена на підставі Технічного паспорту № TI01:5628-8012 7284-1788, виданого 04.12.2024, видавник: ЄДЕССБ (виготовлений за замовленням [PERSON] , зазначена загальна площа паркомісця 20,9 кв.м.); договору купівлі-продажу майнових прав № П/17нР від 12.09.2022; додаткової угоди № 1 від 12.09.2022 до договору укладеного між ТОВ "СК Фамільний Дім" та [PERSON] ; акта приймання-передачі б/н від 16.02.2024, підписаного між ТОВ "СК Фамільний Дім" та [PERSON] . Таким чином, відповідачка, будучи обізнаною про наявність розбіжностей у площі машиномісця, ігноруючи вимогу забудовника щодо укладення нового акту приймання передачі, зареєструвала право власності на машиномісце № П/М-17 з некоректно визначеною площею. В результаті вчинення протиправної державної реєстрації права власності, наразі [PERSON] самовільно зайняла 6.6 кв.м. площі, яка є загальною територією співвласників паркомісць за адресою: [ADDRESS] , що є порушенням прав співвласників багатоквартирного будинку на використання території загального користування. З наведених підстав, позивач вважає, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 76532369 від 10.12.2024 13:25:05, [PERSON] , Старокозацька сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області, Одеська обл. є протиправним, оскільки було винесено на підставі відомостей, які не відповідають дійсності та на підставі документів, які містили у собі технічну помилку. При звернені до державного реєстратора фактично Заявником повідомлені неправдиві відомості щодо площі об`єкту нерухомого майна. Підсумовуючи наведені вище обставини зауважуємо на тому, що всупереч положенням законодавства, яке регулює порядок використання спільного майна, виникла ситуація, коли відповідач самовільно захопив територію, яка належить співвласникам багатоквартирного будинку та використовує її на власний розсуд . При цьому інші співвласники не мають фізичного доступу до приміщення, а відповідач відмовляється усунути вчинене ним порушення. Обраний спосіб захисту (ст. 391 ЦК України) позивач вважає належним та ефективним, при цьому зазначає, що метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (постанова ВП ВС від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16). Відомості державного реєстру прав на нерухомість презюмуються правильними, доки не доведено протилежне, тобто державна реєстрація права за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права, але створює спростовувану презумпцію права такої особи (постанова ВП ВС від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19, провадження № 12-80гс20). Позивач, посилаючись на постанову ВП ВС від 13.07.2022 у справі № 199/8324/19, вважає, що оскільки його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, а остання без належних підстав використовує територію паркінгу, яка відноситься до території загального користування співвласників багатоквартирного будинку ЖК «ВІА РОМА», належним способом захисту є позовні вимоги про витребування нерухомого майна, оскільки його задоволенняє підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру прав. Оскільки відповідачка, будучи обізнаною про наявність розбіжностей у фактичній площі паркомісця, зареєструвала своє право власності на паркомісце під № 17, проігнорувавши вимогу забудовника щодо підписання нового акту приймання-передачі, позивач вважає також належним способом захисту свого порушеного права скасування держаної реєстрації паркомісця під № 17 за [PERSON] . Просить позовні вимоги задовольнити. Відзив на позовну заяву Сторона відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки вважає їх незаконними та необґрунтованими та зазначає. Щодо доводів про протиправне заняття відповідачкою площі паркомісця у розмірі 6,6 кв.м., яка являє собою територію загального користування співвласників багатоквартирного житлового будинку ЖК «ВІА РОМА», представник відповідачки вважає їх такими, що не відповідають дійсності. 12.09.2022 між ТОВ «СК ФАМІЛЬНИЙ ДІМ» та [PERSON] укладений Договір купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості паркувальне місце №17н в багатоквартирному житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Вартість об`єкту за Договором складала 478 800,00 грн та була погоджена сторонами у Додатковій угоді №1 від 12.09.2022 до Договору. Відповідачка повністю сплатила зазначену вартість об`єкта, що підтверджується довідкою від 16.02.2024 про повну сплату майнових прав згідно з Договором. Згідно з актом приймання-передачі майнових прав від 16.02.2024, укладеного до Договору № П/17нР, [PERSON] від СК «Фамільний Дім`прийняла майнові права на об`єкт нерухомості паркувальне місце (будівельна адреса: паркувальне місце №17нР»), площа «20,9 м2»за адресою: [ADDRESS] . Зазначені обставини визнаються сторонами та не оспорюються. Однак, виходячи з позовних вимог, позивач обґрунтовує їх здійсненням помилки попереднього балансоутримувача при укладенні Договору купівлі-продажу від 12.09.2022 та невірно зазначену площу об`єкту в акті приймання передачі від 16.02.2024. Однак вищезазначений договір є дійсним разом з актом приймання-передачі до нього, що є його невід`ємною частиною. Право власності відповідачки зареєстроване у Єдиному державному реєстрі на нерухоме майно. Представник відповідачки зауважує, що на позивача як нового балансоутримувача розповсюджуються умови Договору купівлі-продажу майнових прав від 12.09.2022, оскільки 02.01.2023 за актом приймання-передачі багатоповерхового житлового комплексу з підземним паркінгом за адресою: [ADDRESS] , ТОВ «СК Фамільний Дім» передало, а АТ «НВП «ВЕГА» прийняло на баланс даний об`єкт. Того ж дня, ТОВ «СК Фамільний Дім» та АТ «НВП «ВЕГА» провели обстеження багатоповерхового житлового комплексу з підземним паркінгом, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Інглезі 2- в, що приймається в управління (утримання) Керуючої компанії «Коїн» та прийняли майно згідно зазначеного переліку. Усі права та обов`язки попереднього балансоутримувача (ТОВ «СК Фамільний Дім») щодо майна перейшли до нового балансоутримувача АТ «НВП «ВЕГА». При цьому, управління даним будинком здійснює третя особа Керуюча компанія «Коїн». Тобто умови договору купівлі-продажу обов`язкові для позивача як нового балансоутримувача, оскільки вони зберігають свою силу незалежно від зміни суб`єкта господарювання, у якого перебуває об`єкт на балансі. Представник відповідача, посилаючись на правову позицію Верховного Суду, у тому числі Об`єднаної та Великої Палат Верховного Суду, викладену у постановах від 22.01.2019, від 06.09.2019, від 01.10.2019 та від 17.10.2019, стверджує про відсутність у позивача порушеного права, оскільки саме власнику відповідно до норм ст. 317 ЦК України, а не балансоутримувачу належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Також представник відповідачки звернула увагу суду на те, що жодних порушень під час прийняття державним реєстратором Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Антоненко О.С. рішення від 10.12.2024 № 76532369 допущено не було. Питання порушення законодавства у сфері державної реєстрації прав та скасування рішення державного реєстратора Антоненко О.С. щодо реєстрації права власності на спірне машиномісце також було предметом розгляду в позасудовому порядку. Так, згідно з наказом від 08.04.2025 №685/7, Міністерство юстиції України відмовлено у задоволенні скарги ТОВ «СК ФАМІЛЬНИЙ ДІМ» від 05.03.2025 № 05/03, оскільки рішення державного реєстратора Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Антоненко Оксани Сергіївни від 10.12.2024 № 76532369 відповідає законодавству у сфері державної реєстрації прав. Щодо неправомірного, на думку позивача, втручання у право власності, представник відповідачки зазначає, що вартість машиномісця за Договором складала 478 800,00 грн та була погоджена сторонами у Додатковій угоді №1 від 12.092022 до Договору. Відповідачка повністю сплатила зазначену вартість об`єкта. Згідно з актом приймання-передачі майнових прав від 16.02.2024 [PERSON] прийняла майнові права на машиномісце П/М-17 (будівельна адреса: паркувальне місце №17нР»), площа «20,9м2». Тобто Відповідачка сплатила 478 800,00 грн за 20,9м2. Наразі Позивач, що не був стороною по Договору, намагається відібрати 6,6 кв.м. загальної площі машиномісця придбаного за відплатним договором. Щодо обраного позивачем способу захисту, представник відповідачки вказує, що позивач звернувся з негаторним позовом про усунення перешкод у здійсненні користування і розпорядження власним майном, умовою задоволення якого є встановлення протиправності дій відповідача. Однак, [PERSON] жодних протиправних дій не вчиняла, договір купівлі-продажу є дійсним, акт підписаний сторонами, жодних незаконних дій щодо майна відповідачка не здійснювала, право власності зареєстроване в Єдиному державному реєстрі нерухомого майна на підставі дійсних правовстановлюючих документів. Тобто правові підстави для таких дій у відповідачки наявні. Натомість поведінка позивача у даній справі не відповідає принципам "естопель", який був застосований у практиці Європейського суду з прав людини («Хохліч проти України», заява № 41707/98; «Рефаг парті зі (Партія добробуту) Туреччини та інші проти Туреччини», заяви №№ 41340/98, 41342/98, 41344/98), а також викладений у правовій позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 16.05.2018 у справі № 449/1154/14. Сторона позивача вважає, що доводи позовної заяви є безпідставними та необґрунтованими, а вимоги не підлягають задоволенню. Пояснення третіх осіб У вересні 2022 року житловий комплекс був зданий в експлуатацію. 02.01.2023 року на підставі акту приймання-передачі багатоповерхового житлового комплексу з підземним паркінгом ЖК «ВІА РОМА» було передано на баланс АТ «НВП «ВЕГА». На етапі будівництва житлового комплексу між забудовником ТОВ «СК ФАМІЛЬНИЙ ДІМ» та покупцями укладалися Договори купівлі-продажу майнових прав. Стаття 177 Цивільного кодексу України серед об`єктів цивільних прав називає майнові права. За цими договорами купівлі-продажу майнових прав покупець отримує у власність не індивідуально визначене нерухоме майно з усіма притаманними йому властивостями, а майнові права на ще не існуюче майно, яке може стати таким при сукупності всіх передбачених будівельною документацією обставин. 12.09.2022 між ТОВ «СК ФАМІЛЬНИЙ ДІМ» та [PERSON] було укладено договір купівлі продажу майнових прав № П/17нР відповідно до умов якого продавець зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти у власність Майнові права на Об`єкт нерухомості в порядку та на умовах, визначених цим Договором та згідно з нормами Цивільного кодексу України, які визначають загальні положення щодо купівлі-продажу. Також відповідно до цього договору сторони дійшли згоди, що Об`єктом нерухомості, Майнові права на який передаються за даним Договором, є паркувальне місце, розташоване в Об`єкті будівництва за будівельною адресою: [ADDRESS] , з наступними характеристиками: Паркувальне місце «17н». Загальна площа Об`єкта нерухомості, зазначена в п.2.2. цього Договору, є проєктною та підлягає уточненню за даними технічного паспорту, оформленого інженером з технічної інвентаризації згідно з цим Договором. 2.4. Запланований строк закінчення будівництва та введення в експлуатацію Об`єкта будівництва 31.05.2022. Таким чином, сторонами Договору було погоджено факт того, що площа Об`єкта нерухомості, майновими правами на який володіє [PERSON] є орієнтованою та підлягає уточненню згідно з даними технічного паспорту. Відтак, у зв`язку зі здачею в експлуатацію ЖК «ВІА РОМА» за замовленням Забудовника (ТОВ «СК ФАМІЛЬНИЙ ДІМ») було виготовлено технічний паспорт від 26.07.2022 року. Зі змісту вищезгаданого технічного паспорту, зокрема, експлікація (секції 2) визначено загальну площу машиномісця № 17 - 14.3 кв.м. Відтак, 16.02.2024 [PERSON] було видано довідку про повну сплату майнових прав згідно з Договором купівлі-продажу майнових прав № П/17Нр від 12.09.2022. У той самий день між сторонами Договору купівлі-продажу майнових прав № П/17Нр від 12.09.2022 було укладено акт приймання-передачі майнових прав у п. 1.1 якого було допущено технічну помилку, яка полягала у наступному, замість загальної площі паркомісця № 17, яка була визначена у технічному паспорті 2022 року було вказано загальну площу 20,9 кв.м., що на 6,6 кв.м. перевищує реальну площу паркомісця. При виявленні цієї розбіжності Забудовник одразу звернувся до власника паркомісця з рекомендованим листом від 27.11.2024, у якому повідомив про виниклу помилку та запропонував протягом 10 робочих днів звернутися до Забудовника задля оформлення нового акту приймання-передачі з коректними даними. Невдовзі після цього до офісу ТОВ «СК ФАМІЛЬНИЙ ДІМ» звернулася невстановлена особа, що представилась матір`ю [PERSON] та зауважила на тому, що наразі право власності на паркомісце № 17 зареєстровано за [PERSON] на підставі вищезгаданого договору купівлі-продажу майнових прав та акту приймання-передачі, а також технічного паспорту, виготовленого за замовленням [PERSON] , у якому площа паркомісця зазначена 20,3 кв.м. На зауваження щодо необхідності укладення скорегованого акту приймання-передачі відповідачка не відреагувала, натомість у своєму відзиві вказує на правомірність проведеної реєстрації, повністю ігноруючи повідомлення забудовника щодо допущення помилки у акті приймання-передачі, а також відомості технічного паспорту, виготовленого за замовленням Забудовника, на виконання п. 2.3. Договору купівлі-продажу майнових прав. 21.05.2025 року до ТОВ «СК ФАМІЛЬНИЙ ДІМ» звернувся управитель ЖК «ВІА РОМА» - АТ «НВП «ВЕГА» з листом щодо виявлення розбіжностей загальної площі паркомісця № П/17Нр, у якому вказали на проведене обстеження паркомісця № 17 та порівняння його фактичної площі з тією, що вказана у технічному паспорті на житловий будинок. Провівши цей аналіз була виявлена розбіжність у розмірі 6,6 кв.м. У відповідь на лист управителя житлового комплексу ТОВ «СК ФАМІЛЬНИЙ ДІМ» надав у розпорядження Позивача усі документи, що стосуються даного питання. Третя сторона вважає, що позовні вимоги АТ «НВП «ВЕГА» підлягають задоволенню у повному обсязі. Процесуальні дії та рух справи Представник позивача АТ «НВП «ВЕГА» Ісмагілов А.Ю. 23.07.2025 через систему «Електронний суд» звернувся до Київського районного суду м. Одеси з вказаним позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільнасправа розподілена судді Київського районного суду м. Одеси Скриль Ю.А. Ухвалою судді від 27.07.2025 позовну заяву залишено без руху, позивачу наданий 10-денний строк з дня отримання цієї ухвали для усунення недоліків: сплатити судовий збір у розмірі 4844,80 гривень та надати суду оригінал квитанції, надати докази відправлення відповідачці та державному реєстратору копію позову та додатків. 04.08.2025 від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучені платіжна інструкція про сплату судового збору та докази відправлення відповідачці та державному реєстратору копію позову та додатків. Ухвалою судді від 05.08.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначене підготовче засідання на 02.10.2025. Вказаною ухвалою відповідачу визначений п`ятнадцятиденний строк для надання відзиву на позов та десятиденний строк для надання відповіді на відзив з дня отримання відзиву на позовну заяву. Разом з позовною заявоюпозивач подав заяву про забезпечення позову, розгляд якої вирішено проводити у підготовчому засіданні. Представник відповідача 02.09.2025 через систему «Електронний суд» подала відзив на позовну заяву, у якому заперечувала проти задоволення позовних вимог, заявила про надання доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України, та долучила до нього докази. 26.09.2025 від представника позивача до канцелярії суду надійшла відповідь на відзив, яка направлена засобами поштового зв`язку через кур`єрську служби доставки ТОВ «Двадцять п`ять годин». У підготовчому засіданні 02.10.2025 представник позивача підтримала вказану заяву, просила задовольнити. Представник відповідачки заперечувала проти задоволення вказаного клопотання, надавши суду письмові заперечення, які долучені у засіданні до матеріалів справи. За результатами розгляду вказаної заяви, ухвалою суду від 02.10.2025 відмовлено у забезпеченні позову. Підготовче засідання відкладене на 06.11.2025. 06.11.2025 від представника третьої особи надійшли пояснення у справі а також клопотання про виклик свідка. У підготовче засідання 06.11.2025 представник позивача не з`явилась, про дату, час і місце його проведення повідомлялась належним чином, заяви та/або клопотання від неї до суду не надходили, причини неявки суду не повідомила. Представник відповідачки та третьої особи висловили думку про можливість проведення підготовчого засідання за відсутності представника позивача. Суд, вислухавши думку представників сторін, присутніх у підготовчому засіданні, з урахуванням наявності доказів про належне повідомлення представника позивача про дату, час проведення підготовчого засідання (особистий підпис у Довідці від 02.10.2025 про явку до підготовчого засідання на 15-00 годину 02.10.2025, яка міститься в матеріалах справи), не вбачає підстав для відкладення проведення підготовчого засідання або оголошення у його проведенні перерви, та вважає за можливе провести підготовче засідання 06.11.2025 з розгляду питання прийняття відповіді на відзив за відсутності належним чином повідомленого представника позивача про розгляд справи. Представник відповідача заперечувала проти прийняття відповіді на відзив з огляду на те, що відповідь на відзив подана з порушенням строків зазначених в ухвалі Київського районного суду м. Одеси від 05.08.2025 про відкриття провадження по справі. Ухвалою суду від 06.11.2025 представнику позивача відмовлено у прийняття відповіді на відзив та повернуто без розгляду. Оголошено перерву у підготовчому засіданні до 16.12.2025. У підготовчому засіданні 16.12.2025 прийняті та долучені до матеріалів справи письмові пояснення представника третьої особи ТОВ «СК ФАМІЛЬНИЙ ДІМ», подані 16.11.2025. Також у засіданні 16.12.2025 розглянуто заяву представника третьої особи ТОВ «СК ФАМІЛЬНИЙ ДІМ» про виклик та допит в якості свідка [PERSON] , яка є представником ТОВ «СК ФАМІЛЬНИЙ ДІМ» та обіймає посаду менеджера з продажів, оскільки саме вона проводила консультації та комуні кувала з відповідачкою з питань придбання майнових прав на квартиру та парко місце у ЖК «ВІА РОМА» та може безпосередньо підтвердити обставини, на які посилається позивач у позовній заяві. 12.12.2025 закрито провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті. Судове засідання призначене на 29.01.2026. 16.12.2025 до суду представником позивача подані заперечення (на відповідь на відзив), які передані головуючому у справі 17.12.2025. 10.01.2026 представник відповідачки подала клопотання залишення заперечень представника позивача без розгляду. У судовому засіданні 29.01.2026 представник позивача зазначила про помилковість направлення вказаних заперечень (на відповідь на відзив) її помічником та просила їх не розглядати. Вказані заперечення долучені до матеріалів справи, однак залишені без розгляду та не враховуються при ухваленні судового рішення. Також у судовому засіданні 29.01.2026 допитано [PERSON] та досліджені письмові докази. Під час дослідження доказів, долучених сторонами до матерілаів справи встановлена відсутність парних сторінок Договору купівлі-продажу від 12.09.2022, укладеного між відповідачкою та ТОВ «СК «Фамільний Дім». Представником позивача надана копія примірнику договору з викладенням пунктів 4.2, 4.3 цього Договору, на який посилалась сторона позивача та свідок під час надання показань. На стадії проведення судових дебатів оголошено перерву. У судовому засіданні 04.02.2026 представники сторін та відповідачка виступили з промовами у судових дебатах, суд перейшов на стадію ухвалення судового рішення та відклав його ухвалення і проголошення до 13.02.2026. Встановлені судом фактичні обставини справи 12.09.2022 між ТОВ «СК ФАМІЛЬНИЙ ДІМ» та [PERSON] укладений Договір купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості паркувальне місце №17н в багатоквартирному житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Пунктом 2.1 цього Договору передбачено, що сторони дійшли згоди, що об`єкт нерухомості, майнові права на який передаються за даним Договором, є паркувальне місце, розташоване в об`єкті будівництва за будівельною адресою: [ADDRESS] з наступними характеристиками паркувальне місце «17н». Відповідно до п. 2.3 Договору, загальна площа нерухомості, зазначена у п. 2.2 Договору, є проєктною та підлягає уточненню за даними технічного паспорту, оформленого інженером з технічної інвентаризації згідно з цим договором. Пунктом 4.1 Договору передбачено, що загальна вартість майнових прав, які передаються продавцем покупцеві визначена у Додатку 1 до даного Договору. Сума є остаточною і може бути змінена тільки й випадках, передбачених за цим Договором або чинним законодавством України. Відповідно до пункту 4.2 Договору, покупець здійснює розрахунок за цим Договором згідно Додатку 1. Згідно з Додатковою угодою №1 до Договору від 12.09.2022 № П/17нР, сума договору становить 478 800,00 грн. Вказана Додаткова угода є невід`ємною частиною Договору від 12.09.2022 (п. 2 Додаткової угоди № 1). Додаткова угода № 1 підписана між ТОВ «СК «Фамільний Дім» та [PERSON] 12.09.2022. Отже судом встановлено, що вказані сторони погодили об`єкт нерухомого майна та його вартість. Окрім цього, відповідно до пункту 4.3 Договору, у разі, якщо за результатом обміру інженера з технічної інвентаризації при оформленні паспорта на Об`єкт нерухомості, фактична площа об`єкта нерухомості збільшиться (або зменшиться) більш ніж на 1 кв. м. відносно площі, зазначеної в пункті 2.2. цього Договору, то Договірна ціна коригується продавцем у відповідності з такими змінами, виходячи із вартості майнових прав на об`єкт нерухомості, зазначеної в п. 4.12 цього Договору, який покупець зобов`язаний сплатити протягом десяти днів. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] сплатила в повному обсязі вартість об`єкту, що підтверджується довідкою від 16.02.2024 про повну сплату майнових прав. Згідно зАктом приймання-передачі майнових прав від 16.02.2024, укладеного до Договору, СК «Фамільний Дім» передав, а [PERSON] прийняла майнові права на Об`єкт нерухомості по Договору №П/17нР, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з наступними характеристиками: машиномісце П/М-17 (будівельна адреса: паркувальне місце №17нР»), площа «20,9м2». Договір купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості від 12.09.2022 № №П/17нР як в цілому, так і в його частині, не оспорюється, не розірваний, недійним не визнавався, а отже є дійсним. Також наразі є дійсною Додаткова угода №1 до цього Договору, а також Акт приймання-передачі від 16.02.2024. Згідно з Технічним паспортом (реєстраційний номер у Реєстрі будівельної діяльності ТІ01:5628-8012-7284-1788), виготовленим 04.12.2024 ТОВ «ЮЦ «РЕЄСТРАТОР» на замовлення відповідачки [PERSON] , загальна площа машиномісця № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , складає 20,9 кв.м. Відповідно до Інформації з Єдиного державного реєстру на нерухоме майно від 22.07.2025 № 436453490, за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстроване право власності на об`єкт речових прав: «закінчений будівництвом об`єкт», тип об`єкта: «машиномісце», площею 20,9 кв.м., за адресою: [ADDRESS] . Об`єкту нерухомого майна присвоєний реєстраційний номер 3060033651100. Підставою внесення запису до Єдиного державного реєстру на нерухоме майно було рішення державного реєстратора Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської областіАнтоненко Оксани Сергіївни від 10.12.2024. Отже, виходячи з оцінки вказаних вище доказів, суд встановив, що відповідачка [PERSON] є власником об`єкта нерухомості машиномісце П/М-17 за адресою: [ADDRESS] . Крім того, судом встановлено, що до звернення позивача до суду з вказаними позовними вимогам, тертя особа ТОВ «СК «Фамільний Дім» 05.03.2025 № 05/03 зверталось до Міністерства юстиції України зі скаргою на рішення від 10.12.2024 № 76532369 державного реєстратора Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської областіАнтоненко Оксани Сергіївни щодо машиномісця, розташованого за адресою: м. Одеса, вулиця Інглезі, будинок 2-В. За результатом розгляду вказаної скарги, Центральна Колегія Міністерства юстиції України 01.04.2025 склала висновок із рекомендацією відмовити у задоволенні скарги. Наказом Міністерства юстиції України від 08.04.2025№ 685/7 відмовлено у задоволенні скарги ТОВ «СК «Фамільний Дім`на рішення від 10.12.2024 № 76532369 державного реєстратора Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської областіАнтоненко Оксани Сергіївни щодо машиномісця, розташованого за адресою: м. Одеса, вулиця Інглезі, будинок 2-В. Згідно з висновком Центральної Колегії Міністерства юстиції України від 01.04.2025, перевіркою встановлено, що на підставі оскаржуваного рішення державним реєстратором Антоненко О.С. відкрито розділ на машиномісце № [NUMBER] , та внесений запис про право власності на нього № 57938184 за [PERSON] на підставі: - договору купівлі-продажу майнових прав від 12.09.2022 № П/17нР, додаткової угоди до договору купівлі-продажу майнових прав від 12.09.2022 № 1, акта приймання-передачі майнових прав, довідки про повну сплату майнових прав згідно з договором купівлі-продажу майнових прав від 16.02.2024, виданої ТОВ «СК ФАМІЛЬНИЙ ДІМ», технічного паспорту від 04.12.2024 № TI01:5628- 8012-7284-1788, сформованого з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, сертифікату від 26.12.2022 № ІУ123221209580, сформованого з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, який засвідчує готовність до експлуатації житлового комплексу з підземним паркінгом за адресою: [ADDRESS] , витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про присвоєння адрес Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 16.02.2023 № AR01:8584-6637- 0355-3544, сформованого з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва. Центральна Колегія Міністерства юстиції України дійшла висновку про відповідність оскаржуваного рішення, прийнятого державним реєстратором Антоненко О.С., вимогам законодавства у сфері державної реєстрації прав, виходячи з наступного. Пунктом 77 Порядку №1127 передбачено, що державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом об`єкт проводиться відповідно до статті 331 Цивільного кодексу України щодо особи, яка здійснювала будівництво такого об`єкта (замовник будівництва), чи у випадку, передбаченому статтею 332 Цивільного кодексу України, щодо особи, яка є власником закінченого будівництвом об`єкта, реконструкція якого проводилася, якщо інше не встановлено договором або законом. Державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом об`єкт проводиться за наявності відомостей про технічні характеристики такого закінченого будівництвом об`єкта, про прийняття його в експлуатацію та про присвоєння адреси (крім випадку проведення реконструкції об`єкта, що не має наслідком його поділ, виділ частки або об`єднання), отриманих державним реєстратором з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва. У разі коли закінчений будівництвом об`єкт у результаті нового будівництва є складовою частиною будинку, будівлі, споруди (квартира, гаражний бокс, машиномісце, інше житлове та нежитлове приміщення), яка після прийняття об`єкта в експлуатацію є самостійним об`єктом нерухомого майна, відомості про прийняття в експлуатації та про присвоєння адреси отримуються щодо будинку, будівлі або споруди, складовою частиною яких є такий об`єкт, а щодо відповідної складової частини будинку, будівлі, споруди відомості про присвоєння адреси такій частині. Відповідно до абзацу першого пункту 81 Порядку № 1127 у разі коли право власності на закінчений будівництвом об`єкт відповідно до договору або закону набувається іншими особами, відмінними від замовника будівництва, або відповідно до договору набувається у спільну власність замовником будівництва та іншими особами, державному реєстратору подається відповідний договір, що передбачає набуття права власності на закінчений будівництвом об`єкт іншою особою, відмінною від замовника будівництва, або набуття права спільної власності замовника будівництва та іншої особи, чи у випадках, передбачених законом, інший документ, що підтверджує факт набуття права власності іншою особою, відмінною від замовника будівництва. Статтею 18 Закону передбачено порядок державної реєстрації прав, зокрема, прийняття і перевірку документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрацію заяви; встановлення факту відсутності підстав для залишення заяви без руху, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав. Отже, оскаржуване рішення прийняте державним реєстратором Антоненко О.С. за наявності документів, передбачених пунктом 77, абзацом першим пункту 81 Порядку № 1127. Крім того, площа машиномісця, зазначена в технічному паспорті, є тотожною площі, зазначеній в акті приймання-передачі майнових прав. Колегією встановлено, що державним реєстратором Антоненко О.С. відповідно до вимог статті 18 Закону, пункту 77, абзацу першого пункту 81 Порядку № 1127 належним чином було перевірено документи, які подавались для державної реєстрації прав, на відповідність вимогам, встановленим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Враховуючи викладене, оскаржуване рішення державного реєстратора Антоненко О.С. відповідає законодавству у сфері державної реєстрації прав, а тому не підлягає скасуванню. Жодних обґрунтованих доводів позовна заява не містить. Виходячи з позовних вимог, позивач обґрунтовує їх допущенням помилки попереднього балансоутримувача (ТОВ «СК «Фамільний Дім») при укладенні Договору купівлі-продажу від 12.09.2022 та невірно зазначену площу об`єкта в акті приймання-передачі від 16.02.2024. Згідно з інформацією, яка міститься в Реєстрі будівельної діяльності щодо інформації про присвоєння адрес Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (технічний паспорт реєстраційний номер ТІ01: [NUMBER] ) від 21.07.2022, зокрема згідно з Експлікацією (секції 2) житлового комплексу з підземним паркінгом, площа машиномісця за № 17 становить 14,3 кв. м. 02.01.2023 між ТОВ «СК «Фамільний Дім», іменованим як замовник будівництва, та АТ «НВП «ВЕГА», іменованим як управитель, підписаний Акт приймання-передачі багатоповерхового житлового комплексу з підземним паркінгом за адресою: [ADDRESS] , відповідно до якого попередній балансоутримувач ТОВ «СК «Фамільний Дім» передав, а новий балансоутримувач - позивач АТ «НВП «ВЕГА» прийняв на баланс вказаний об`єкт. Відповідно до розпорядження Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 15.02.2023 № 38-01р «Про присвоєння адреси об`єкту нерухомого майна: Україна, Одеська область, Одеський район, Одеська територіальна громада, м. Одеса, вул. Інглезі, 2-В» житловому комплексу з підземним паркінгом за адресою: [ADDRESS] , 2-а присвоєно адресу: [ADDRESS] . Вказане розпорядження було прийнято, у тому числі, ураховуючи Технічних паспорт реєстраційний номер [NUMBER] . У подальшому, з урахуванням вказаного вище розпорядження Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 15.02.2023 № 38-01р, виготовлений новий Технічний паспорт вказаного об`єкта будівництва за новою адресою ( [ADDRESS] ) за реєстраційним номером в ЄДЕССБ AR01:8584-6637-0355-3544 від 15.02.2023. Стороною позивача вказаний документу повному обсязі суду не наданий, а отже за відсутності розділуЕксплікація встановити площу машиномісця № 17 не вважається за можливе, в наданих сторінках Технічного паспорта міститься лише перелік машиномісць, у тому числі № п/М-17 без інформації про їх площу. ТОВ «СК «Фамільний Дім» листом від 26.11.2024 звернувся до [PERSON] з повідомленням про те, що виявлено технічну помилку в акті приймання-передачі паркувального місця № 17, де його площа вказана 20,9 кв.м., натомість як згідно з технічним паспортом ТІ01:7074-7161-1422-5061, площа паркомісця становить 14,3 кв.м. У вказаному листі також просить [PERSON] протягом 10 робочих днів оформити новий акт приймання-передачі з коректними даними, що відповідають технічному паспорту ТІ01: [NUMBER] . 21.05.2025 позивач звернувся до ТОВ «СК «Фамільний Дім» з інформацією «Щодо виявлення розбіжностей загальної площі паркомісця № П/М-17 (ЖК «ВІА РОМА»)» (лист від 21.05.2025 Вих. № 21/05), відповідно до якої АТ «НВП «ВЕГА» повідомляє, що під час здійснення ним огляду території паркінгу встановлено, що паркомісце № П/17нР належить на праві власності [PERSON] , право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.12.2024. При цьому при перевірці інформації, що міститься у Реєстрі будівельної діяльності позивачу з технічного паспорту ТІ01: [NUMBER] стало відомо, що площа паркомісця П/М-17 становить 14,3 кв.м. Фактично позиівачка використовує загальну площу паркомісця 20,9 кв.м. З метою усунення виниклих непорозумінь позивач АТ «НВП «ВЕГА» звернулось до ТОВ «СК «Фамільний дім» з проханням надати роз`яснення з приводу виниклої розбіжності у площі пакромісця, яке належить [PERSON] . 17.07.2025 Комісія позивача АТ «НВП «ВЕГА» у складі голови [PERSON] та членів [PERSON] і [PERSON] , проведи візуальний огляд території паркінгу ЖК «ВІА РОМА», під час проведення якого було встановлено, що загальна площа паркомісця № П/М-17, яке на праві приватної власності належить [PERSON] становить 14,3 кв.м., відповідно до інформації, яка міститься в технічній документації на будинок. При цьому фактично [PERSON] використовується загальна площа паркомісця 20,9 кв.м. Комісією зроблений висновок, що відповідачкою протиправно зайнята площа паркомісця у розмірі 6,6 кв.м., яка являє собою територію житлового будинку ЖК «ВІА РОМА». 28.05.2025 ТОВ «СК «Фамільний Дім» надало позивачу АТ «НВП «ВЕНГА» відповідь на його лист від 21.05.2025 Вих. № 21/05 «Щодо виявлення розбіжностей загальної площі паркомісця № П/М-17 (ЖК «ВІА РОМА»)», відповідно до якого повідомила, що дійсно при укладенні з [PERSON] . Акта приймання-передачі майнових прав на паркомісце виникла помилка у зазначені його площі: замість 14,3 кв.м. вказано 20,9 кв.м., що не відповідає технічному паспортіТІ01: [NUMBER] . ТОВ «СК «Фамільний Дім» запропонувало відповідачці укласти новий Акт приймання-передачі майнових прав з коректними даними, що відповідають відомостям, які містяться в технічному паспорті ТІ01: [NUMBER] . У відповіді ТОВ «СК «Фамільний Дім» зазначила, що на момент виявлення розбіжностей у площі машиномісце право власності на нього зареєстровано у встановленому законодавством України не було. Також у відповіді позивачу, TOB «СК ФАМІЛЬНИЙ ДІМ» повідомило, що з відомостей, які містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.12.2024 року забудовник дізнався, що за [PERSON] вже було зареєстровано право власності на машиномісце на підставі вищезгаданого акту приймання - передачі та технічного паспорту, у якому загальна площа машиномісци зазначалася - 20,9 кв.м. Тобто склалася ситуація, коли громадянка [PERSON] будучи обізнаною про наявність розбіжностей у площі машиномісця, ігноруючи вимогу забудовника щодо укладення нового акту приймання - передачі, зареєструвала право власності на машиномісце з некоректно визначеною площею. В результаті вчинення протиправної державної реєстрації права власності, наразі [PERSON] , самовільно зайняла близько 6 кв.м. площі, яка є загальною територією співвласників паркомісць за адресою: [ADDRESS] . Також у вказаному листі ТОВ «СК «Фамільний Дім» повідомив позивача про те, що з метою вирішення даного питання TOB «СК ФАМІЛЬНИЙ ДІМ» звернувся до Колегії Міністерства юстиції України зі скаргою на рішення державного реєстратора, у задоволенні якої відмовлено. Окрім цього повідомило, що за його зайвою було відкрито кримінальне провадження № 12025164480000167 від 02.04.2025 року щодо ймовірного вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 т. 190 КК України. Оскільки на підставі акту приймання-передачі віт 02.01.2023 року ТОВ «СК ФАМІЛЬНИЙ ДІМ» передав на баланс АТ «НЕП «ВІТА» багатоквартирний будинок з підземним паркінгом за адресою: [ADDRESS] , наразі у ТОВ «СК ФАМІЛЬНИЙ ДІМ» відсутня можливість звернутися до суду задля захисту свого порушеного права. Допитана під час судового розгляду свідок [PERSON] , яка працювала на посаді менеджера з продажів ТОВ «СК «Фамільний Дім», показала, що представники керуючої компанії зв`язались з [PERSON] з метою встановити біля її паркомісця резервуар з водою, однак відповідачка відмовилась, оскільки місце, яке обрала керуюча компанія для встановлення вказаного резервуара, входило у площу машиномісця, яке було передано їй згідно за актом приймання-передачі, підписаного відповідно до Договору купівля-продажу від 12.09.2022. Після чого ТОВ «СК «Фамільний Дім» перевірив документацію та виявив, що площа, яка була передана згідно з Актом приймання-передачею позиваці [PERSON] перевищує площу, затверджену технічним паспортом ТІ01:7074-7161-1422-5061: 20,9 кв.м. проти 14,3 кв.м. Після чого звернулись до відповідачки з проханням переоформити Акт приймання-передачі машиномісця (лист від 26.11.2024).У свою чергу, [PERSON] попросила почекати її чоловіка з рейсу, оскільки самостійно не вирішує такі питання . У подальшому, як показав свідок, відповідачка не звернулась до ТОВ «СК «Фамільний Дім» для врегулювання вказаного питання, а будучи обізнаною про таку ситуацію, звернулась до державного реєстратора та 10.12.2024зареєструвала право власності на машиномісце площею, вказаною в Акті приймання-передачі, тобто 20,9 км, замість вірної площі 14,3 кв.м., яка зазначена у технічному паспорті на об`єкт будівництва з реєстраційним номером ТІ01:7074-7161-1422-5061. Після чого, комісія, створена позивачем, вийшла з оглядом вказаного машиномісця та після проведення замірів встановили, що машиномісце має більшу площу, ніж зазначена у технічній документації (20,9 кв.м. замість 14,3 кв.м.). На питання суду, ким саме (ФОП, установа, організація, підприємство, БТІ тощо) проводились обміри машиномісця, на підставі яких оформлювався та у подальшому підписувався Акта приймання-передачі об`єкта нерухомого майна, ураховуючи, що відповідно до п. 2.3 Договору купівлі-продажу від 12.09.2022загальна площа нерухомості, зазначена у п. 2.2 Договору, є проєктною та підлягає уточненню за даними технічного паспорту, оформленого інженером з технічної інвентаризації згідно з цим договором, свідок відповідь не надала. Представник позивача на аналогічне запитання під час надання пояснень суду також не змогла надати відповідь. Окрім цього, представник позивача на запитання суду, повідомила, що заходи щодо врегулювання вказаного питання відповідно до умов Договору купівлі-продажу, зокрема передбаченими п.4.3 Договору, позивачем не вживались, вказані питання шляхом договірного врегулювання спору не вирішувались. Під час судового розгляду, згідно з наданими представником відповідачки поясненнями та дослідженими судом доказами, встановлено, що відповідно до Буклету продажу об`єктів в багатоквартирному будинку «ВІА РОМА» (разом з фото), де машиномісце належне на праві приватної власності Відповідачці повністю відповідає фактично зайнятому нею на сьогоднішній день. Також з фото вказаного Буклету вбачається, що машиномісце обведене штрих пунктирною лінією, яка згідно наданих пояснень представника відповідача та показань свідка нанесеною під час інвентаризації паркінгу. Мотиви суду Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 317 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Ураховуючи приписи ч. 1 ст. 317 ЦКУ саме власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, які він може реалізовувати на власний розсуд. Тобто лише власник має право на визначення юридичної долі свого майна, у тому числі й шляхом усунення перешкод у користуванні своїм майном, а також повернення (вилучення) цього майна від відповідних суб`єктів, а також скасування реєстрації права власності. Суд при вирішенні спору, враховує судову практику Верхового Суду, відповідно до якої, саме власникові, а не балансоутримувачу, належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власником майна, як зазначає позивач, є співвласники житлового багатоповерхового будинку з підземним паркінгом. Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку. Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина першої статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту суд встановлює, які саме права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем, і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61- 20968 сво 21)). Надаючи оцінку правомірності діям відповідачки, виходячиз встановлених під час судового розгляду обставин, оцінки доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність ознак протиправності дій [PERSON] . Як встановлено судом та не оспорюється сторонами у справі, ТОВ «СК «Фамільний Дім» та [PERSON] дійшли згоди щодо об`єкта нерухомого майна машиномісця № П/В-17 та його вартості шляхом підписання 12.09.2022 Договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно. [PERSON] сплатила вартість машиномісця в повному обсязі, що підтверджується Довідкою про повну оплату від 16.02.2024 та не оспорюється сторонами у справі. Цього ж дня, 16.02.2024, ТОВ «СК «Фамільний Дім» та [PERSON] підписали Акт приймання-передачі майнових прав, відповідно до якого площа складає 20,9 кв.м. Згідно з показаннями свідка [PERSON] розмір площі в Акті зазначається на підставі обмірів, які проводяться відповідно до п. 2.3 Договору інженером з технічної інвентаризації. Водночас сторона позивача не повідомила суду ким, за яких обставин проводились вказані обміри, документи, якими зафіксовані такі обміри суду не надала, з клопотаннями про витребування відповідних доказів та/або про виклик свідків, які б могли повідомити про обставини замірів та складання відповідних документів, до суду не зверталась. Жодною і сторін, а також свідком не повідомлялось та не зазначалось, що відповідачка будь-яким чином втручалась у процес здійснення обмірів машиномісця до оформлення та підписання Акта приймання-передачі майнових прав на машиномісце від 16.02.2024, участь під час обмірів, які мали проводитись інженером з технічної інвентаризації, не брала. Виходячи з цього, суд дійшов висновку про те, що жодних дій, які б могли вплинути на остаточний розмір площі машиномісця під час проведення обмірів до підписання Акта приймання-передачі майнових прав на машиномісце від 16.02.2024, відповідачка не вчиняла. У подальшому, [PERSON] з метою отримання технічного паспорта на об`єкт нерухомості звернулась до ТОВ «ЮЦ «РЕЄСТРАТОР», яким відповідно 04.12.2024 виготовлений Технічний паспорт (реєстраційний номер у Реєстрі будівельної діяльності ТІ01:5628-8012-7284-1788), відповідно до якого загальна площа машиномісця № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , кв./оф. П/М-17, складає 20,9 кв.м. Відповідачка, діючи відповідно до вимог законодавства України у сфері державної реєстрації прав, звернулась до державного реєстратора Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Антоненко Оксани Сергіївни з метою реєстрації права власності на машиномісце № П/В-17 за адресою: [ADDRESS] , яким на підставі рішення від 10.12.2024 здійснено державному реєстрацію, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.07.2025 № 436453490. Оцінку законності прийнятого державними реєстратором рішення від 10.12.2024 про державну реєстрацію права власності [PERSON] на машиномісце № П/В-17 надано Центральною Колегією Міністерства юстиції України, про що складений висновок від 01.04.2025, на підставі якого Наказом від 08.04.2025 № 685/7 Міністерство юстиції України відмовило ТОВ «СК «Фамільний Дім» у задоволенні скарги на рішення державного реєстратора від 10.12.2024. Вказане рішення Міністерства юстиції України не оскаржувалось та є чинним. Щодо обраного позивачем способу захисту, суд бере до уваги заперечення представника відповідача, викладені у відзиві на позов, та погоджується з ними, виходячи з наступного. Позивач звернувся до суду за захистом своїх прав в порядку ст. 391 ЦК України, тобто з негаторним позовом. Суд звертає увагу, що умовою задоволення негаторного позову є встановлення протиправності дій відповідача. Захист прав та інтересів позивача надається судом у формі припинення дій, що порушують право, або відновлення становища, яке існувало до порушення права. Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. У загальних положеннях про зобов`язання передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (стаття 509 ЦК України). Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За змістом частини першої статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном (стаття 317 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. У статті 321 ЦК України закріплено конституційний принцип непорушності права власності. За частинами першою та другою цієї статті ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. За змістом статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно з частинами першою-четвертою статті 202 ЦК України правочин - це дія особи, яка спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Метою будь-якого правочину є досягнення певних юридичних наслідків, що мають істотне значення для сторін правочину. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом статей 655, 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Відповідно до статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. У частині першій статті 179 ЦК України надано визначення речі як предмета матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки. Зазначено про їх поділ на нерухомі та рухомі (стаття 181 ЦК України) і що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Також у статті 182 цього Кодексу передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Стаття 190 ЦК України визначає майно особливим об`єктом, яким вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Окремо вказано, що майнові права є неспоживчою річчю та визнаються речовими правами. З аналізу вказаних норм слідує, що у ЦК України визначення майнового права відсутнє, оскільки у статті 190 ЦК України міститься вказівка лише про те, що майнові права є неспоживчою річчю і визнаються речовими правами. Водночас майнові права є об`єктом цивільних правовідносин. Майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги (абзац третій частини другої статті 3 Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність"). Під майновими правамиу широкому значенні слід розуміти суб`єктивне цивільне право як таке, що стосується майнових цінностей і має грошову оцінку, наприклад, право власності на похідні права, зобов`язальні права (права з договорів, що укладаються з приводу передання майна у власність або користування), майнові права інтелектуальної власності, корпоративні права, тощо; у вузькому значенні - як суб`єктивне право, яке здатне бути самостійним об`єктом обороту; тобто у разі передання майнового права набувач отримує його як можливість претендування на майно або вчинення власних дій відносно майна. Нормами статей 328, 329 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 2 статті 331 ЦК України визначено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Статтею 2 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно (пункт 9 частини першої статті 27 цього Закону). Реєстрація права власності на нерухоме майно є лише офіційним визнанням права власності з боку держави (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17). Також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 680/214/16 та від 07 квітня 2020 року у справі № 916/2791/13 зроблено висновок про те, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним з юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для підтвердження права власності, а самостійного значення для виникнення права власності немає. Така реєстрація визначає лише момент, з якого держава визнає та підтверджує право власності за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення такого права. Правовідносини сторін договору про фінансування будівництва, порядку управління цими коштами регулюються Законом України від 19 червня 2003 року № 978-IV "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю" (далі - Закон № 978-IV) та Законом України від 18 вересня 1991 року N 1560-XII "Про інвестиційну діяльність" (далі - Закон № 1560-XII). Відповідно до частини п`ятої статті 7 та статті 4 Закону № 1560-XII інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктом і результатом інвестицій (об`єктами інвестиційної діяльності може бути будь-яке майно, а також майнові права). У статті 2 Закону № 978-IV вказано, що об`єкт інвестування - квартира або приміщення соціально-побутового призначення (вбудовані в житлові будинки або окремо розташовані нежитлові приміщення, гаражний бокс, машиномісце тощо) в об`єкті будівництва, яке після завершення будівництва стає окремим майном. Тобто після завершення будівництва та здачі будинку в експлуатацію машиномісце як окремий об`єкт цивільних правовідносин ще не існує і набуває юридично статусу об`єкта цивільних правовідносин лише після державної реєстрації, здійсненої відповідно до чинного законодавства. Для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва на новозбудований об`єкт нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, заявник, зокрема, подає: документ, що підтверджує набуття у власність особою закріпленого за нею об`єкта будівництва, передбачений законодавством (інвестиційний договір, договір про пайову участь, договір купівлі продажу майнових прав тощо) (у разі придбання майнових прав на об`єкт нерухомості документом, що підтверджує набуття у власність закріпленого за особою об`єкта будівництва, є договір купівлі-продажу майнових прав); довідку (виписку) із переліку осіб, які брали участь в інвестуванні (фінансуванні) об`єкта будівництва та за якими здійснюється державна реєстрація прав, видану особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовником будівництва), про участь заінтересованої особи в інвестуванні (фінансуванні) об`єкта будівництва (у тому числі шляхом купівлі продажу майнових прав); технічний паспорт на об`єкт інвестування (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо); завірені особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовником будівництва), копії (крім випадків подання оригіналів таких документів особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовником будівництва): документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку (крім випадків реконструкції об`єктів нерухомого майна без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані); документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на об`єкт нерухомого майна до проведення його реконструкції (у разі проведення реконструкції об`єкта нерухомого майна); документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; документа, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (крім випадку, коли в результаті реконструкції об`єкта нерухомого майна його адреса не змінилася) (пункт 50 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868). У пункті 78 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, встановлено, що для державної реєстрації права власності на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), розміщене в об`єкті нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, власником такого майна подаються: документ, що підтверджує набуття у власність особою закріпленого за особою об`єкта інвестування, передбачений законодавством (інвестиційний договір, договір про пайову участь, договір купівлі-продажу майнових прав тощо); технічний паспорт на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17 (провадження № 14-8цс21) вказано, що нормами законодавства встановлено первинний спосіб набуття права власності на річ, на яку раніше не було і не могло бути встановлене право власності інших осіб. Саме інвестор як особа, за кошти якої і на підставі договору з яким був споруджений об`єкт інвестування, є особою, якою набувається первісне право власності на новостворений об`єкт інвестування. Інвестор після виконання умов інвестування набуває майнові права (тотожні праву власності) на цей об`єкт і після завершення будівництва об`єкта нерухомості набуває права власності на об`єкт інвестування як первісний власник шляхом проведення державної реєстрації речових прав на зазначений об`єкт за собою (пункти 92, 93, 95 постанови). Як встановлено судом та відповідно до висновків суду, викладених вище, суд не вбачає у діях [PERSON] під час помилкового, на думку позивача, зазначення в Акті приймання-передачі розміру площі машиномісця, ознак протиправності. Договір купівлі-продажу від 12.09.2022, Додаткова Угода № 1 до нього, Акт приймання-передачі від 16.02.2024 є дійсними. Позивач не є титульним власником майнових прав на нерухоме майно, яким є відповідачка, та відповідно до норм законодавства, зазначених вище, не був. Відповідно до Сертифіката № ІУ123221209580, Генеральним проектувальником та Генеральним підрядником виступало ТОВ «СК «Фамільний Дім», саме з ним укладався договір купівлі-продажу відповідачкою. Вказаний об`єкт завершеного будівництво 02.01.2023 перейшов на баланс (не у власність) позивача відповідно до Акт приймання-передачі багатоповерхового житлового комплексу з підземним паркінгом за адресою: [ADDRESS] , згідно з яким ТОВ «СК «Фамільний Дім», як замовник будівництва, передав на баланс, а АТ «НВП «ВЕГА», як управитель, прийняв на свій баланс вказаний об`єкт. Акт приймання-передачі майнових прав від 16.02.2024, укладався між ТОВ «СК «Фамільний Дім» та [PERSON] . Отже, ураховуючи відсутність протиправності дій відповідачки, відсутності однак титульного власника у позивача, підстави для задоволення негаторного позову відсутні. Натомість правовідносини між сторонами регулюються Договором. Окрім цього, договором купівлі-продажу від 12.09.2022, зокрема пунктом 4.3, передбачене врегулювання питанняколи за результатом обміру інженера з технічної інвентаризації при оформленні паспорта на Об`єкт нерухомості, фактична площа об`єкта нерухомості збільшиться (або зменшиться) більш ніж на 1 кв. м. відносно площі, зазначеної в пункті 2.2. цього Договору, то Договірна ціна коригується продавцем у відповідності з такими змінами, виходячи із вартості майнових прав на об`єкт нерухомості, зазначеної в п. 4.12 цього Договору, який покупець зобов`язаний сплатити протягом десяти днів. Водночас згідно пояснень представника позивача та показань свідка, питання врегулювання вказаного спору відповідно до п. 4.3 Договору між сторонами не вирішувалось, заходи не вживались. При цьому суд бере до уваги надані свідком [PERSON] показання з приводу того, що до виникнення питання про встановлення у паркінгу резервуару з водою на місці розташування машиномісця відповідачки, контрольні обміри не проводились (як перед підписанням Акта приймання-передачі 002.01.2023 між ТОВ «СК «Фамільний Дім» та позивачем, так і після підписання з відповідачкою Акта приймання-передачі майнових прав на машиномісце 16.02.2024). При цьому суд зауважує, що пропозицію про переоформлення Акта приймання-передачі з відповідачкою направляло ТОВ «СК «Фамільний дім» 26.11.2024, тобто вже після передачі об`єкта будівництва разом із паркінгом новому балансоутримувачу - позивачу (02.01.2023). Виходячи з викладеного, суд вбачає, що спір між сторонами пов`язаний з визначенням місця встановлення у паркінгу балансоутримувачем резервуара з водою, але ніяк з порушенням прав співмешканців будинку та співвласників паркінгу, оскільки жодних повідомлень з приводу протиправного або неправомірного користування відповідачкою машиномісця № 17, яке б порушувала або зачіпало права інших співвласників паркінгу, до порушення питання балансоутримувача встановлення резервуара з водою, не існувало та не існує. Докази протилежного матеріали справи не містять. Отже ураховуючи, що спірні правовідносини виходять з умов договору, права позивача не підлягають захисту в порядку ст. 391 ЦК України. Позивач самостійно визначає спосіб, у який він вбачає можливим усунути виявлені порушення. Якщо негаторний позов визнано обґрунтованим, суд визначає дії, які має вчинити або не вчинювати відповідач для усунення порушень, і строк виконання цих дій. Якщо дії відповідача є правомірними або між сторонами існують договірні відносини негаторний позов задоволенню не підлягає. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України, ураховуючи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, судові витрати покладаються на позивача. У відзиві на позовну заяву відповідачка повідомила про орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу, який має понести під час розгляду справи 20750,00 грн. Також зазначила, що остаточну вартість та відповідні докази будуть надані суду в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України. З огляду на зроблену заяву відповідачкою, суд вирішуватиме питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed