Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтував тим, що 29.11.2023 року [PERSON] уклала з АТ «А-Банк» кредитний договір ABH0CT155101701245429314, щодо надання останній кредиту в розмірі 29000.00 грн. строком на 36 місяців (тобто до 28.11.2026 року) зі сплатою процентів у розмірі 85.00% щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн. Кредитний договір підписано боржником за допомогою електронного підпису, використання якого погоджено сторонами в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. Станом на 04.11.2025 року заборгованість Відповідача за даним кредитним Договором складала суму в розмірі 56086.41 грн., яка складається з: 29000 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 27086.41 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами. Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ "А-БАНК" заборгованість за кредитним договором № ABH0CT155101701245429314 від 29.11.2023 року у розмірі 56086.41 грн. станом на 04.11.2025 року, яка складається з наступного: 29000 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 27086.41 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами. Також позивач просить стягнути з відповідача на свою користь судові витрати у розмірі сплаченого судового збору в сумі 2422.4 грн. Ухвалою суду від 16.12.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу надано строк для надання відзиву. Відповідачу двічі було направлено ухвалу суду від 16.12.2025 року, які повернулись на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». У встановлений судом строк відповідач правом на відзив не скористався, та жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд вважає за необхідне у відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування справи у провадженні суду, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Вирішуючи справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 29.11.2023 року [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК» (а.с.18). У заяві зазначено, що клієнт згоден з тим, що дана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-БАНК», становлять договір про надання банківських послуг, умови якого зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Згідно із Заявою про надання послуги «Швидка готівка» № ABH0CT155101701245429314 від 29.11.2023 року [PERSON] просила надати в АТ «А-Банк» кредит за послугою «Швидка готівка» на умовах, зокрема: вид кредиту послуга «швидка готівка»; тип кредиту кредит строковий; мета отримання кредиту придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг; сума кредиту 29000,00 грн.; строк кредиту 36 місяців; процентна ставка (фіксована) 85.00% на рік; розмір щомісячного платежу 2265,51 грн. (а.с.9-10). Також, [PERSON] зазначена платіжна картка, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту4323387011677013. Рахунок для внесення платежів [NUMBER] (а.с.9). Пунктом 18 Заяви про надання послуги «Швидка готівка» № ABH0CT155101701245429314 від 29.11.2023 року зазначено, що підписанням цієї Заяви відповідач підтверджує, що ознайомлений з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «А-Банк», Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримав їх примірники, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення (зворот а.с.9). Паспортом споживчого кредиту «Швидка готівка» встановлено, зокрема, сума/ліміт кредиту 29000,00 грн., строк кредитування 36 місяців, спосіб надання кредиту безготівковим шляхом, процентна ставка, відсотків річних 85,00, тип процентної ставки фіксована. При цьому порядок повернення кредиту (щомісячний платіж залежить від суми і строку кредиту) 2265,51 грн., кількість щомісячних платежів 36 (а.с.8). Згідно з меморіальним ордером №TR.34116856.29982.65455 від 29.11.2023 р. встановлено перерахування АТ «А-БАНК» 29000,00 грн. на рахунок відповідача, [PERSON] , з призначенням платежу «Видача кредиту згідно договору № ABH0CT155101701245429314 від 29/11/2023 (а.с.13). Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, не здійснював поповнення карткового рахунку, внаслідок чого утворилася заборгованість. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача за договором № ABH0CT155101701245429314 від 29.11.2023 року, укладеного між АТ «АКЦЕНТ-БАНК» та клієнтом [PERSON] , ОКПО-3006815264, станом на 04.11.2025 року становить 56086.41 грн., яка складається з: 29000 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 27086.41 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами (а.с.12). Розмір, наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідачем не спростовано. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Як передбачено ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Зі змісту ч. 1 ст. 207 ЦК України вбачається, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, а також якщо він підписаний його стороною (сторонами). Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Частина 5 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Пунктом 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Ці правила є публічною пропозицією (офертою), у розумінні ст. 641, 644 ЦК України, на укладення договору кредиту, та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Так, [PERSON] ідентифікована АТ «А-Банк »за допомогою одноразового ідентифікатора. Відтак, без ідентифікації клієнта, без перевірки правильності введення коду кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом досліджені всі докази надані сторонами. Враховуючи зазначені обставини, а також те, що відзиву відповідачем не надано, судом встановлено порушення права позивача на своєчасне отримання коштів, внаслідок неналежного виконання зобов`язання відповідачем, тому суд доходить висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір.

Outcome: approved