Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

У серпні 2025 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» в особі представника через систему «Електронний суд» звернулося до Центрального районного суду міста Дніпра із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, відповідно до якої просили стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 27.04.2010 року у розмірі 30 076,00 грн. станом на 15.07.2025 року, що складається із: 26 601,05 грн. заборгованість за тілом кредиту; 3 474,95 грн. заборгованість за простроченими відсотками, та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що 11.03.2010 [PERSON] (далі відповідач) отримала згідно Довідки про видані картки кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 03/14, тип -Універсальна. Відповідач звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» (далі позивач, Банк) з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву № б/н від 27.04.2010 та приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms. На підставі анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 32 000,00 грн. В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 40,8% річних. Після спливу строку дії першої картки Відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримані наступі картки: кредитна картка номер - [NUMBER] , строк дії 03/18, тип Універсальна; кредитна картка номер - [NUMBER] , строк дії 10/21, тип Універсальна. У процесі користування кредитним рахунком клієнту були завжди доступні у вільному доступі на сайті банку та у додатку Приват24 умови обслуговування кредитних карток, які банк постійно пропонує клієнту для ознайомлення огляду кожного наступного разу, коли відбуваються навіть незначні зміни. Також, в зв`язку зі змінами у законодавстві - впровадженні нормами закону "Про споживче кредитування" паспорту споживчого кредиту - клієнт підписав паспорт споживчого кредиту від 05.04.2021 року, в якому також є інформація про відсоткові ставки по кредитування по картковим рахункам. Клієнт не надавав банку жодного разу заперечення щодо розміру відсоткової ставки, при цьому частково погашав заборгованість, що свідчить про обізнаність клієнта з умовами кредитування. У процесі користування рахунком 05.04.2021 року відповідачем підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (копія додається до позовної заяви), на підставі якої отримано додаткову кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії 02/25, тип Універсальна GOLD, а також погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг Відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України. При цьому, на момент підписання зазначеної вище Заяви заборгованість Відповідача становила 29717,8 грн., що вбачається із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості. Тобто, Відповідач був належним чином повідомлений про умови кредитування зокрема щодо сплати відсотків. Починаючи з 05.04.2021 року відсотки нараховувалися відповідно до підписаної Відповідачем Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно п. 1.3. у розмірі 40,8%. При цьому за погодженою ставкою Банком нараховано відсотків у розмірі 3474,95 грн. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 15.07.2024 року має заборгованість 30 076,00 грн., яка складається з наступного: 26 601,05 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3 474,95 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПриватБанк». Наведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального районного суду міста Дніпра від 19 серпня 2025 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Іваницьку І.В., ухвалою якої від 20 жовтня 2025 року цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості передано на розгляд за підсудністю до Індустріального районного суду міста Дніпра. В ухвалі зазначено, що судом через підсистему «Електронний суд» було зроблено запит до Єдиної інформаційної системі соціальної сфери щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу відповідачку [PERSON] . Як вбачається з відповіді на запит № 1810402 від 24.09.2025, [PERSON] поставлена на облік як ВПО з фактичною адресою проживання: [ADDRESS] , що відноситься до територіальної підсудності Новогродівського міського суду Донецької області. Розпорядженням Верховного Суду від 29.04.2022 територіальну підсудність судових справ Новогродівського міського суду Донецької області змінено шляхом її передачі до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська. 25.04.2025 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменування місцевих загальних судів» № 4273-IX від 26.02.2025. Відповідно до цього Закону найменування Індустріального районного суду м. Дніпропетровська змінено на Індустріальний районний суд міста Дніпра. Справа надійшла до Індустріального районного суду міста Дніпра 21 листопада 2025 року. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Індустріального районного суду міста Дніпра від 21 листопада 2025 року, головуючим суддею у розгляді вказаної цивільної справи визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 25 листопада 2025 року позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, натомість в прохальній частині позовної заяви зазначили, що у разі неявки в судове засідання відповідача, позивач не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника позивача та можливість ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача в судове засідання. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Оскільки згідно наявних даний [PERSON] як внутрішньо переміщена особа проживає за адресою: [ADDRESS] , що є тимчасово окупованою територією Російською Федерацією, то остання була повідомлена, шляхом здійснення оголошення на офіційному сайті «Судова влада». Відзиву, заяв, заперечень до суду не надала, у зв`язку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши письмові докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 березня 2010 року [PERSON] в АТ КБ «ПриватБанк» отримала кредитну картку № [NUMBER] , строк дії 03/14, тип Універсальна. 27 квітня 2010 року між сторонами у справі було укладено договір № б/н, згідно умов якого [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який в подальшому збільшився до 32 000,00 грн. та відбулася зміна відсоткової ставки 40,8% річних, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку та випискою по рахунку. [PERSON] згідно укладеного договору № б/н 27 квітня 2010 року звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, та 27 квітня 2010 року підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та підтвердив, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг та відповідно підтвердила, що вона повністю проінформована про умови кредитування. Після спливу строку дії першої картки відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримані наступі картки: кредитна картка номер - [NUMBER] , строк дії 03/18, тип Універсальна; кредитна картка номер - [NUMBER] , строк дії 10/21, тип Універсальна. У процесі користування рахунком 05.04.2021 року відповідачем підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої отримано додаткову кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії 02/25, тип Універсальна GOLD, а також погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті. На момент підписання зазначеної Заяви заборгованість відповідача становила 29 717,80 грн., що вбачається із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості. Таким чином відповідач був належним чином повідомленою про умови кредитування. Звертаючись до суду з позовною заявою, позивач надав заяви від 27 квітня 2010 року та 05 квітня 2021 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанку», які підписані відповідачем, довідки про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, розрахунок заборгованості за договором № б/н від 27 квітня 2010 року, виписку за договором за період 11.03.2010-17.07.2025, витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, www.privatbank.ua, згідно яких обслуговується відповідач. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Договору, відповідач зобов`язувався погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. В свою чергу відповідач зобов`язання за вказаним договором щодо сплати кредиту та відсотків належним чином не виконала. У зв`язку з порушеннями відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором № б/н від 27 квітня 2010 року, відповідач станом на 15 липня 2025 року згідно розрахунку позивача, має заборгованість у сумі 30 076,00 грн., яка складається з наступного: 26 601,05 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3 474,95 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором, відповідачем по справі суду не надано. Таким чином, [PERSON] не виконала умови договору, чим порушила право позивача на кошти за кредитним договором. Виниклі спірні правовідносини між сторонами у справі, регулюються наступними нормами права. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 626 ч. 1 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Сторонами при укладенні кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Виходячи із вищевикладеного, та враховуючи, що відповідач належним чином не виконала умови кредитного договору, допустила прострочення платежів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № б/н від 27 квітня 2010 року, яка станом на 15 липня 2025 року становить 30 076,00 грн., з яких: 26 601,05 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3 474,95 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Підстав для звільнення [PERSON] від сплати зазначеної суми або зменшення її розміру судом не встановлено. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами ст.141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved