Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

У грудні 2025 року [PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позов мотивує тим, що сторони перебували у шлюбі з 30.04.2012 року. У шлюбі народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти постійно проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач участь у вихованні дітей не приймає, матеріальної допомоги не надає. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати подання позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 12.12.2025 відкрито провадження у цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін, відповідачу запропоновано подати відзив на позов. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримають. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог процесуального закону. Заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Відзив на позовну заяву не надав. Оскільки відповідачем не було надано відзиву на позов, тому суд приймає до уваги лише надані докази позивачем. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши письмові докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч.2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що 30.04.2012 сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. (а.с. 6 звор. стор.) Сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження дітей (а.с. 7). На час розгляду справи діти мешкають разом з позивачкою [PERSON] , що підтверджується довідкою виконкому Магдалинівської селищної ради (а.с. 6) та перебувають на її утриманні, домовленості відносно утримання дітей між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1-3 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Як вбачається з позовної заяви позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача. З урахуванням викладеного, враховуючи майновий та сімейний стан відповідача, відсутність у нього інших утриманців, а також те, що відповідач є особою працездатною, будь-яких обмежень, щодо можливості працювати та отримувати дохід він не має, суд вважає за можливе стягувати з неї аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку. Стягнення аліментів у такому розмірі відповідатиме вимогам закону та, в першу чергу інтересам дітей, та не порушить прав сторін. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Суд вважає, що аліменти необхідно стягнути від дня подання позову, оскільки позивачем не доведено факту ухилення відповідача від сплати аліментів. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, підлягають задоволенню. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред`явлені позову була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1 331,20 грн. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved