Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк» (АТ «ПУМБ») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №2001402615001 від 12.09.2019 у розмірі 67 157 (шістдесят сім тисяч сто п`ятдесят сім) гривень 20 копійок та судові витрати у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок. Позивач звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з вищевказаним позовом у порядку підсудності, визначеної рішенням Вищої ради правосуддя України № 399/0/15-23 від 20 квітня 2023 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Харківської області», яким територіальну підсудність судових справ Золочівського районного суду Харківської області визначено Дергачівському районному суду Харківської області. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 12.09.2019 між ПАТ «ПУМБ» та відповідачем було укладено кредитний договор №2001402615001, відповідно до умов якого [PERSON] було видано кредитну картку з кредитним лімітом у розмірі 30 000 гривень, який у подальшому було збільшено до 38 351 гривень. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання довготривалий строк, у зв`язку з чим має заборгованість станом на 13.09.2025 у загальному розмірі складає 67 157 (шістдесят сім тисяч сто п`ятдесят сім) гривень 20 копійок, з яких: - 38 189 (тридцять вісім тисяч сто вісімдесят дев`ять) гривень 95 копійок заборгованість за кредитом; - 28 967 (двадцять вісім тисяч дев`ятсот шістдесят сім) гривень 25 копійок заборгованість за процентами; - 0,00 гривень заборгованість за комісією (детальний розрахунок заборгованості додається). На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ «ПУМБ», у зв`язку з чим позивач просив стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості станом на 13.09.2025 та судовий збір. Ухвалою суду відкрито провадження по даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Беручи до уваги, те що при відкритті провадження у справі визначено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні), враховуючи те, що від сторін у справі не надійшло клопотання про інший порядок розгляду, зокрема з викликом сторін в судове засідання, тому розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами та з дотриманням, визначеного ст. 275 ЦПК України строку, а саме суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Відповідач повідомлений про наявність справи у суді, своєчасно та належним чином, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення про вручення йому копії ухвали суду про відкриття провадження та копії позовної заяви з додатками 02.01.2026 за місцем його реєстрації (а.с. 47). Предстаник відповідача є користувачем Електронного суду, повідомлявся своєчасно та належним чином, копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками отримав у електронному вигляді, про що свідчать відповідні довідки про доставку користувачу ЕС електронних документів 23.01.2026, сформовані в автоматичному режимі з АСДС (а.с. 50-51). Відповідач та його предстаник, після отримання ухвали суду про відкриття провадження у справі та копії позову з додатками, відзиву, заяв чи будь-яких клопотань, щодо розгляду справи до суду не подавали. Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим. У відповідності до ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений судом про розгляд вказаної справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Матеріали справи свідчать, що 12.09.2019 між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит на підставі заяви № №2001402615001 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, згідно з умовами якого, останньому видано кредитну картку з кредитним лімітом у сумі 30 000 гривень, який у подальшому боло збільшено до 38 351 гривень, строком на 12 місяців, стандартна процентна ставка 47,88% річних; загальні витрати за кредитом 2577,58 гривень; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за увесь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі), за умови здійснення розрахунків на умовах та у межах пільгового періоду 10 000 гривень; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за увесь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі), за умови використання кредиту поза межами пільгового періоду та погашення кредиту рівними платежами 12577,58 гривень; реальна річна процентна ставка 47,88% річних. При цьому зазначено, що наведені обчислення реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної зартості кредиту для споживача є репрезентативними та базуються на обраних споживачем умовах кредитування, викладених вище, припущенні, що договір про споживчий кредит залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені у договорі. Використання інших способів надання кредиту та/або зміна інших вищезазначених умов кредитування можуть мати наслідком застосування іншої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача. Порядком повернення кредиту визначено: щомісячно не пізніше настання платіжної дати, протягом встановленого строку кредитування, за наявності заборгованості за кредитом на кінець звітного Розрахункового періоду. Розмір платежів розраховується щомісячно, і залежить від суми заборгованості за кредитом на кінець звітного Розрахункового періоду (включає суму нарахованих процентів за користування кредитом, суми інших обов`язкових платежів). Кількість та розмір платежів, періодичність їх внесення встановлений порядком поверення кредиту Орієнтовним графіком платежів по кредитній лінії, відповідно до п. 5 Паспорту споживчого кредиту. Також у паспорті споживчого кредиту були оговорені наслідки прострочення невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит: штрафи з 7-го дня винекнення простроченої заборгованості включно за фактом не здійснення чергового щомісячного платежу у розмірі 10% від простроченої суми за кожний випадок прострочення, а також за кожний місяць прострочення, встановленого терміну. Процентна ставка яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 62,0% річних з першого дня винекнення простроченої заборгованості на суму залишку заборгованості за кредитом. Комісія за проведення обов`язкового платежу, внесеного після настання платіжної дати 100 гривень (а.с. 9 та зв. бік.а.с. 9). Підписавши заяву №2001402615001 від 12.09.2019 та паспорт споживчого кредиту на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та паспорт споживчого кредиту, [PERSON] прийняв пропозицію АТ «ПУМБ», погодився з усіма істотними умовами кредитування, про що свідчить наявність його власноручного підпису у них, відповідно до якого визначено базову відсоткову ставку, розмір щомісячних платежів тощо. Підписання відповідачем паспорту споживчого кредиту є належним доказом ознайомлення його з умовами кредитування, відповідний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 23.12.2019 у справі №572/1169/17, від 12.02.2020р. (справа №382/327/18). До кредитного договору (заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування) банк додав загальні умови договорів кредитування, паспорт споживчого кредиту, який підписаний відповідачем власноруч, публічну пропозицію на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, довідку про збільшення кредитного ліміту, умови надання та обслуговування кредитної картки, розрахунок заборгованості та виписку з особового рахунку (а.с. 9-27). Перерахування коштів [PERSON] 12.09.2019 у розмірі 30 000, а у подальшому збільшення цієї суми до 38 351 гривень підтверджується довідкою про збільшення кредитного ліміту за договором №2001402615001 від 12.09.2019, з ІТС АТ «ПУМБ», а також підтверджується випискою з особового рахунку відповідачки за період часу з 12.09.2019 по 13.09.2025 (зв.бік а.с. 20-27). Відповідно виписки по особовому рахунку за період часу з 12.09.2019 по 13.09.2025, відповідачка отримала від кредитодавця обумовлені укладеним між сторонами кредитним договором кредитні кошти в повному обсязі шляхом встановлення кредитного ліміту, активно користується кредитною карткою, здійснює списання та поповнення кредитної картки, останній раз 28.04.2022, тобто відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту (а.с. 23-27). Така виписка має статус первинного документа, що підтверджується Переліком типових документів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 року № 578/5, а також є належним доказом отримання та користування відповідачем кредитними коштами, у ній зазначені всі операції з часу активації кредитної картки зі зняття грошових коштів, погашення заборгованості, яка відповідачем не спростована, що підтверджується і змістом п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Отже, сторони у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. В редакції умов та правил ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, передбачено право Банку змінювати клієнту кредитний ліміт. Так, згідно пункту 2.3.1. Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб встановлено, що Банк має право вносити зміни до Договору (в тому числі до всіх Додатків до Договору і Тарифів), повідомивши Клієнта не пізніше ніж за 30 (тридцять) календарних днів до дати набуття чинності змінами шляхом розміщення повідомлення про внесення змін до Договору на Сайті Банку. Вказаний в цьому пункті строк для повідомлення про внесення змін до Договору не застосовується у випадках внесення змін, які покращують умови обслуговування Клієнтів (розширюють перелік послуг Банку та/або зменшують Тарифи) або спрямовані на виконання вимог законодавства України, що набувають чинності з дати розміщення повідомлення про внесення змін до Договору на Сайті Банку, якщо інше не визначено у повідомленні Банку. 2.3.2. Сторони домовились, що розміщення змін на Сайті Банку є належним виконанням Банком обов`язку щодо додержання форми та порядку направлення повідомлення Клієнту про зміни до Договору (включаючи всі Додатки). Датою направлення повідомлення Клієнту є дата розміщення змін на Сайті Банку. 2.3.3. Клієнт погоджується та приймає на себе ризики та обов`язок самостійно відстежувати наявність/відсутність повідомлень Банку про зміну умов Договору на Сайті Банку. 2.4.5. Розірвання Договору, в тому числі за ініціативою Банку, не звільняє Клієнта від обов`язку погасити в повному обсязі Заборгованість за Договором. П. 5.1.7. Публічної пропозиції передбачено, що клієнт зобов`язаний сплачувати Заборгованість по Договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим Договором (а.с. 12-17). Відповідно до письмової вимоги (Повідомлення) за вихідним №KHO-44.2.1/2145 від 15.09.2025, банк звернувся до [PERSON] з вимогою погасити заборгованість, яка станом на 13.09.2025 по кредитному договору складала у загальному розмірі 67 157 (шістдесят сім тисяч сто п`ятдесят сім) гривень 20 копійок, протягом 30 календарних днів з дня отримання повідомлення (а.с. 18-20). Однак питання заборгованості залишилися не врегульованими станом на 13.09.2025. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договром №2001402615001 від 12.09.2019 у відповідача виникла заборгованість перед банком у загальному розмірі 67 157 (шістдесят сім тисяч сто п`ятдесят сім) гривень 20 копійок, з яких: 38 189 (тридцять вісім тисяч сто вісімдесят дев`ять) гривень 95 копійок заборгованість за кредитом; 28 967 (двадцять вісім тисяч дев`ятсот шістдесят сім) гривень 25 копійок заборгованість за процентами; 0,00 гривень заборгованість за комісією (детальний розрахунок заборгованості додається) (а.с. 21-22). Долучений банком до позову розрахунок заборгованості підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний опис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), а також включає суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків по кожному платіжному періоду. Матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що відповідачка повернула кредит та нараховані відсотки у строк, передбачений договором. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості та умовами договору укладеного між сторонами та викладеними у таблиці обчислення загальної вартості кредиту споживача. Відповідність розрахунку та розмір заборгованості не були спростовані відповідачем ані змістовними запереченнями, ані окремим контррозрахунком, а тому при ухваленні рішення суд керується розрахунком позивача. Факт користування кредитними коштами відповідачем також не спростовано, доказів наявності боргу у іншому розмірі не надано. Надані виписки сформовані ФГВФО на підставі норм чинного законодавства. Згідно з пунктом 21 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 634, ч. 2 ст. 639, ст. 207, ч. 2 ст. 638, ч. 2 ст. 642, ч.ч. 1, 2 ст. 1069, ст. 526, 527, 530 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. У пункті 3 частини 2 статті 129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі №760/7792/14-ц. Суд зауважує, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «ПУМБ» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що АТ «ПУМБ» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18), а також від 19.06.2019 у справі №643/17966/14-ц, згідно якої стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Позивачем на підтвердження наявності у відповідача заборгованості та її розміру подано до суду: копії кредитного договору (Заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб) та паспорту споживчого кредиту; копії паспорта та реєстраційного номеру облікової картки платника податків (РНОКПП) Відповідача; копія Витягу з Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб; копія письмової вимоги (Повідомлення); копія списку згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів; довідка про збільшення кредитного ліміту; розрахунок заборгованості по кредитному договору; виписка про рух коштів; копія довіреності представника АТ «ПУМБ»; платіжний документ про сплату судового збору; Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб; Витяг зі Статуту АТ «ПУМБ»; Докази відправлення позову Відповідачу. Отже, позивачем надані належні та допустимі докази, які приймаються судом і є підставою для задоволення позову. У свою чергу відповідачем не надано доказів, які б підтверджували належне виконання зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. Відповідність розрахунку та розмір заборгованості не були спростовані відповідачем ані змістовними запереченнями, ані окремим контррозрахунком, а тому при ухваленні рішення суд керується розрахунком позивача. Факт користування кредитними коштами відповідачем також не спростовано, доказів наявності боргу у іншому розмірі не надано. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому відповідач, отримавши позовну заяву, жодних заперечень не надав. Позивач ставить питання про стягнення з відповідача суми заборгованості у загальному розмірі 67 157 (шістдесят сім тисяч сто п`ятдесят сім) гривень 20 копійок, з яких: 38 189 (тридцять вісім тисяч сто вісімдесят дев`ять) гривень 95 копійок заборгованість за кредитом; 28 967 (двадцять вісім тисяч дев`ятсот шістдесят сім) гривень 25 копійок заборгованість за процентами; 0,00 гривень заборгованість за комісією, станом на 13.09.2025. Ця сума підлягає стягненню з відповідача. Отже, враховуючи, що [PERSON] узятих на себе кредитних зобов`язань належним чином не виконав, доказів, які б спростовували правильність складеного позивачем розрахунку заборгованості або його часткового погашення не надав, підстав для звільнення відповідача від обов`язку з повернення використаних ним кредитних коштів у вказаному розмірі, або для зменшення вказаної суми боргу матеріали справи не містять, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у загальному розмірі розмірі 67 157 (шістдесят сім тисяч сто п`ятдесят сім) гривень 20 копійок, з яких: 38 189 (тридцять вісім тисяч сто вісімдесят дев`ять) гривень 95 копійок заборгованість за кредитом; 28 967 (двадцять вісім тисяч дев`ятсот шістдесят сім) гривень 25 копійок заборгованість за процентами; 0,00 гривень заборгованість за комісією. Отже, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази, надаючи їм належну оцінку згідно із положеннями ЦПК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо стягнення судових витрат. За приписами ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, враховуючи приписи статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму понесених ним судових витрату у розмірі 2 422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок, сплачених під час подачі позовної заяви в електронному виді через підсистему ЄСІТС Електронний Суд.

Outcome: approved