Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

Заступник керівника Херсонської обласної прокуратури, звернувся до суду в інтересах держави в особі Головного Управління Держгеокадастру в Херсонській області до [PERSON] про конфіскацію земельної ділянки зазначаючи, що 02.09.2019 року державним реєстратором виконкому Музиківської сільської ради Білозерського району Херсонської області Хмарою Л.А., на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6525481100:02:009:0007 площею 5,9084 га., що розташована на території Хрестівської сільської територіальної громади Каховського району (раніше Долинської сільської ради Чаплинського району), за [PERSON] , яка є громадянкою рф, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №077681, виданого 13.10.2004 Чаплинським районним відділом земельних ресурсів (номер відомостей про речове право 33095397). 30.03.2005 громадянкою рф [PERSON] передано земельну ділянку з кадастровим номером 6525481100:02:009:0007 площею 5,9084 га., за договором оренди земельної ділянки 040573000124 в оренду ТОВ «Торговий дом «Долинское», із подальшим укладанням додаткової угоди №4АА002005040973000208 від 19.05.2009 та додаткової угоди б/н від 05.08.2019, строком дії до 31.12.2035, з правом пролонгації. Разом з цим, прокуратурою виявлено порушення статей 13, 14, 41 Конституції України, статей 80,81,145 ЗК України при володінні зазначеною земельною ділянкою, що на думку позивача є підставою для припинення права власності відповідача на вказану земельну ділянку шляхом її конфіскації на користь держави. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду. Так згідно ч. 3 ст. 81 Земельного Кодексу України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до ч. 2 цієї статті у разі: а)придбання за договором купівлі- продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно- правовими угодами; б) викупу земельних ділянок , по яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належить їм на праві власності; в)прийняття спадщини. Землі сільськогосподарського призначення на постійній основі можуть належати лише громадянам України. У разі не виконання цієї вимоги настають наслідки ,передбачені ч. 2,4, ст.45 ЗК України, а саме така земельна ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] , будучи іноземним громадянином, упродовж року після набуття та реєстрації права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з 2019 року і до цього часу не відчужила її, є підстави для її конфіскації у власність держави, в зв`язку з чим Херсонська обласна прокуратура Херсонської області і звернулася до суду з даним позовом. Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснивши, що відповідач має іноземне громадянство тому зобов`язана була здійснити відчуження земельної ділянки сільськогосподарського призначення, оскільки громадяни іноземних держав не мають право володіти земельними ділянками сільськогосподарського призначення на території держави Україна. Представник Головного Управління Держгеокадастру у Херсонській області у судове засідання не з`явився, надавши додаткові письмові пояснення в яких зазначив, що відповідно до фактичних обставин і змісту позовної заяви у справі прокурором помилково зазначено про вчинення бездіяльності Головним управлінням Держгеокадастру в Херсонській області щодо не звернення до суду із позовом про конфіскацію земельної ділянки відповідача. Вказав, що в умовах воєнного стану в Україні, має місце відсутність нормативно-правового врегулювання питання порядку перевірок наявності громадянства України у власників земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які набули права власності на них до 01 липня 2021 року, для подальшого вирішення питання конфіскації земельних ділянок у судовому порядку. У пункті а) частини першої статті 130 ЗК України зазначено, що набувати право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення можуть громадяни України, а не іноземці. Відповідно до статті 145 ЗК України в чинній редакції, якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. У разі порушення вимог статті 130 цього Кодексу щодо граничної площі земель сільськогосподарського призначення, що можуть перебувати у власності однієї особи, земельні ділянки, площа яких перевищує зазначені граничні розміри, конфіскуються за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. Відповідно до фактичних обставин справи відповідачем як іноземцем не вчинено дії щодо відчуження спірної земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у продовж року з моменту їх реєстрації за собою. Таким чином, в його діях наявне триваюче цивільне правопорушення відповідальність за яке передбачена статтею 145 ЗК України у вигляді конфіскації земельної ділянки з подальшим продажом на земельних торгах. Відповідно до викладеного Головне управління Держгеокадастру в Херсонській області не заперечує щодо задоволення позовної заяви прокурора у справі з урахуванням відсутності бездіяльності Головного управління Держгеокадастру в Херсонській області у питанні припинення права власності відповідачу на земельну ділянку сільськогосподарського призначення шляхом їх конфіскації. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, про причини неявки до суду не повідомив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча була належно повідомлена про час та місце судового розгляду справи, шляхом поміщення оголошення на сайті «Судова влада України». Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, на яких грунтуются позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 13.08.2025 року, 02.09.2019 року зареєстровано право власності за [PERSON] на земельну ділянку із кадастровим номером 6525481100:02:009:0007 площею 5.9084 га., з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території території Хрестівської сільської територіальної громади Каховського району (раніше Долинської сільської ради Чаплинського району), право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.09.2019 року за номером 1907911865254. Вказане право власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесене державним реєстратором виконкому Музиківської сільської ради Білозерського району Херсонської області Хмарою Л.А, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №077681, виданого 13.10.2004 Чаплинським районним відділом земельних ресурсів. 30.03.2005 громадянкою рф [PERSON] , передано земельну ділянку з кадастровим номером 6525481100:02:009:0007 площею 5,9084 га за договором оренди земельної ділянки 040573000124 в оренду ТОВ «Торговий дом «Долинское», із подальшим укладанням додаткової угоди № 4АА002005040973000208 від 19.05.2009 та додаткової угоди б/н від 05.08.2019, строком дії до 31.12.2035, з правом пролонгації, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.08.2025 року, договором оренди земельної ділянки та додатковими угодами. Згідно інформації Управління Державної Міграційної Служби України в Херсонській області від 21.06.2023 року [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до листа прокуратури від 16.07.2025 року встановлено, що прокурор у зв`язку з виявленням факту реєстрації спірної земельної ділянки за громадянином іноземної держави, з метою встановлення наявності підстав для звернення до суду в інтересах держави звернувся до ГУ Держгеокадастру у Херсонській області із запитом про те, чи проводилися останнім відповідні перевірки щодо правомірності набуття відповідачем права власності на вказану земельну ділянку, правомірності її використання та щодо вжитих заходів з її конфіскації. Відповідно до листа ГУ Держгеокадастру у Херсонській області «Щодо проведення перевірок» від 14.08.2025 року було повідомлено, що у них відсутні правові підстави для проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) у формі перевірок, в зв`язку з чим немає правових підстав вважати, що захист інтересів держави не здійснено або неналежним чином здійснено. Відповідно до листа заступника керівника обласної прокуратури Херсонської області від 13.08.2025 року № 15/1-1594-25 встановлено, що прокурор у зв`язку з виявленням факту реєстрації 02.09.2019 року спірної земельної ділянки за громадянкою Російської Федерації [PERSON] , а також зважаючи на не вжиття заходів реагування щодо цього з боку ГУ Держгеокадастру у Херсонській області, у порядку частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» попередив останнього про намір подати в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру у Херсонській області позов до [PERSON] , про конфіскацію земельної ділянки. Таким чином, вищенаведеними доказами, у їх сукупності підтверджено, що відповідачка, як іноземець, набула право власності на території України на земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яке зареєстровано 02 вересня 2019 року та станом на час звернення до суду перебуває у її власності. Доказів на підтвердження подальшого відчуження чи припинення права власності відповідача на вказане майно, матеріали справи не містять. Положення статей 13, 14 Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі статтею 80 ЗК України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм ЗК України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. Згідно з частиною першою статті 3 ЗК України відносини щодо володіння земельними ділянками в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Частиною п`ятою статті 22 ЗК України встановлено, що землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземним громадянам, особам без громадянства. Також частиною другою статті 81 цього Кодексу дозволяється іноземним громадянам та особам без громадянства набувати права власності на земельні ділянки лише несільськогосподарського призначення. Водночас частиною четвертою статті 81 ЗК України допускається можливість отримання такими особами земель (земельних ділянок) сільськогосподарського призначення у спадщину, але з умовою їх наступного відчуження. Так, згідно зі статтею 81 цього Кодексу землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземними громадянами, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Разом з тим слід зазначити, що статтею 145 цього Кодексу встановлено вимогу припинення права власності на земельну ділянку особи, якій земельна ділянка не може належати на праві власності. Так, відповідно до статті 145 ЗК України, якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У випадках, коли земельна ділянка цією особою протягом встановленого строку не відчужена, така ділянка підлягає примусовому відчуженню за рішенням суду. Особа, до якої переходить право власності на земельну ділянку і яка не може набути право власності на землю, має право отримати її в оренду. З викладеного випливає, що землі сільськогосподарського призначення на постійній основі можуть належати тільки громадянину України. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР (далі - Конвенція), зокрема статтею 1 Першого протоколу до неї (1952 року) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до частини четвертої статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з нормою статті 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: approved