Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача В грудні 2025 року Товариство з обмеженої відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулось до Чемеровецького районного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що 18.03.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі - ТОВ «Авентус Україна») та [PERSON] було укладено кредитний договір №8868217, за умовами якого відповідачу надано кредитні кошти у розмірі 6000 грн, які останній зобов`язувався повернути у встановлений строк та сплатити відсотки за користування ними. 13.11.2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 13112025, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 1 від 13.11.2025 року до Договору факторингу №13112025 від 13.11.2025 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 24258,95 грн, з яких: 5992,20 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6266,75 грн - сума заборгованості за процентами, 12000,00 грн - сума заборгованості за пенею, штрафами. Після відступлення позивачу права вимоги до відповідача, відповідач не здійснив жодного платежу на погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора. Також з моменту відступлення права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. З урахуванням викладеного, позивач просив стягнути з відповідача 24258,95 грн. заборгованості, а також судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. Відповідач відзиву до суду не подав. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Представник позивача, разом з поданням позовної заяви подав також клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Чемеровецького районного суду від 09.01.2026 року відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, зобов`язано АТ «ОщадБанк» надати суду виписку по картковому рахунку, відкритому на ім`я [PERSON] 20.02.2026 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення суду по суті заявлених вимог. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 18 березня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено договір № 8868217 про надання споживчого кредиту. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника С3024, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, про що свідчить розділ 10 Кредитного договору «Реквізити та підписи сторін». Відповідно до п.п. 1.3., 1.4. кредитного договору, - сума кредиту складає 6000,00 грн. Строк кредиту - 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 15 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є Додатком № 1 до цього Договору. Відповідно до п.1.5. Договору тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,00% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4. цього Договору. Відповідно до п. 1.5.2. Договору знижена процентна ставка становить 0,01% в день. Згідно з п. 2.1. Договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Відповідно до п. 2.2. Договору сума кредиту перераховується товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього Договору. Дата надання кредиту: 18.03.2025 року або 19.03.2025 року. Згідно з п. 2.4. Договору кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно з п. 2.1. Договору (а.с. 6-14). ТОВ «ФК «Контрактовий дім» повідомило ТОВ «Авентус Україна» про успішне перерахування 18 березня 2025 року о 11 год. 58 хв. на платіжну карту № [NUMBER] коштів у сумі 6000,00 грн (а.с. 23). Повідомленням АТ «Ощадбанк» від 16.01.2026 року та випискою по банківській карті № [NUMBER] за період 18.03.2025 року підтверджується, що на ім`я [PERSON] емітовано платіжну карту № [NUMBER] , на яку 18 березня 2025 року зараховано 6000,00 грн (а.с. 68-69). 13.11.2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 13112025, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 30-35). Відповідно до Реєстру боржників № 1 від 13.11.2025 року до Договору факторингу №13112025 від 13.11.2025 року, в реєстрі договорів, права вимоги за якими відступаються, значиться боржник [PERSON] , кредитний договір № 8868217, сума заборгованості за основною сумою боргу 5992,20 грн, сума заборгованості за відсотками 6266,75 грн, сума заборгованості за пенею, штрафами 12000,00 грн (а.с. 37). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Стосовно правонаступництва за борговими зобов`язаннями. За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною 1 ст. 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується та сторонами не оспорюється факт переходу прав грошової вимоги від первісного кредитора до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за договором про надання коштів в кредит № 8868217, укладеним 18.03.2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] . Щодо стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частинами першою, другою статті 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. В силу положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Пунктами 5, 6, 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Правилами статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Судом встановлено, що між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Авентус Україна» було укладено договір про надання споживчого кредиту №8868217 від 18 березня 2025 року в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем). Відповідно до умов договору ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачу кошти в сумі 6000,00 грн. строком на 360 днів, а останній зобов`язувався повернути кошти, сплатити проценти за користування ними та комісію за надання кредиту, розмір яких визначений договором. 18 березня 2025 року кредитні кошти в сумі 6000,00 грн були перераховані відповідачу. Отже, факт отримання відповідачем коштів в сумі 6000,00 грн. у ТОВ «Авентус Україна» суд вважає доведеним, крім цього зазначена обставина не заперечується відповідачем. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором, заборгованість складається із основного боргу 5992,20 грн, процентів 6266,75 грн, штрафу 12000,00 грн (а.с. 24-29). Враховуючи, що отримані відповідачем кредитні кошти та відсотки за їх користування в добровільному порядку позивачу не сплачені, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 8868217 від 18.03.2025 року в частині стягнення 5992,20 грн - основного боргу та 6266,75 грн - відсотків, а всього 12258,95 грн, які підлягають стягненню в примусовому порядку. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача штрафу/пені в сумі 12000,00 грн, суд приходить до наступного. Відповідно до пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, доповнені згідно із Законом № 2120-IX від 15 березня 2022 року, згідно яких: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України(частина 2 статті 4 ЦК України). Отже, частина друга статті 4 ЦК України закріплює пріоритет норм цього Кодексу над нормами інших законів. Відтак до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що нарахована пеня/штраф підлягає списанню позикодавцем (позивачем у справі) в силу вимог пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а тому відсутні підстави для їх стягнення з відповідача. За таких обставин, позовна заява ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 12258,95 грн. У задоволенні решти позовних вимог, відмовити. Розподіл судових витрат. При розподілі судових витрат по сплаті судового збору, суд враховує пропорційність задоволених позовних вимог. Позов заявлено з ціною 24258,95 грн. та задоволено на суму 12258,95 грн, тобто на 50,53 % (12258,95х100:24258,95). Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1224,04 грн. (2422,40х50,53%).

Outcome: partial