Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

20.08.2025 року позивач в особі свого представника за довіреністю засобами електронного суду звернувся до суду із заявою, в якій просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №1515909594 від 11.08.2022 року строком на 36 місяців на суму 36330,00 грн., розмір якої склав 61032,71 грн., з яких 36330,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 5205,61 грн. - заборгованість по річним процентам та 19497,10 грн. - заборгованість по щомісячним процентам та 2422,40 грн. - судових витрат у вигляді сплаченого судового збору. В обгрунтування позову було зазначено, що відповідач, отримавши кошти у позивача, належним чином свої зобов`язання не виконує, що є підставою для стягнення з нього отриманих кредитних коштів з відповідними процентами, що відповідає вимогам укладеного кредитного договору та є відповідним способом захисту прав кредитора. Ухвалою судді від 04.09.2025 року провадження у справі було відкрито у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, наданий сторонам час для подання усіх заяв по суті позову (а.с.52). Позивач та його представниця вказану ухвалу отримав засобами електронного суду у порядку ч.5 ст.272 ЦПК України (а.с.54-55), а відповідач вказану ухвалу отримав у порядку п.6 ч.5 ст.272 ЦПК України (а.с.55). Заяви, клопотання у справі відсутні та інші процесуальні дії у справі не застосовувалися. Відзив від відповідача не надходив. Розгляд справи проводиться у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Можливість ухвалення заочного рішення в такому випадку не передбачена. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 11.08.2022 року між відповідачем та позивачем був укладений кредитний договір №1515909594, відповідно до умов якого відповідач отримала у позивача грошові кошти у розмірі 36330,00 грн. строком на 36 місяців зі сплатою 10,99% річних процентів та 3,50% - щомісячних процентів на суму кредиту (а.с.7, зворотній бік - 10 Кошти відповідачкою були отримані, що підтверджується первинним бухгалтерським документом - випискою по рахункам з 11.08.2022 року до 12.05.2025 року (а.с.18-34). Відповідач належним чином зобов`язання по вказаному договору не виконував, не здійснивши жодного платежу із повернення грошей позивачу. У зв`язку з чим позивач, встановивши наявність заборгованості звернувся до відповідачки із вимогою про погашення заборгованості у повному обсязі 20.06.2025 (а.с.17). Розрахунок заборгованості, наданий позивачем щодо відповідача (а.с.45-46) суд приймає як належний доказ, оскільки його нарахування відповідають укладеному між сторонами договору у повному обсязі у період з 11.08.2022 року до 12.05.2025 року. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною другою статті 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи, що суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за розгляд справи у суді у розмірі сплаченого судового збору у сумі 2422,40 грн. Окремо суддя зазначає, що як вбачається з правового висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, а є правом кредитора на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України. Також суддя зазначає, що із правових висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13 (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) вбачається, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Відносно даної справи, суд зазначає, що укладений між сторонами договір припинив дію після надходження від позивача до відповідача вимоги про дострокове повернення всієї суми заборгованості 20.06.2025 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved