Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

ТОВ «ФК « Кредит Капітал» звернулось до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитом в сумі 34163,75 грн., та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 22 квітня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та [PERSON] у формі електронного документу було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту по продукту «NewShort» №1456866 відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу грошові кошти у розмірі 10000 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в порядку та строки, визначені договором. 28 листопада 2024 року права грошової вимоги за вказаними кредитним договором відступлені ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на підставі договору факторингу №28112024. Відповідач умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів не виконав, внаслідок чого допустила заборгованість у розмірі 34163,75 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 7750 грн., заборгованості за відсотками 23133,75 грн. , заборгованість за штрафами 3280 грн. Зазначаючи про те, що відповідач порушив умови договору по поверненню коштів та посилаючись на ст.ст. 526, 509, 626, 628, 1054 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості, а також судові витрати. Відповідно до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.4 ст.277 ЦПК України відповідачем суду не подано. Відзив на позов відповідач не подав . Ухвалою Сарненського районного суду від 06 січня 2026 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів. 20 січня 2026 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого відповідач не заперечує проти отримання кредитних коштів в сумі 10 000 грн. однак він на погашення заборгованості сплатив 7750 грн. він не відмовляється від своїх зобов`язань, просив ТОВ «Селфі Кредит» розстрочку, просив перерахувати відсотки, однак первісний кредитор не пішов йому на уступку. Крім того на даний час він являється військовослужбовцем, в зв`язку з чим він звільнений від сплати штрафів, відсотків та пені за споживчими кредитами . Ухвалою Сарненського районного суду від 27 січня 2026 року було задоволено клопотання відповідача про витребування з ТОВ «Кредит Капітал» доказів перерахування [PERSON] 13 травня 2024 року 7210 грн. на погашення кредитної заборгованості. 16 лютого 2026 року від АТ «Універсал Банк» на виконання вимог ухвали суду від 06 січня 2026 року надійшли витребувані судом докази з АТ «Універсал Банк». Суд дослідивши надані докази, дійшов до наступного. Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, є правовідносинами з приводу одержання кредиту. Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України. З матеріалів справи вбачається, що 22 квітня 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено договір №1456866 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» , за умовами якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 6000 грн. (п. 1.2 договору) строком на 360 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Стандартна процентна ставка становить 1.5% в день та застосовується в межах строку кредитування. Загальна вартість кредиту 38400 грн. Даний договір укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний через сайт товариства або відповідний мобільний додаток. Згідно п.2.1 Кредитного договору позичальнику надаються кредитні кошти безготівково на рахунок з використанням картки [NUMBER] . 23 квітня 2024 року між сторонами була укладена додаткова угода до договору №1456866 від 22.04.2024 року, відповідно до якої сторони домовились збільшити суму кредиту на 4000 грн., в зв`язку з чим сума кредиту (загальний розмір) складає 10 000 грн., загальна вартість кредиту складає 63880 грн. Позивач на виконання умов договору надав позичальнику грошові кошти в сумі 6000 грн., та 4000 грн. , які були перераховані на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , номер якої був зазначений в кредитному договору, що підтверджується інформаційними довідками ТОВ «Пейтек». Крім того, згідно з відповіддю АТ «Універсал Банк» від 16 лютого 2026 року, наданою на виконання ухвали суду встановлено, що на ім`я [PERSON] в банку емітована платіжна картка №4441114458356951 на яку здійснено переказ коштів в сумі 4000 грн. 23 квітня 2024 року. Підтвердженням укладення відповідачем договору є також паспорт споживчого кредиту, графік платежів , який є додатком №1 до договору про надання споживчого кредиту. Згідно графіку платежів за договором про споживчий кредит №1456866 від 22.04.2024 року, який є додатком до даного договору, який був долучений відповідачем до відзиву станом на 13 травня 2024 року датою платежу є 28 травня 2024 року, кількість днів у розрахунковому періоді - 360 днів, проценти за користування кредитом 39408,75 грн., загальна сума платежу 47158,75грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №1456866 від 22.04.2024 року станом на 28 листопада 2024 року за відповідачем рахується заборгованість 34163,75 грн., яка складається: заборгованість за тілом кредиту 7750 грн., заборгованість за відсотками- 23133,75грн., заборгованість за штрафом- 3280 грн. Договір №1456866 від 22.04.2024 року укладений в електронній формі та підписаний відповідачем аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора за номером телефону , що підтверджується довідкою про ідентифікацією, долученою позивачем до матеріалів справи. 28 листопада 2024 року ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ ФК «Кредит-Капітал» уклали Договір факторингу №28112024, згідно умов якого ТОВ ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являються боржниками ТОВ «Селфі Кредит». Згідно реєстру боржників до договору відступлення до ТОВ ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги за кредитним договором 1456866 від 22.04.2024 року укладеного з [PERSON] на загальну суму заборгованості 34163,75 грн. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Загальний розмір заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», як правонаступника ТОВ «Селфі Кредит» становить 34163,75 грн., яка складається: заборгованість за тілом кредиту 7750 грн., заборгованість за відсотками- 23133,75грн., заборгованість за штрафом- 3280 грн. 14 жовтня 2025 року за №24013338 відповідачу [PERSON] було надіслано претензію про погашення кредитної заборгованості. За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики. Так, згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію(оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Суд звертає увагу, що договір підписаний електронним підписом, використання якого неможливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету. Із наведеного вище порядку при укладенні договору [PERSON] здійснені дії, які чітко свідчать про його свідомий вибір щодо укладення договору. Без відповідних дій з боку відповідача укладення договору було б неможливе. Із досліджених доказів наданих позивачем вбачається, що нарахування процентів здійснювалося в межах строку кредитування. Отже, підписавши кредитний договір, позичальник погодилася з усіма його умовами, що відповідає принципу свободи договору. При цьому суд враховує, що відбулась заміна кредитора - до позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшли права ТОВ «Селфі Кредит», і він має право вимагати від [PERSON] сплати заборгованості за кредитним договором. Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 7750 грн., підлягають задоволенню. При вирішенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача відсотків за користування кредитними коштами, та штрафних санкцій в сумі 3280 грн. по вищевказаному договору суд виходить з наступного. Відповідно до копії довідки від 07 грудня 2025 року №2560/254/по видану командиром військової частини [NUMBER] [PERSON] перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації у військовій частині [NUMBER] . Згідно з п. 15 ст. 14 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Згідно з п. 19 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. В Україні особливий період розпочався 18 березня 2014 року і триває дотепер. Таким чином на спірні правовідносини, щодо стягнення із відповідача відсотків за користування кредитом поширюється дія п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» . На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення суми заборгованості за відсотками в розмірі 23133,75 грн. та штрафу в розмірі 3280 грн. згідно кредитного договору №1456866 від 22.04.2024 року. Судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, суму отриманих від позивача грошових коштів не повернув, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 39571,5 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд враховує наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд звертає увагу, що до матеріалів справи надано докази, які підтверджують сплату позивачем судового збору в сумі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №24845 від 14.10.2025 та надання позивачу правової допомоги Адвокатським об`єднанням «Апологет» в розмірі 8000 грн. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги №0107 від 01.07.2025, актом наданих послуг. Одночасно з цим, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним зі складністю справи (справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, без участі сторін, невеликий обсяг досліджуваних доказів), та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 5000,00 грн. Оскільки, позовні вимоги задоволено частково, тому судові витрати, понесені позивачем, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по оплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 549,51 грн.( 7750 х2422,40:34163,75=549,51) , витрати на правничу допомогу в розмірі 1134,24 грн. (7750 х 5000:34163,75=1134,24). На підставі наведеного, ст.ст.11, 553, 554, 627, 628, 1054, 526 ЦК України,

Outcome: partial