Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла його баба - [PERSON] , по смерті якої залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] , земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0.2500 га, земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства, площею 0.4900 га. Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. Спадкоємцями є онук [PERSON] позивач [PERSON] , який прийняв спадщину шляхом спільного проживання, та [PERSON] , яка своєю письмовою заявою відмовилася від спадкового майна. У зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, позивачу було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просив суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на вищевказане спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] . У судове засідання позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] , кожен зокрема, не з`явилися, подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Відповідач Колківська селищна рада Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, у прийнятті рішення покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до витягу з погосподарської книги № 8 за 2001-2025 роки та довідки виконавчого комітету Колківської селищної ради № 4 Старосільського старостинського округу № 928 від 20 листопада 2024 року, по особовому рахунку № [NUMBER] житловий будинок з надвірними будівлями і господарськими спорудами по [ADDRESS] , земельна ділянка для обслуговування житлового будинку належать [PERSON] , яка померла [INFO] . Заповіт від імені спадкодавця не посвідчувався. [PERSON] до дня смерті постійно була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] , разом із онуком [PERSON] . Іншим спадкоємцем є дочка [PERSON] (а.с.15-16). Із витягу з рішення Старосільської сільської ради № 7/3 від 05 червня 1997 року вбачається, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,49 га та земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га (а.с. 17). Згідно з висновком Маневицького архітектурно планувального підприємства від 03 березня 2025 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в [ADDRESS] , відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 18). За вимогами ч. 1 ст. 328, п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. Згідно з ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України унормовано, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України унормовано, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 5 ч. 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду судових справ про спадкування» якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, відповідно до чинного законодавства України, а органом місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звернутися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Судом установлено, що [PERSON] прийняв спадщину шляхом спільного проживання, проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 285/02-31 від 06 березня 2025 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на спадкове майно, а саме на: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] , земельні ділянки, площею 0,25 га та 0,49 га (а.с. 27). Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори № 450/01-16 від 09 квітня 2025 року, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] заведена спадкова справа № 238 за 2013 рік. 06 березня 2025 року із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] , 19 листопада 2024 року із заявою про відмову від спадщини звернулася [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за законом, прийняв спадщину у встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved