Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

10 листопада 2025 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» (далі ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС»), яке діє через свого представника адвоката Ланового Є.М., через підсистему «Електронний суд» звернулось з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що 07 листопада 2019 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АЛЕКСКРЕДИТ» (далі ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ») та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту № 2880547 на підставі якого ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» перерахувало на картковий рахунок [PERSON] кредитні кошти у розмірі 7000 грн. 10 червня 2025 року між первісним кредитором та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» (далі ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ») укладено договір факторингу № АК-10/06/2025 (далі Договір факторингу 1). 07 липня 2025 року між ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» та ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» укладено договір факторингу № ДФ-07072025 (далі Договір факторингу 2). Відповідно Договору факторингу 1 від 10 червня 2025 року та Договору факторингу 2 від 07 липня 2025 року відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 2880547 від 07 листопада 2019 року. Заборгованості відповідача перед позивачем, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором, становить 41860 грн, яка складається з 7000 грн - заборгованості за тілом кредиту; 34860 грн заборгованості за відсотками. Ухвалою суду від 26 листопада 2025 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, наддав заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності та надання згоди на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, про що постановив відповідну ухвалу. До початку розгляду справи будь-яких інших заяв, клопотань, доказів сторонами не подано. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 07 листопада 2019 року між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту №2880547 у розмірі 7000 грн, у безготівковій формі шляхом перерахування на Картковий рахунок відповідача. Договір підписано за допомогою одноразового ідентифікатору PS2880547 /а.с. 20-22, 23-25/. Відповідно до п. 1.7 Договору нарахування Процентів за користування кредитом здійснюється у наступному порядку: У випадку використання Кредиту (п. 2.20. Правил) менше ніж 5 календарних днів, включаючи Дострокове виконання Зобов`язань (п. 2.12. Правил), Позичальник сплачує фіксовану суму Процентів за користування кредитом, яка складає 7,25% від визначеної в п. 1.3. цього Договору суми кредиту (п. 1.7.1). У випадку використання Позичальником Лояльних (покращених) умов кредитування, а саме при повному поверненні суми кредиту (п. 1.3. Договору) та сплати Процентів за користування кредитом протягом 30 календарних днів з 07 листопада 2019 року до 07 грудня 2019 року (включно) (Базовий період - п. 2.4. Правил) процентна ставка за один день користування кредитом складає 1,45% (Акційна ставка (п. 2.1. Правил) або Ставка за програмою лояльності (п. 2.34. Правил)). Орієнтовна загальна вартість кредиту при використанні Лояльних (покращених) умов кредитування складає 10045 грн, у тому числі Основна сума кредиту 7000 грн, Проценти за користування кредитом 3045 грн (п. 1.7.2). При використанні Позичальником Загальних умов кредитування процентні ставки складають: - в Базовий період з 07 листопада 2019 року до 07 грудня 2019 року (включно) - 1,70 % за один день користування Кредитом (Базова процентна ставка - п. 2.3. Правил); - в Спеціальний період (п. 2.40. Правил) з 08 грудня 2019 року до 04 червня 2020 року (включно) 3 % за один день користування Кредитом (Спеціальна процентна ставка - п. 2.34. Правил). Орієнтовна загальна вартість кредиту при використанні Загальних умов кредитування складає 10575,40 грн (п. 1.7.3). Згідно п. 3.1 Договору сторони погодили, що Строк дії Договору (п. 2.41. Правил) встановлюється з Дати укладення Договору (п. 2.9. Правил) 07 листопада 2019 року до Кінцевої дати виконання Договору 04 червня 2020 року (включно). Закінчення Строку дії Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, у тому числі сплати Заборгованості, яке мало місце під час дії Договору. Якщо Позичальник виконає Зобов`язання/сплатить Заборгованість за Договором до Кінцевої дати виконання Договору, Договір припиняє дію у Дату повернення/погашення кредиту (п. 2.8. Правил). ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» виконало своє зобов`язання за договором та здійснило переказ грошових коштів, за допомогою ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» яке відповідно до договору №ВП-220817-1 від 22 серпня 2017 року надає послуги з переказу коштів, в тому числі і 07 листопада 2019 року здійснило переказ на картку № [NUMBER] у сумі 7000 грн /а.с. 42/. 10 червня 2025 року між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу №АК-10/06/2025 з додатками /а.с. 26-32/. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 10 червня 2025 року на користь ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до боржників, в тому числі і до [PERSON] за договором № 2880547 від 07 листопада 2019 року у розмірі 41860 грн, з яких 7000 грн - заборгованість за тілом кредиту; 34860 грн заборгованість за відсотками /а.с. 11/. 07 листопада 2025 року між ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» та ТОВ ФК «СОЛВЕНТІС» укладено Договір факторингу №ДФ-07072025 з додатками /а.с. 33-40/, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» перейшло право грошової вимоги. Зокрема, згідно реєстру боржників від 07 липня 2025 року, до ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2880547 /а.с. 12/. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відтак після підписання Договору електронним підписом у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у товариства виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги фінансової установи. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно вимог ст. 526, ст. 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Крім того, згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Частиною 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Вказані докази свідчить про досягнення сторонами згоди щодо істотних умов договору, як того вимагають положення ст. 638 ЦК України. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного, необхідно дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. В силу положень Закону України «Про електронну комерцію» в момент укладення правочину відповідач прийняв на себе зобов`язання, погодившись на істотні умови банку. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19 та від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 щодо можливості укладення договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем. ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» свої зобов`язання за вказаним Договором стосовно надання кредиту виконало, а [PERSON] в порушення умов Договору зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим у нього перед фінансовою установою утворилася заборгованість. Стосовно стягнення заборгованості за Договором на користь ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС», суд приходить до наступного. Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Вказана правова позиція закріплена в постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у № справі № 2-1055/11. У зв`язку з тим, що до ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] , суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення кредитної заборгованості на користь ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС». Копії договорів факторингу та реєстрів права вимоги, надані позивачем, є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах. 10 липня 2025 року ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» було сформовано вимогу відповідно до якої за договором факторингу №ДФ-07072025 від 07 липня 2025 року [PERSON] має непогашену заборгованість у розмірі 41860 грн /а.с. 45/. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що первісним кредитором відповідачу нарахована заборгованість в межах строку дії договору, а саме до 04 травня 2025 року. Відповідач користувалася кредитними коштами, заборгованість за кредитом не погашала, внаслідок чого закономірною є наявність заборгованості станом на момент пред`явлення позову у розмірі 41860 грн, з яких 7000 грн - заборгованості за тілом кредиту; 34860 грн заборгованості за відсотками /а.с. 13-15/. Виходячи із викладеного, позивачем доведено, що у відповідача перед ним виникла заборгованість за тілом кредиту у розмірі 7000 грн, яка підлягає стягненню з відповідача. Стосовно стягнення заборгованості за процентами у розмірі по 34860 грн за договором, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до п. 1.7.3 Договору при використанні Позичальником Загальних умов кредитування процентні ставки складають: - в Базовий період з 07 листопада 2019 року до 07 грудня 2019 року (включно) - 1,70 % за один день користування Кредитом (Базова процентна ставка - п. 2.3. Правил); - в Спеціальний період (п. 2.40. Правил) з 08 грудня 2019 року до 04 червня 2020 року (включно) 3 % за один день користування Кредитом (Спеціальна процентна ставка - п. 2.34. Правил). Орієнтовна загальна вартість кредиту при використанні Загальних умов кредитування складає 10575,40 грн. З п. 3.1 Договору сторони погодили, що Строк дії Договору (п. 2.41. Правил) встановлюється з Дати укладення Договору (п. 2.9. Правил) 07 листопада 2019 року до Кінцевої дати виконання Договору 04 червня 2020 року (включно). Закінчення Строку дії Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, у тому числі сплати Заборгованості, яке мало місце під час дії Договору. Якщо Позичальник виконає Зобов`язання/сплатить Заборгованість за Договором до Кінцевої дати виконання Договору, Договір припиняє дію у Дату повернення/погашення кредиту (п. 2.8. Правил). Таким чином, судом встановлено, що спочатку відповідачу було нараховано відсотки за зниженою процентною ставкою, а в подальшому, у зв`язку з порушенням позичальником умов договору - за спеціальною процентною ставкою. Недійсність зазначеного Договору в судовому порядку не визнана. Тому нарахування відсотків за користування наданими кредитними коштами за Договором відповідає умовам цього Договору. Вказаний розрахунок заборгованості є правильним, відповідачем не спростований. Відповідачем не було надано власного розрахунку заборгованості, а також доказів, які підтверджують повернення позичальником кредиту у розмірі та строки, передбачені Договором, та таких, що спростовують правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості. Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн /а.с. 44/. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з копії договору про надання правничої допомоги /а.с. 17-19/, додаткової угоди до зазначеного договору /а.с. 41/, копії акту прийому-передачі наданих послуг /а.с. 16/ позивачем сплачено за правничу допомогу адвоката кошти в сумі 6000 грн. В силу ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи із викладеного, оскільки суд задовольнив позовні вимоги позивача, останній має право на відшкодування з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

Outcome: approved