Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Студеняк О.С., звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.09.2022 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка після розірвння шлюбу проживає разом із матір`ю. Вказує, що судовим наказом Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.11.2022 року (справа №308/13951/22) було стягнуто з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі однієї чверті його заробітку (доходу). Зазначає, що на даний час їх спільна донька досягла повноліття, продовжує здобувати освіту та у зв`язку з цим не має власного доходу і продовжує перебувати на утриманні матері. Вона є студенткою медичного факультету Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет», навчається на 2 курсі денної форми навчання, ОС «магістр», спеціальності «Медицина». Термін закінчення її навчання 30.06.2030 року. У зв`язку з продовженням навчання донька потребує матеріального забезпечення, оскільки не має можливості працювати та самостійно забезпечувати свої життєві потреби. [PERSON] здійснює її утримання, однак не має можливості повністю забезпечити доньку необхідними коштами, зважаючи на витрати, пов`язані з її навчанням та проживанням. Тому необхідною є участь відповідача у фінансовому утриманні спільної повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Враховуючи вищенаведене, просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] кошти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення її навчання 30.06.2030 року. Позивачка у судове засідання не з`явилася, проте її представник подала до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. Відзив у визначений судом строк відповідач не подав. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 22.08.2007 року, батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені: мати [PERSON] , батько [PERSON] . Згідно довідки з Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет» №141 від 07.11.2025 року [PERSON] дійсно є студенткою 2 курсу денної форми навчання, ОС «магістр», спеціальності «Медицина» медичного факультету Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет». Термін закінчення навчання 30.06.2030 року. За змістом ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 191 аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Доказів того, що позивачка вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, матеріали справи не містять, тому аліменти слід стягувати від дня пред`явлення позову, а саме з 16.04.2025 року. У відповідності до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За правилами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 199 СК України обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року). На підставі вищевикладеного, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, враховуючи, що відповідач [PERSON] , є здоровою, працездатною особою, з урахуванням принципів справедливості, добросовісності та розумності, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню та стягненню з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчатися, аліментів, у розмірі 1/4 частки від всіх видів його доходів, на час навчання, починаючи з 09.12.2025 року і до закінчення [PERSON] навчання, але не більше, ніж до двадцяти трьох років. Розмір аліментів, визначений судом, відповідатиме принципам розумності та справедливості. При цьому, суд зазначає, що сторони не позбавлені права в подальшому, відповідно до положень ст. 192 СК України, ставити питання про зміну розміру аліментів. За приписами ст. ст. 13, 76, 80, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Розмір аліментів, визначений судом, відповідатиме принципам розумності та справедливості. Крім того, саме в такому розмірі аліменти просить позивач. При цьому, суд зазначає, що сторони не позбавлені права в подальшому, відповідно до положень ст. 192 СК України, ставити питання про зміну розміру аліментів. Враховуючи, що позивач пред`явив позов 09.12.2025, то в силу ч. 1 ст. 191 СК України аліменти слід стягувати із цієї дати, а на підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial