Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

25.09.2024 року Одеський дитячий будинок-інтернат, звернувся до Київського районного суду м. Одеси з заявою, заінтересована особа: Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною, в якому просить суд продовжити строк дії рішення Київського районного суду м. Одеси від 29.09.2022 року по цивільній справі №947/21863/21 яким визнано [PERSON] недієздатною, та визначенно над нею опіки в порядку ст. 66 ЦК України - Одеського дитячого будинку-інтернату. В обґрунтування наданої заяви посилається на те, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29.09.2022 року по цивільній справі 947/21863/21 визнано [PERSON] , [INFO] , недієздатною, в порядку ст.66 ЦПК України, опікуном недієздатної [PERSON] , [INFO] визначено Одеський дитячий будинок-інтернат (код ЄДРПОУ 26303241), місцезнаходження: м. Одеса, вулиця Макаренка,20). Строк дії рішення про визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатною, було встановлено два роки, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Вказане рішення набрало законної сили 09.11.2022 року. Заявник у заяві зазначає, що [PERSON] , [INFO] , є інвалідом другої групи з дитинства безстроково, та надалі страждає стійким хронічним психічним розладом «помірна розумова відсталість резидуально-органічного генезу зі значним прорушенням поведінки та емоції», за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Разом із заявою представником Одеського дитячого будинку-інтернату подано заяву про призначення судової психіатричної експертизи з метою визначення психічного стану [PERSON] , [INFO] . Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільна справа розподілена судді Київського районного суду м. Одеси Скриль Ю.А. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 27.09.2024 провадження у справі відкрито та витребувано відомості про перебування на обліку та/або на лікуванні [PERSON] , [INFO] та медичні картки щодо стану здоров`я фізичної особи в інтересах якої порушено справу. 28.10.2024 з Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3» Одеської міської ради до суду надійшла медична картка від 02.11.2020 № 171к-6 амбулаторної хворої [PERSON] , [INFO] . У судовому засіданні 12.11.2024 представник заявника [PERSON] вимоги, викладені в заяві, підтримала та просила призначити судово-психіатричну експертизу. Представник заінтересованої особи до судового засідання не з`явилась, надала суду заяву, відповідно до якої просить розглядати справу без його участі. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 12.11.2024 заяву представника заявника про призначення судової психіатричної експертизи суд задовольнив, проведення експертизи доручив експертам Одеської філії судово-психіатричних експерти Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України», провадження по справі зупинив до отримання висновків експерта. 13.01.2026 на адресу суду експертною установою повернуто цивільну справу №947/30319/24 та висновок експерта №355 від 19.05.2025. 15.01.2026 провадження по справі відновлено та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні 05.02.2025 року представник заявника Одеського дитячого будинку інтернату Солодка О.В. вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Представник [PERSON] проти задоволення заяви не заперечувала, вважає, що її задоволення буде відповідати інтересам [PERSON] . Представник заінтересованої особи - Органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про час та місце слухання справи, проте надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву вирішити на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, експертний висновок, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до частини першої статті 295 Цивільного процесуального Кодексу України, заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у наркологічному або психіатричному закладі, за місцезнаходження цього закладу. Згідно із статтею 30 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Судом установлено, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29.09.2022 року по цивільній справі №947/21863/21 визнано [PERSON] , [INFO] , недієздатною та визначено Одеський дитячий будинок-інтернат (код ЄДРПОУ 26303241), місцезнаходження: м. Одеса, вулиця Макаренка,20) в порядку ст.66 ЦПК України, опікуном недієздатної [PERSON] , [INFO] . Строк дії рішення про визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатною, було встановлено два роки, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Вказане рішення набрало законної сили 09.11.2022 року. Звертаючись до суду із заявою про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною, заявник зазначає, що психічний стан [PERSON] , [INFO] не покращився. [PERSON] , [INFO] , є інвалідом другої групи з дитинства безстроково, та надалі страждає стійким хронічним психічним розладом «помірна розумова відсталість резидуально-органічного генезу зі значним прорушенням поведінки та емоції», за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними», відповідно до висновку судово-психіатричного експерту №355 від 19.05.2025, Одеської державної установи «Інстититут судової психіатрії Міністерства здоров`я України», вказане захворювання позбавляє її можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому існує необхідність в продовженні строку дії рішення про визнання [PERSON] , [INFO] недієздатною. Згідно висновку судово-психіатричного експерту №355 від 19.05.2025, Одеської державної установи «Інстититут судової психіатрії Міністерства здоров`я України», [PERSON] , [INFO] , є інвалідом інвалідом другої групи з дитинства безстроково, та надалі страждає стійким хронічним психічним розладом «помірна розумова відсталість резидуально-органічного генезу зі значним прорушенням поведінки та емоції», що відповідає діагностичним крітеріям рубрики F-71.1 за даними і\\х №256), за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує стороннього догляду. Згідно із ст. 300 ЦПК України, у рішенні суду про визнання особи недієздатною, слід визначити строк його дії, який не може перевищити двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку який не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. 15.12.2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу. Відповідно до приписів законодавства у справах про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності ЦПК передбачається періодичний судовий контроль за наявністю/продовженням існування підстав для обмеження чи позбавлення особи дієздатності (принцип, визначений у рішеннях ЄСПЛ «Наталія Михайленко проти України» (2013), «Станєв проти Болгарії» (2012), «Штукатуров проти Росії» (2008), адже ч. 6 ст. 300 ЦПК України встановлюється максимальний строк дії судового рішення про визнання фізичної особи недієздатною у 2 роки). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 300 ЦПК України визначено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до статті 41 ЦК України правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема, відсутність у неї права вчинення самостійно будь-якого правочину. Такі дії від імені недієздатної особи вчиняє її опікун. Отже призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу, покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Таким чином, призначення опікуна недієздатній особі на думку суду переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві. Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений главою 6 ЦК України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (далі - Правила). Згідно із статтею 55 ЦК України та пункту 1.2 Правил опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до частини першої статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Статтею 58 ЦК України визначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Також відповідно до вимог ч. 6, 7 ст.300 ЦПК України встановлено, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Враховуючи викладене, оскільки судом встановлені обставини, які свідчать про продовження психічного розладу [PERSON] , [INFO] , внаслідок якого вона не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, заява про продовження строку дії рішення про визнання особи недієздатною слід задовольнити та продовжити строк дії рішення про визнання [PERSON] , [INFO] недієздатною. Згідно ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Окрім цього, якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров`я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад, що визначено статтею 66 Цивільного кодексу України. Аналогічну норму містить пункт 15 Типового положення про дитячий будинок-інтернат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 грудня 2016 р. № 978 (До призначення дітям-сиротам, дітям, позбавленим батьківського піклування, повнолітнім недієздатним особам та особам, цивільна дієздатність яких обмежена, що є вихованцями/підопічними будинку-інтернату, опікунів/піклувальників опіку чи піклування над такими особами здійснює будинок-інтернат відповідно до законодавства"). Отже вимоги заявника підлягають задоволенню.

Outcome: approved