Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

25.11.2025 ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» в особі свого представника Дідуха Є.О. звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» заборгованість загальною сумою 25000,00 грн., яка складається із заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 4000,00 грн., суми заборгованості за відсотками нарахованими первісним кредитором - 12420,00 грн., суми заборгованості за відсотками нарахованими ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» за 143 календарних днів 8580,00 грн.; у порядку ч.10-11 ст. 265 ЦПК України, органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу; судові витрати по справі та витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23.04.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] був укладений електронний кредитний договір № 4589350 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. За умовами вказаного договору товариство надало відповідачу кредит у сумі 4000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а останній зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на визначених договором умовах. Відповідач свої кредитні зобов`язання не виконав, що призвело до виникнення кредитної заборгованості. Надалі між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» був укладений договір факторингу №25/11/2024 від 25.11.2024, відповідно до якого останньому як новому кредитору передано право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, в тому числі і до відповідача, про що останній був повідомлений. Розмір заборгованості перед відповідачем становить 25000,00 грн., яка складається із заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 4000,00 грн., суми заборгованості за відсотками нарахованими первісним кредитором - 12420,00 грн., суми заборгованості за відсотками нарахованими ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» за 143 календарних днів 8580,00 грн. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 01.12.2025 позовна заява прийнята до розгляду, відкрите спрощене позовне провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи без повідомлення виклику сторін. 04.12.2025 ухвала про відкриття була надіслана відповідачу за місцем реєстраційного обліку, однак, повідомлення про вручення поштового відправлення, поштове відправлення з відміткою про відсутність адресата за місцезнаходженням чи про відмову від отримання поштового відправлення до суду повернуте не було. 22.01.2026 ухвала про відкриття провадження у справі повторно була надіслана відповідачу за місцем реєстраційного обліку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. У встановлений в ухвалі суду строк, відповідач відзив на позов не подав. У встановлений ухвалою суду строк від сторін не надходило заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін чи клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. З огляду на викладене, згідно з положеннями ч.13 ст.7, ч.5 ст.279 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, судове засідання не проводиться та згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи Дослідивши матеріали справи, суд установив, що 23.04.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] був укладений Договір № 4589350 про надання коштів на умовах споживчого кредиту у електронній формі (надалі - Договір). Відповідно до п. 1.2-1.3 сума кредиту складає 4000 грн., строк кредиту - 360 днів: з 23.04.2024 або 24.04.2024 по 18.04.2025. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 10 днів. Згідно з п. 2.1. Договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . Пунктом 1.4.1. передбачено, що стандартна процентна ставка становить 1,50% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору. 1.4.2. Знижена процентна ставка становить 0,01% в день та застосовується на таких умовах. Якщо Клієнт до 02.05.2024 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Клієнт як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання Клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших клієнтів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. Згідно з п.1.6.1. - 1.6.2 орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 25 600,00 грн.; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої ставки 25 004,00 грн Відповідно до п. 5.1.3. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Клієнта але з обов`язковим повідомленням Клієнта про таке відступлення протягом 10 робочих днів з дати такого відступлення. У розділі «Реквізити та підписи сторін» [PERSON] вказав реквізити належного йому платіжного засобу для перерахування коштів за договором [NUMBER] . Договір підписаний [PERSON] електронним підписом «97510» (18-32, 48-56). ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» листом №1-1912 від 19.12.2024, підтвердило первісному кредитору успішне зарахування кредитних коштів у сумі 4000 грн. 23.04.2024 на платіжну карту № [NUMBER] , що відбулось на підставі укладеного Договору про переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019.(а.с. 43, 73-90). Згідно з повідомленням АТ КБ «ПриватБанк», на ім`я [PERSON] у банку емітовано карту № [NUMBER] . Згідно виписки по рахунку за період 23.04.2024 по 28.04.2025, 23.04.2024 на вищевказану карту відбулось зарахування коштів у сумі 4000 грн. (а.с. 130-132). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором, станом на 25.11.2024 за період з 23.04.2024 по 25.11.2024 заборгованість відповідача перед ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» становить 18424,00 грн., з яких 4000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 12420 грн. заборгованість за відсотками., 2000 грн. штрафні санкції. 02.05.2025 відповідач сплатив 4 грн. у рахунок погашення заборгованості за відсотками. З 23.04.2024 по 02.05.2024 розмір відсоткової ставки становив 0,01 % в день. Надалі розмір відсотків нараховувався виходячи з розміру відсоткової ставки 1,5% у день. 02.05.2025 відповідач сплатив 4.00 грн у рахунок погашення заборгованості за відсотками. (а.с. 59-63). 25.11.2024 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі Договору факторингу № 25/11/2024 за плату відступило, а ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» набуло право грошової вимоги до Відповідача. За змістом п. п. 1.1-1.2 Договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників набувається після підписання сторонами Акту прийому передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2 та надходження ціни позову в повному обсязі на рахунок клієнта, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників. (а.с. 91-100, 114-115). Відповідно реєстру Боржників від 25.11.2024, що є додатком №1 до договору факторингу№ 25/11/2024. заборгованість відповідача становить 18424,00 грн., з яких 4000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 12420 грн. заборгованість за відсотками., 2000 грн. штрафні санкції. (а.с. 57-58) Згідно з розрахунком заборгованості виконаним ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» за вищевказаним кредитним договором за 143 календарні дні (з 26.11.2024 по 14.04.2025), заборгованість позивача становить за відсотками становить 8580,00 грн., які були нараховані за стандартною відсотковою ставкою 1,5% за день.(а.с. 64-65) Листом від 26.11.2024 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» повідомило відповідача про відступлення права грошової вимоги за Договорами та передання персональних даних ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» із зазначенням банківських реквізитів нового кредитора, а також направлення відповідного текстового повідомлення (SMS - повідомлення) боржникам, згідно реєстру SMS - повідомлень. (а.с. 39). ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» є фінансовими установами (а.с 101-113). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 2 статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" (далі - Закон) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. (частина 12 статті 11 Закону). Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору Договір №4589350 від 23.04.2024 укладений в електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про захист прав споживачів», не суперечить приписам ст. 6, 205, 207, 627-628, 634, 639, 642 ЦК України, на виконання вимог ч.1 ст.638 ЦК України сторони у досягли згоди щодо всіх істотних умов правочину, у зв`язку з чим він відповідно до ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Позивач довів належними доказами, ту обставину, що кредитні кошти у сумі 4000 грн. були перераховані на картковий рахунок [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються листом ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» та інформацією наданою АТ КБ «Приватбанк», які у своїй сукупності та взаємозв`язку підтверджують факт отримання коштів відповідачем. Статтею 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом положень п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ч.1 ст.516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Вищевказаний договір про відступлення прав вимоги не був визнаний у встановленому законом порядку недійсним, а тому відповідно до положень ст.6, 204, 627, 629, 1083 ЦК України є правомірним, чинним та обов`язковим для виконання. У строк визначений договором до 18.04.2025 відповідач свої зобов`язання перед первісним кредитором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», ні перед позивачем щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав. [PERSON] всупереч положенням ст.12, 81 ЦПК України не надав до суду жодних доказів на підтвердження належного виконання ним своїх кредитних зобов`язань та спростування позовних вимог, а відсутність у нього коштів не може бути підставою для звільнення від погашення кредитної заборгованості. Щодо розміру заборгованості. Суд не погоджується із розрахунком заборгованості наданим позивачем виходячи з таких міркувань. Позивач просить стягнути із відповідача заборгованість у розмірі 25000,00 грн., яка складається із заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 4000,00 грн., суми заборгованості за відсотками нарахованими первісним кредитором - 12420,00 грн. за період з 23.04.2023 по 25.11.2024, суми заборгованості за відсотками нарахованими ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» за 143 календарні дні 8580,00 грн. за період з 26.11.2024 по 17.04.2025. Відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування» була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом України №3498-IX від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24.12.2023. Згідно з ч.5 ст.94 Конституції України закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування. Ураховуючи, що самим Законом України від 22.11.2023 №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» передбачено те, що він набрав чинності 24.12.2023, а кредитний договір було укладено 23.04.2024, тобто після набрання чинності цим Законом, тому розрахунок денної процентної ставки мав бути проведений у відповідності до чинного законодавства у розмірі не більше 1%. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5%. Перехідні положення закону застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень закону. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Кредитний договір укладений між позивачем та відповідачем після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування». Таким чином, умова п.1.4.2 кредитного договору щодо встановлення денної процентної ставки в 1,459% суперечить вимогам ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», тому, у спірних правовідносинах пріоритет має вказана законодавча норма. Денна процентна ставка це загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту (п.1-2 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування»). Денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС=(ЗВСК/ЗРК)/t?100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях (ч.4 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування»). Згідно з ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: - доходи кредитодавця у вигляді процентів; - комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; - інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). До загальних витрат за споживчим кредитом не включаються: - платежі, що підлягають сплаті споживачем у разі невиконання його обов`язків, передбачених договором про споживчий кредит; - платежі з оплати товарів (робіт, послуг), які споживач зобов`язаний здійснити незалежно від того, чи правочин укладено з оплатою за рахунок власних коштів споживача чи за рахунок споживчого кредиту. У п.1.6 кредитного договору зазначено, що загальна вартість кредиту становить: за стандартною процентною ставкою 25600,00 грн., за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 25004,00 грн. Передбачивши в п.1.4.1 кредитного договору процентну ставку у розмірі 1,5% за день, кредитодавець фактично протиправно завищив загальні витрати за споживчим кредитом, що в свою чергу потягло й порушення законодавчого обмеження максимального розміру денної процентної ставки, а як наслідок порушення прав споживача-позичальника. З урахуванням вищевикладеного, заборгованість відповідача за процентами за користування кредитом, обрахована виходячи із встановленої ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальної денної процентної ставки в 1% за період з 03.05.2024 по 17.04.2025 (350 днів протягом якого, згідно розрахунків, первісний кредитор та позивач нараховували відсотки за завищеною відсотковою ставкою 1,5% в день) становить 14000,00 грн. Таким чином, заборгованість відповідача за кредитним договором становить 18000,00 грн. та включає 4000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 14000,00 грн. - заборгованість за відсотками. Щодо вимоги про зобов`язання органу (особи), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, у порядку ст. 265 ЦК України нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 ЦК України. Відповідно до ч.10 ст.265 ЦПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Згідно з ч.11 ст.265 ЦПК України остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. Тобто, при ухваленні рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, суд може вирішити питання нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення. Вищевказані норми узгоджуються із ч.11 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої, якщо у виконавчому документі про стягнення боргу зазначено про нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження розраховує остаточну суму відсотків (пені) за правилами, визначеними у виконавчому документі. Однак вищевказані дії є правом суду, а не його обов`язком, і мають вирішуватись у конкретній справі з урахуванням обставин, що мають істотне значення, на основі принципів розумності, справедливості та пропорційності, про що зазначила Велика Палата Верховного Суду у п.129-130 постанови від 05 червня 2025 року в справі №910/14524/22. Крім того, згідно з п.132-135 цієї постанови ВП ВС зазначила, що можливість нарахування пені або відсотків до моменту виконання рішення суду нерозривно пов`язана із безпосереднім їх застосуванням у рішенні суду (розглядом та задоволенням таких вимог). Тобто якщо суд в рішенні по суті спору не стягував пеню або ж відсотки, то не може бути зазначено й про нарахування відсотків або пені до моменту виконання цього рішення суду. Нарахування пені або відсотків у порядку ч.10 ст.238 ГПК України, ч.10, 11 ст.265 ЦПК України ґрунтується на підставі тих самих норм матеріального права, які є й підставою для задоволення позову про стягнення відсотків або пені за порушення виконання грошового зобов`язання. Тобто це ті самі відсотки чи пеня, але продовжені на наступний період часу, протягом якого зобов`язання не виконується. Зазначені правові норми не визначають якоїсь іншої особливої правової природи відсотків чи пені, які нараховуються до моменту виконання судового рішення. Тож правила наведених норм процесуального права можна застосовувати для продовження на майбутнє нарахування будь-яких відсотків (як за правомірне користування чужими грошовими коштами, так і за неправомірне користування ними) або пені, які розраховуються за методикою, що враховує фактор часу, що передбачені законодавством або договором і які суд вирішив стягнути з боржника на користь кредитора за невиконання певного зобов`язання. Відтак передбачені ч.2 ст.625 ЦК України 3% річних охоплюються приписами ч.10 ст.238 ГПК України (ч.10, 11 ст.265 ЦПК України), якщо позивач заявив позовну вимогу про стягнення 3% річних за порушення виконання грошового зобов`язання, а суд задовольнив цю вимогу. У позовній заяві позивач не ставив вимогу про стягнення з відповідача сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, зокрема й 3% річних за порушення виконання грошового зобов`язання, а лише просив про їх нарахування уповноваженим органом (особою) в порядку примусового виконання судового рішення. Водночас стягнення заборгованості за передбаченими кредитним договором процентами у межах строку кредитування за своєю правовою природою не є тотожними поняттю 3% річних у порядку ч.2 ст.625 ЦК України. Крім того, згідно п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу. Кредитні правовідносини між сторонами у даній справі виникли 23.04.2024, тобто у період запровадженого в Україні воєнного стану, який діє на теперішній час. З огляду на викладене, вимога позивача в порядку ч.10, 11 ст.265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання судового рішення, нараховувати на суму боргу інфляційні втрати і 3% річних згідно ст.625 ЦК України задоволенню не підлягає. Ураховуючи вищевказані обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають до часткового задоволення, а саме, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість у розмірі 18000,00 грн. за період з 23.04.2024 по 17.04.2025, яка включає 4000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 14000,00 грн. - заборгованість за відсотками. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Частина четверта статті 137 ЦПК України, передбачає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Витрати позивача понесені на професійну правничу допомогу адвоката Дідуха Є.О. у розмірі 10000 грн., підтверджені: копіями Договору №01/08/2024-А від 01.08.2024 про надання юридичних послуг, Акту № 4589350 від 20.07.2025 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору №01/08/2024-А від 01.08.2024, детальним описом робіт (наданих послуг) №4589350 від 14.11.2025, рахунку на оплату №4589350 від 20.07.2025, заявкою №4589350 від 21.04.2025 на виконання доручення до Договору №01/08/2024-А від 01.08.2024, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №5972/10 від 24.03.2017, довіреністю від 01.08.2024. (а. с. 33-36, 40,70-71). Так, згідно із заявкою №4589350 від 21.04.2025 на виконання доручення, Актом № 4589350 від 20.07.2025 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору №01/08/2024-А від 01.08.2024, детальним описом робіт (наданих послуг) №4589350 від 14.11.2025, адвокатом надана правнича допомога згідно Договору про надання правової допомоги № 01/08/2024-А від 01.08.2024 у цій справі у такому обсязі: -зустріч Адвоката та Клієнта, надання Адвокатом усної первинної консультації та роз`яснень з правових питань у рамках цивільного судочинства - 0,5 год. - 440 грн; -дослідження наданих Клієнтом документів та аналіз фактичних обставин справи 1 год. - 840 грн; -аналіз чинного законодавства, судової практики Верховного Суду, практики судів апеляційної інстанції у рамках цивільного судочинства - 0,5 год. - 440 грн. -підготовка декількох позицій на підставі вивченого питання для ефективного захисту права та інтересів Клієнта, узгодження обраної позиції з Клієнтом. - 1 год. 840 грн; -письмова юридична консультація, складання письмового консультаційного висновку з посиланням на вимоги чинного законодавства з урахуванням сталої судової практики та обраної Клієнтом позиції захисту прав та інтересів - 1 год. -840 грн; -проведення Адвокатом заходів спрямованих на самостійне отримання необхідних письмових доказів у цивільному процесі, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Складення, оформлення та направлення адвокатських запитів - 1 год. - 840 грн; -складання позовної заяви 2 год. - 1640 грн; -складання та оформлення інших документів (крім процесуальних) - додатків до позовної заяви, необхідних для повного, всебічного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наданих до суду доказів (витяги з реєстру боржників, опис до поштового направлення відповідачу, що містить позовну заяву з додатками, рахунок на оплату послуг адвоката, акт прийому-передачі виконаних робіт та інші необхідні документи) - 1 год. - 840.00 грн; -складання та оформлення процесуальних документів необхідних для розгляду цивільної справи в суді першої інстанції (відповідь на відзив, письмові пояснення, заяви (клопотання), клопотання про витребування доказів, тощо - 2 год. 1640,00 грн; -представництво інтересів Клієнта під час здійснення цивільного судочинства за позовною заявою КЛІЄНТА про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4589350 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] , в тому числі участь у судових засіданнях - 2 год. 1640.00 грн. У прохальній частині позовної заяви позивач просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. Водночас, з матеріалів справи слідує, що адвокатом не надавались такі послуги як складання та оформлення процесуальних документів необхідних для розгляду цивільної справи в суді першої інстанції (відповідь на відзив, письмові пояснення, заяви (клопотання), окрім клопотання про витребування доказів. Також, розгляд справи проводився без виклику сторін, тому така послуга, як представництво інтересів Клієнта під час здійснення цивільного судочинства за позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним, в тому числі участь у судових засіданнях. адвокатом не надавалась. Отже, розмір витрат на оплату послуг адвоката не співмірний з обсягом наданих адвокатом послуг. Заперечень чи клопотань про зменшення пред`явлених позивачем до стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката від відповідача не надходило. Водночас Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Таким чином, не є обов`язковими для суду договірні зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. З огляду на те, що вказана справа відноситься до категорії малозначних справ та є типовою, супровід справи не потребував опрацювання великого обсягу документів та нормативно-правових актів, підготовка позову у цій справі не вимагала від адвоката значного обсягу юридичної та технічної роботи, обсяг фактично наданої правової допомоги не відповідає акту виконаних робіт, заявлена представником позивача сума судових витрат на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. є завищеною і непропорційною до предмета спору та ціни позову. З огляду на критерії співмірності, розумності, обґрунтованості та пропорційності, витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації позивачу за рахунок відповідача, слід зменшити з 10000,00 грн. до 5000,00 грн. Таким чином, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 1744,13 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 3600,00 грн,пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позов задоволений на 92%) На підставі викладеного,

Outcome: partial