Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

24 листопада 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшли усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Зокрема, до складу спадщини увійшло право власності на земельну ділянку площею 6,49 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Веселинівської селищної (раніше Ставківської сільської) ради Вознесенського (раніше Веселинівського) району Миколаївської області, право на яку посвідчено Державним актом на право власності на землю серії І=МК № 002078, виданим 01.03.2001 року Ставківською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області, зареєстрованим в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 210. За життя [PERSON] заповіту не склав, а тому право на спадкування після його смерті отримали спадкоємці за законом. Спадкодавець дружини та дітей не мав, а батьки померли раніше, тому право на спадкування за законом після його смерті отримали спадкоємці другої черги, а саме його сестра [PERSON] . За такого, заява про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася внаслідок смерті [PERSON] , мала бути подана в строк до 11 квітня 2025 року. Зважаючи на те, що спадкодавець проживав та був зареєстрований в с. Староолексіївка Вознесенського (колишнього Веселинівського) району Миколаївської області, вона вирішила звернутися до Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася внаслідок смерті її брата [PERSON] 09 квітня 2025 року вона прибула до Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області, а саме в селище Веселинове Вознесенського району Миколаївської області, але особисто подати заяву про прийняття спадщини та звести спадкову справу не змогла у зв`язку з тим, що прийом громадян нотаріус, який тимчасово виконує обов`язки нотаріуса Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області, здійснює у місті Вознесенську. Разом з тим, вона з метою прийняття спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті брата, написала заяву про прийняття за законом у простій письмовій формі та поштовим зв`язком направила її до Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області. На виконання вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України вона звернулася до Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте, 04.11.2025 року завідувачем Другої Вознесенської державної нотаріальної контори, в.о. завідувачем Веселинівської державної нотаріальної контори Л. Онищенко, було відмовлено у прийнятті заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, мотивуючи тим, що від неї до державної нотаріальної контори не надходило заяви про прийняття спадщини поштовим зв`язком, а отже остання вважається такою, що пропустила строк для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини строком у три місяці з дня набрання рішенням законної сили. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, але до суду від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутності та позивача, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник відповідача Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився. Від начальника відділу з юридичних питань та взаємодії з правоохоронними органами Веселинівської селищної ради Стаднічук А.І. надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника селищної ради, позовні вимоги визнають в повному обсязі. В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в м. Миколаїв Миколаївська область помер [PERSON] , про що Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 12 жовтня 2024 року складено відповідний актовий запис за № 1246, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 11). Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті, зокрема право власності на земельну ділянку площею 6,49 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Веселинівської селищної (раніше Ставківської сільської) ради Вознесенського (раніше Веселинівського) району Миколаївської області, право на яку посвідчено Державним актом на право власності на землю серії І=МК № 002078, виданим 01.03.2001 року Ставківською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області , зареєстрованим в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 210 (а.с. 13). За життя [PERSON] заповіту не склав, а тому право на спадкування після його смерті отримали спадкоємці за законом. Спадкодавець дружини та дітей не мав, а батьки померли раніше, тому право на спадкування за законом після його смерті отримали спадкоємці другої черги, а саме його сестра [PERSON] . Згідно Витягу з реєстру територіальної громади Веселинівської селищної ради за вих. № 52758-02/06-10-25 від 27.10.2025 року, місце проживання [PERSON] , [INFO] , було зареєстроване за адресою: [ADDRESS] з 05.04.1996 року по день смерті [INFO] . Знятий з реєстраційного обліку, як померлий. На день смерті за цією адресою ніхто не був зареєстрований (а.с. 12) 04 листопада 2025 року приватним завідувачем Другої Вознесенської державної нотаріальної контори в.о. завідувача Веселинівської державної нотаріальної контори Лілією Онищенко було надано роз`яснення за вих № 260/01-16 від 04.11.2025 року, яким позивачу рекомендовано звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 10). З інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 83720156 від 23.12.2025 року вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Всупереч вимогам законодавства позивач у встановлений законодавством шестимісячний термін з дня відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подала. Позивач пропустила встановлений строк для прийняття спадщини, тому має право звернутись до суду з позовом для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. З позовної заяви та досліджених судом матеріалів справи вбачається, що позивач не звернулася вчасно, а саме: у встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки остання вважала, що вчасно подала заяву про прийняття спадщини, так як нею 09.04.2025 року поштовим зв`язком було направлено заяву разом з копією документів до Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області, що підтверджується описом вкладення в цінний лист від 09.04.2025 року, на якому міститься штемпель Веселинівського відділення Укрпошти (а.с. 20), а тому пропустила строк подачі заяви із незалежних від неї обставин. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61/21447св19). Отже, зважаючи на викладені обставини, зокрема на те, що на час звернення позивачем до суду спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] , ніхто не прийняв, і відумерлою вона не визнана, враховуючи, що відповідач Веселинівська селищна рада Вознесенського району Миколаївської області позовні вимоги визнала повністю, а також те, що позивач [PERSON] пропустила строк подачі заяви для прийняття спадщини з поважних причин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що наведені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини є поважними, а також враховуючи той факт, що спадщина ніким не прийнята, у відповідача відсутні заперечення з приводу заявлених позивачем позовних вимог, суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк тривалістю в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . На підставі викладеного, згідно 1220, 1223, 1268-1270, 1272 ЦК України та ст.ст. 76, 223, 263-265, 273 ЦПК України,

Outcome: approved