Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

В серпні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором №4414971 від 11.03.2021 в сумі 18007,20 грн та складається з: 4500 грн простроченої заборгованості за кредитом, 13507,20 грн простроченої заборгованості за відсотками, а також 2422,20 грн витрат по сплаті судового збору та 8000 грн. В обґрунтування вимог вказано, що 11.03.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено вказаний електронний кредитний договір про надання споживчого кредиту. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 5000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку [PERSON] . В свою чергу відповідач зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту, нарахованих процентів не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість. 02.07.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги № 73-МЛ, згідно з умовами якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Оскільки станом на день звернення до суду заборгованість [PERSON] по кредитному договору не сплачена, просить стягнути з відповідачки вищезазначену заборгованість. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 05.11.2025 справу направлено до Полонського районного суду Хмельницької області за підсудністю. Ухвалою суду від 18.12.2026 у справі відкрито провадження, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачка у встановлений строк відзив на позовну заяву не подала. За згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що 11.03.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , на підставі анкети-заяви позичальника, укладено договір кредитний договір № 4414971, який був підписаний відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «S64467» та підтверджується довідкою про ідентифікацію (а.с.11 зворот). Згідно умов кредитного договору: сума кредиту складає 5000 грн, строк кредиту 30 днів, дата повернення кредиту 10.04.2021 відповідно до графіку платежів, що є Додатком № 1 до цього договору, строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 2 цього Договору (п.2.3 кредитного договору). Згідно п.1.5 договору загальні витрати позичальника включають проценти за користування кредитом та комісії. Проценти нараховуються за ставкою 0,01% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, що становить 15 грн, орієнтована загальнак вартість кредиту становить 5015 грн. Тип процентної ставки фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2, 2.3 Договору. Відповідно до п.2.1 кредитного договору визначено, що кошти кредиту надаються товариством шляхом їх перерахування на картковий рахунок позичальника. Розділом 4 кредитного договору передбачено, що товариство має право вимагати від позичальника повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, встановлених договором, а позичальник в свою чергу зобов`язаний у встановлений договором строк, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі передбачені договором. Так, ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед відповідачкою за кредитним договором виконало та надало їй кредит в сумі 5000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідачка, що підтверджується платіжним дорученням № 41338301 від 11.03.2021 (а.с.13). Відповідачка свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту не виконала. У матеріалах справи наявний паспорт споживчого кредиту, погоджений позичальницею, скріплений її електронним цифровим підписом, щодо умов кредитування, зокрема, в частині нарахування відсотків за користування кредитом (а.с.10-11). Згідно ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 02.07.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги № 73-МЛ, згідно з умовами якого ТОВ «Мілоан» за плату відступило для ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором (а.с.15-19), що підтверджено також даними акта приймання-передачі Реєстру боржників від 02.07.2021 до договору відступлення прав вимоги № 73-МЛ, (а.с.23) та платіжної інструкції №33394 від 02.07.2021 (а.с.23 зворот). Відповідно до п.6.2.3 договору права вимоги переходять до нового кредитора з моменту підписання сторонами цього договору. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги, [PERSON] є боржницею за кредитним договором № 4414971 та загальна сума заборгованості становить 18007,20 грн, складові якої підтверджуються випискою з особового рахунка за кредитним договором (а.с.24). Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором та необхідність погашення заборгованості ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» повідомило [PERSON] шляхом направлення відповідної претензії на поштову адресу позичальниці (а.с.24 зворот). Отже, з досліджених доказів вбачається, що кредитор дотримався умов кредитного договору, натомість відповідачка належним чином не виконала умов договору, що призвело до виникнення заборгованості. За положеннями ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частин 1, 2 статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За правилами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що кредитний договір № 4414971 підписаний електронним підписом позичальниці, шляхом використання одноразового ідентифікатора, відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію» та вимогам до кредитних договорів. Кредитні кошти надані в безготівкову порядку. Проте, доказів повернення отриманих коштів відповідачкою матеріали справи не містять. Зважаючи на оформлені у встановленому порядку кредитний договір та договір факторингу, позивач є належним стягувачем неповернутих кредитних коштів, процентів за їх використання з боржниці. Станом на час розгляду справи відповідачка не надала жодних доказів на спростування викладених у позовній заяві обставин та сплати нею зазначеної Товариством суми заборгованості за кредитом, не скористалася своїми процесуальними правами, несучи ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, не подала відзиву на позовну заяву, не надала власного розрахунку заборгованості. Сукупністю досліджених судом доказів, які містяться в матеріалах справи, доведено наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства в частині стягнення з відповідачки заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4500 грн, за відсотками в сумі 13507,20 грн. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 2 ст. 141 ЦПК України). На підтвердження своїх витрат на правову допомогу позивач надав договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025, укладений з АО «Апологет» (а.с. 27 зворот), ордер на надання правничої допомоги (а.с. 28), акт №Д/612 приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правової (правничої) допомоги 01.07.2025, відповідно до якого розмір винагороди адвоката у справі про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 4414971 від 11.03.2021 становить 8000 грн (а.с. 28 зворот), детальний опис наданих послуг до акта №Д/612 від 24.07.2025 (а.с.29 зворот). Верховний Суд у постанові від 13.03.2025 у справі № 275/150/22 (провадження № 61-13766св24) роз`яснив, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони з обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат зі складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд,

Outcome: approved