Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Представник Комунального підприємства «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління № 3» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надання послуги з управління багатоквартирним будинком, в якому просить стягнути з нього на користь Комунального підприємства «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління № 3» заборгованість у сумі 3 492 грн 09 коп. в якості плати за надання послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою: [ADDRESS] ; суму, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, у розмірі 566 грн 11 коп.; 3% річних у розмірі 130 грн 88 коп. та судовий збір у сумі 3 028 грн 00 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за обліковими даними Комунального підприємства «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління № 3», а також згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 423937382 від 24.04.2025 власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] . Зазначена особа була споживачем послуг з управління, оскільки отримувала або мала можливість отримувати житлово-комунальні послуги за вищевказаною адресою. Зазначений будинок знаходиться на балансовому обліку позивача. Згідно витягу із особового рахунку № [NUMBER] рахунок для оплати відкритий на ім`я [PERSON] . На підставі рішення виконавчого комітету Уманської міської ради від 12.08.2021 № 372 «Про затвердження рішення конкурсної комісії щодо визначення переможця конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку» 17.08.2021 між КП «Уманське РЕУ № 3» та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , в особі директора [PERSON] було укладено Договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. Отже, відносно будинку по [ADDRESS] позивач є управителем багатоквартирного будинку. Споживач послуг добровільно заборгованість не сплатив, не вжив заходів, направлених на погашення заборгованості перед КП «Уманське РЕУ № 3», що спричиняє підприємству збитків і ставить у скрутне фінансове становище. Відповідно до Розрахунку заборгованості із врахуванням щомісячних сум нарахувань та відсутності оплати станом на 01.09.2024, а також станом на 01.10.2025 загальна сума боргу складає 3 492 грн 09 коп. Починаючи з 01.09.2024 надання послуги з управління багатоквартирним будинком було припинене, нарахування як по будинку [ADDRESS] , так і по окремо взятій квартирі [ADDRESS] цього будинку також було припинене. Таким чином позивач звертається до суду про стягнення боргу із 01.12.2023 по серпень 2024 року включно. Відповідно до розрахунку суми, на яку збільшився розмір боргу внаслідок інфляційних процесів із нарахованої за період існування суми боргу із грудня 2023 року по липень 2025 року включно, зазначена сума становить 566 грн 11 коп. Відповідно до розрахунку суми 3% річних із нарахованої за цей період суми боргу із грудня 2023 року по липень 2025 року включно, зазначена сума становить 130 грн 88 коп. Загальна сума заборгованості становить 3 492 грн 09 коп. Оскільки в добровільному порядку дане питання з відповідачем вирішити неможливо, позивач вимушений звернутися до суду з позовом. Ухвалою судді від 04.12.2025 відкрито провадження у справі та справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Також суддею визначено строки для подання позивачем відповіді на відзив та подання відповідачем заперечень. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без участі представника позивача за наявними у справі матеріалами. Заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Вказав, що не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином за останньою відомою адресою місця проживання та шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади України. Станом на день розгляду справи відповідач відзив або зустрічну позовну заяву не подав, від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти, відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 423937382 від 24.04.2025 власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] . Відповідач був споживачем послуги з управління, оскільки отримував або мав можливість отримувати житлово-комунальні послуги за вищевказаною адресою. Зазначений будинок знаходиться на балансовому обліку позивача. Згідно з витягом із особового рахунку № [NUMBER] рахунок для оплати відкритий на ім`я [PERSON] . На підставі рішення виконавчого комітету Уманської міської ради від 12.08.2021 № 372 «Про затвердження рішення конкурсної комісії щодо визначення переможця конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку» 17.08.2021 між КП «Уманське РЕУ № 3» та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , в особі директора [PERSON] було укладено Договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. Пунктом 30 договору встановлено, що цей договір набирає чинності з 01.09.2021 та укладається строком на 1 рік. Відповідно до п. 31 договору, якщо за один місця до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від цього договору, він вважається продовженим на 1 рік. Пунктом 10 договору встановлено, що ціна послуги з управління становить 5,87 грн (у тому числі податок на додану вартість, якщо управитель є його платником) на місяць за 1 кв.м загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку. Отже, відносно будинку по [ADDRESS] позивач є управителем багатоквартирного будинку. Позивачем надавалися відповідні послуги за місцем проживання відповідача, оскільки проводилося технічне обслуговування та поточний ремонт мереж електропостачання та електрообладнання, освітлення місць загального користування, спожита електрична енергія у місцях загального користування вказаного будинку обліковувалася та щомісячно оплачувалася КП «Уманське РЕУ № 3», надавалися послуги щодо обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, зливної каналізації, а також поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньобудинкових систем. Відповідач Авіві Мір`ям вище перелічені послуги належним чином не оплачував, у зв`язку з чим має заборгованість, яка складає 3 492 грн 09 коп. З 01.09.2024 надання послуги з управління вказаного багатоквартирного будинку було припинене. У позовній заяві позивач просив суд стягнути борг з відповідача у розмірі 3 492 грн. 09 коп. Відповідачем до суду не надано доказів та будь-яких претензій щодо неналежної якості наданих послуг, як і не доведено фактів невиконання позивачем обов`язку з надання вищевказаних послуг. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У разі порушення зобов`язання за договором однією стороною друга сторона може отримати матеріальне відшкодування (неустойку). При цьому відповідно до ст. 552 ЦК України сплата неустойки не звільняє боржника від виконання своїх зобов`язань за договором. Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до наданого позивачем розрахунку суми, на яку збільшився розмір боргу внаслідок інфляційних процесів із нарахованої за період існування суми боргу із грудня 2023 року по липень 2025 року включно, становить 566 грн 11 коп. та 3% річних 130 грн. 88 коп. Згідно з вимогами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (висновок Великої Палати Верховного Суду, висловлений у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц). Як роз`яснив Верховний Суд України у правовій позиції від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15, закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово- комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування до таких правовідносин правових норм, установлених у статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами. Тобто, у разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово - комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена статтею 625 ЦК України. Оскільки факт порушення відповідачем зобов`язань щодо своєчасної оплати за спожиті житлово-комунальні послуги доведений позивачем, і правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовими зобов`язаннями у силу вимог статті 509 ЦК України, позивач має право на отримання заборгованості за надані послуги із урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок зібраних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає доведеним, що між сторонами у справі фактично виникли правовідношення щодо надання послуг позивачем з управління багатоквартирним будинком, відповідач є споживачем послуг та фактично отримував указані послуги, але всупереч вимогам чинного законодавства від виконання зобов`язань з оплати наданих комунальних послуг в повному обсязі ухиляється, що є порушенням грошового зобов`язання та сприяє накопиченню боргу, а тому порушує права та законні інтереси позивача. З відмовою від отримання послуг до позивача відповідач не звертався. З урахуванням встановлених обставин суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved