Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. ТОВ «Українські фінансові операції» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов обґрунтовано тим, що 12.11.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4135117, який підписано відповідачем за допомогою електронного підпису. За умовами договору відповідачу надано кредит у сумі 3 000,00 грн строком на 360 днів. Позивач зазначає, що відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у загальній сумі 22 593,97 грн, яка складається з наступного: 2 988,70 грн заборгованість за тілом кредиту, 13 508,32 грн заборгованість за відсотками, нарахованими первісним кредитором, та 6 096,94 грн відсотки, нараховані ТОВ «Українські фінансові операції». Позивач також посилається на те, що 26.07.2022 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Українські фінансові операції» укладено договір факторингу № 26/07/2024, відповідно до якого первісний кредитор відступив новому кредитору право грошової вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі за договором № 4135117 від 12.11.2023, укладеним із [PERSON] . Відповідач відзиву на позов не надав. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. 10.02.2026 на адресу суду надійшла відповідь АТ «Універсал Банк» з інформацією, витребуваною ухвалою суду від 29.01.2026. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.12.2025 постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.01.2026 витребувано від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» інформацію щодо підтвердження належності [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) платіжної картки № [NUMBER] , а також інформацію про підтвердження або спростування факту зарахування коштів у сумі 3 000 грн на зазначену картку за період з 12.11.2023 включно та протягом наступних п`яти календарних днів за ініціативою ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (код ЄДРПОУ 42753492) через платіжного провайдера ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ». Оскільки відповідач був належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання (стаття 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК)), в судове засідання повторно не з`явився без поважних причин, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК. Відповідно до ч. 5 ст. 286 ЦК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи, встановлені Судом. Відповідно до укладеного 12.11.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4135117 від 12.11.2023, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику кредит на суму 3 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов кредитного договору. За умовами договору відповідач взяв на себе зобов`язання своєчасно та в повному обсязі погашати існуючу заборгованість за кредитом, сплачувати всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені кредитним договором. З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а відповідач всупереч договірним зобов`язанням в установлені терміни не повернув належні грошові суми, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка за підрахунками позивача становить 22 593,97 грн, яка складається з 2 988,70 грн заборгованість по тілу; 13 508,32 грн заборгованість по відсотках. 26.07.2022 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Українські фінансові операції» було укладено договір факторингу №26/07/2024, відповідно до якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило на користь ТОВ «Українські фінансові операції» права грошової вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4135117 від 12.11.2023, що укладений між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] . Оцінка Суду. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із статтею 526 ЦК зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в статті 530 ЦК вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 525 ЦК забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. В порушення вимог Закону, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. Крім того, виходячи із змісту статей 1077, 1078 ЦК договір факторингу за своєю правовою природою є різновидом відступки вимоги з особливим суб`єктивним складом, а предметом такого договору може бути і право на одержання коштів, у зв`язку із чим позивач в законному порядку набув право вимоги до відповідача. Відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, згідно платіжного доручення позивачем було сплачено 2 422 грн. 40 коп. судового збору, які підлягають стягненню з відповідача. Позивач також просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. На підтвердження понесених витрат подано договір про надання правничої допомоги та додаток до нього, якими визначено вартість послуг адвоката. Вирішуючи питання про розподіл витрат на правничу допомогу, суд виходить із положень статей 133, 137, 141 ЦПК України та правових висновків Верховного Суду щодо критеріїв реальності, необхідності й розумності таких витрат. Суд враховує, що справа є типовою для категорії спорів про стягнення заборгованості за кредитним договором, не відзначається підвищеною складністю, розглядалася у порядку спрощеного позовного провадження, без проведення судових засідань із дослідженням значного обсягу доказів. Обсяг наданих адвокатом послуг полягав у підготовці процесуальних документів та поданні їх до суду. Заявлений розмір витрат у 10 000,00 грн є значним з огляду на суму кредиту 3 000 грн та ціну позову 22 593,97 грн, а тому не відповідає критерію співмірності предмету спору та характеру виконаної роботи. Суд зазначає, що відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат він вправі враховувати обґрунтованість і пропорційність витрат до предмета спору та з огляду на конкретні обставини справи не присуджувати всі витрати повністю або частково. При цьому, навіть за відсутності клопотання про зменшення витрат, суд має право з власної ініціативи,

Outcome: approved