Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] , в інтересах та від імені якої діє представник адвокат Гулий А.В., звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання спільної дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї четвертої заробітку (доходу) платника аліментів з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дітей відповідного віку, щомісяця, починаючи з дати подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти за період з 22 вересня 2023 року до 24 грудня 2025 року включно на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї четвертої заробітку (доходу) платника аліментів з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Стягнути з Відповідача на користь позивача судові витрати. Позовна заява обгрунтована тим, що 06 листопада 2019 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу позивач та відповідач мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Син не зареєстрований, але фактично проживає з матір`ю та вітчимом та перебуває на повному утриманні позивача. Відповідно до рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.09.2023 року по справі № 398/1499/23, шлюб між сторонами було розірвано. Зміна прізвища з [PERSON] на [PERSON] відбулося в результаті укладення шлюбу з [PERSON] . В зв`язку з тим, що відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги, яка необхідна для утримання та виховання спільної дитини, позивачка вимушена звернутись до суду із позовною заявою про стягнення аліментів. Також, на обґрунтування вимоги про стягнення аліментів за минулий час, у позові зазначено, що [PERSON] неодноразово зверталась до відповідача з пропозицією сплати аліментів у добровільному порядку, спочатку він погодився на сплату аліментів у добровільному порядку через своїх батьків у зв`язку з тим, що виїхав за кордон та має фінансові труднощі, але фактично добровільно аліменти ні він, ні його батьки не сплачували, що підтверджується випискою з рахунку позивача. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 13 січня 2026 року відкрито провадження у цій справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Позивачка [PERSON] належним чином повідомлена про дату та час судового засідання, в судове засідання не з`явилася. Представник позивача адвокат Гулий А.В. подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх в повному обсязі. Додаткові клопотання та заяви відсутні, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлений про розгляд справи належним чином шляхом розміщення оголошень про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України (https://od.kr.court.gov.ua/sud1118/) відповідно. Відповідно до наданої на запит судді відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 2230280 від 12.01.2026 року, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 року за № 376, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 року за № 380/43786, Новогродівська міська територіальна громада Покровського району Донецької області відноситься до територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Частиною 1 ст. 12-1 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України № 1207 - VII від 15.04.2014 р. передбачено, що якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають електронного кабінету, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Враховуючи вищезазначене, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав та позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд відповідно до ст. 280, 281 ЦПК ухвалив провести заочний розгляд цієї справи за наявними матеріалами. Оскільки у судове засідання не з`явилися усі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК у зв`язку з неявкою всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписав рішення без його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК датою ухвалення рішення зазначена дата складення повного судового рішення. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 06 листопада 2019 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, про що Новогродівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 06 листопада 2019 року зробила актовий запис № 75, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 06.11.2019 р. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . [INFO] у подружжя народився син [PERSON] , батьками якого зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.05.2021 року. Відповідно до заочного рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 вересня у цивільній справі № 398/1499/23 позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - задоволено. 10 січня 2024 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10.01.2024 року. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Відповідно до Витягу з Реєстру Новогродівської територіальної громади від 04.12.2025 року, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , має адресу місця проживання: [ADDRESS] . Відповідно до Витягу з Реєстру Новогродівської територіальної громади від 04.12.2025 року, [PERSON] , [INFO] , має адресу місця проживання: [ADDRESS] . Відповідно до Довідки № 135 від 08.12.2025 року, виданої Виконавчим комітетом Олександрійської міської ради Кіровоградської області жительці с. Ізмайлівка [PERSON] , [INFO] , про те що вона фактично проживає за адресою: [ADDRESS] та має такий склад сім`ї: син [PERSON] , [INFO] . Норми права, які застосував суд. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України передбачено обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від виконання даного зобов`язання кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, із ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що суд, визначаючи розмір аліментів, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Мотивована оцінка і висновки суду. Судом встановлено, що дитина проживає разом з позивачкою, яка повністю її утримує. Відповідач працездатного віку, відомості про наявність у нього інших утриманців у суду відсутні, однак матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку він не надає. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення аліментів є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позовна заява надійшла до суду 09 січня 2026 року, отже аліменти слід стягнути з цієї дати. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до частини 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Позивачем на підтвердження вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача та неможливості їх отримання, у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, надано роздруківки листування у мобільному додатку. Листування може бути доказом лише тоді, коли воно дозволяє суду достовірно встановити учасників цієї переписки (відправника та одержувача). На наданих позивачем скріншотах видно лише ім`я [PERSON] і [PERSON] без номера телефону або інших ідентифікаційних даних. Також відсутні відомості про дату цих переписок і конкретний мобільний додаток, що використовувався для обміну повідомленнями. Відсутні відомості про номери телефону абонентів, що ведуть переписку та докази належності відповідного номера саме відповідачу. Отже, із цих скріншотів неможливо встановити авторів листування, тому вони не визнаються судом належним і достатнім доказом вжиття позивачем заходів щодо одержання аліментів з відповідача та ухилення останнього від їх сплати. Аналогічні правові позиції міститься в Постанові ВС від 13.07.2020 у справі № 753/10840/19 (провадження № 61-22727св19), від 18.02.2021 у справі № 442/3516/20 (провадження № 61-17622св20). Зокрема, Верховний суд зазначив: Апеляційним судом встановлено, що з наданих [PERSON] електронних листувань неможливо встановити авторів цього листування. Так, [PERSON] на підтвердження обставин, зазначених у заяві про видачу обмежувального припису, надано фотографії телефону, на екрані якого зафіксовано повідомлення від « [PERSON] » та « [PERSON] ». Разом із тим, з наведеного не можливо встановити, що повідомлення направлялись саме заінтересованою особою. Посилання заявника на те, що повідомлення із погрозами [PERSON] були надіслані у месенджері Viberз профіля абонентського номера [NUMBER] i саме цей номер був указаний [PERSON] як засіб зв`язку у апеляційній скарзі, відхиляються колегією суддів, оскільки із фотокопій повідомлень, на яких містяться відповідні образи, наявне лише ім`я відправника без номеру телефону. Відповідно до Постанови ВС від 06 червня 2024 року у справі № 285/7922/23 (провадження 61-5538св24) суд може розглядати електронне листування між особами у месенджері (як і будь-яке інше листування) як доказ у справі лише в тому випадку, якщо воно дає можливість суду встановити авторів цього листування та його зміст. Відповідні висновки щодо належності та допустимості таких доказів, а також обсяг обставин, які можливо встановити за їх допомогою, суд робить у кожному конкретному випадку із врахуванням всіх обставин справи за своїм внутрішнім переконанням, і така позиція суду в окремо взятій справі не може розцінюватися як загальний висновок про застосування норм права, наведених у статті 96 ГПК України, у подібних правовідносинах. Отже, суду не надано належних і достатніх доказів на підтвердждення того, що [PERSON] вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Виписка з рахунку позивача не підтверджує звернення до відповідача з такою вимогою, а скріншоти переписки у мобільному додатку є неналежними доказами із зазначених вище підстав. Тому, враховуючи викладене, не підлягає задоволенню позовна вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів за період з 22 вересня 2023 року до 24 грудня 2025 року, тобто за минулий період, до дня пред`явлення позову до суду. Щодо розподілу судових витрат. Позивач просила стягнути на її користь судові витрати. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір, від сплати якого позивач звільнена при зверненні з позовом до суду, слід стягнути в дохід держави з відповідача. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Представником позивача, адвокатом Гулим А.В., разом з позовною заявою подано заяву про розгляд питань про розподіл судових витрат після ухвалення рішення по суті, відповідно до якої заявив, що позивачем по даній справі будуть понесені витрати на правничу допомогу згідно умов договору, а тому докази про такі витрати будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Отже, у зв`язку з поданням представником позивача вказаної заяви, питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу буде вирішене після ухвалення рішення по суті позову шляхом ухвалення додаткового судового рішення у порядку, передбаченому ст. 270 ЦПК України, після подання відповідних доказів. На підставі ст.ст. 180, 182, 183, 191 СК України та

Outcome: partial