Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

У серпні 2025 року до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що відповідач не виконав кредитні договірні зобов`язання, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 48705,05 грн. З урахуванням викладеного, позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 05.02.2026 справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву, а відтак, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.10.2021 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту №724146 на суму 20 000 грн. Договір був укладений у письмовій формі з використанням електронних засобів зв`язку та підтверджено відповідно до ст. 639 ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію» та Закону «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Підписання Договору відповідачем свідчить про ознайомлення та згоду з його умовами, включно з Публічною пропозицією та Паспортом споживчого кредиту. Законодавство передбачає, що електронний договір прирівнюється до письмового (ст. 205, 207 ЦК України), а презумпція правомірності договору закріплена ст. 204 ЦК України. Судова практика Верховного Суду підтверджує, що електронний договір є дійсним і обов`язковим для виконання сторонами (справи №561/77/19 від 16.12.2020, №6-979цс15 від 23.09.2015). Кредитні кошти у сумі 20 000 грн. були перераховані на картковий рахунок відповідача, що підтверджується платіжним дорученням. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилася прострочена заборгованість. Відповідно до статей 509, 526, 530, 610, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином та у встановлений договором строк, а порушення грошового зобов`язання є підставою для стягнення заборгованості у судовому порядку. Внаслідок цього права вимоги за кредитом були відступлені ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» на підставі договору факторингу №2808-23 від 28.08.2023. Згідно зі ст. 512-514, 516 ЦК України, новий кредитор набуває права вимоги в обсязі та на умовах первісного кредитора, без необхідності згоди боржника. Надані позивачем документи підтверджують набуття ним статусу належного кредитора. Відповідно до ст. 1082 ЦК України та правової позиції Верховного Суду, боржник, навіть якщо не отримав повідомлення про зміну кредитора, не звільняється від обов`язку погашення кредиту, але має право вимагати від фактора підтвердження відступлення права вимоги. Позивач направив Адвокатську вимогу №2554207709-АВ на адресу відповідача, що підтверджує дотримання п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України. З наданого розрахунку вбачається, що станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача за кредитним договором становить 48705,05 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 19478,3 грн.; заборгованість за відсотками становить 29226,75 грн.; заборгованість за комісійними винагородами становить 0 грн.; заборгованість за пенею становить 0 грн. Розрахунок відповідає умовам договору та вимогам закону, доказів його спростування відповідач суду не надав. Відповідно до ст. 526, 1049, 1050, 625 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином, а боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. Суд встановив, що: кредитні кошти були надані; відповідач зобов`язання порушив; розрахунок заборгованості є обґрунтованим та підтвердженим документально. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Не виконуючи належним чином зобов`язання за договором, відповідач порушив зазначені норми законодавства та умови договору. Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми, розмір яких встановлено договором. Оскільки відповідач порушив умови кредитного договору, а позивач довів наявність та розмір заборгованості належними і допустимими доказами, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом становить 101600,00 грн. Судом встановлено, що строк повернення кредиту настав, однак заборгованість Відповідачем не погашена, що підтверджує обґрунтованість заявлених позовних вимог. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається. Відповідач своїм правом на подання доказів не скористалася. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з Відповідача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн, що відповідатимуть принципу розумності та пропорційності.

Outcome: approved