Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Представник ТОВ «ФК «Ейс» звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10.10.2021 року між ТОВ «Манівео щвидка фінансова допомога» (далі - первісний кредитор) та [PERSON] (далі - відповідач) укладено кредитний договір № 897460114 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео щвидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило на користь ТзОВ «Таліон Плюс» право грошової вимоги до боржників, у тому числі за кредитним договором № 897460114 від 10.10.2021 року, укладеним між ТОВ «Манівео щвидка фінансова допомога» та [PERSON] 05.08.2020 року між ТзОВ «Таліон Плюс» та ТзОВ «ФК Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов ТзОВ «Таліон Плюс» відступило на користь ТзОВ «ФК Онлайн Фінанс» право грошової вимоги до боржників, у тому числі за кредитним договором № 897460114 від 10.10.2021 року, укладеним між ТОВ «Манівео щвидка фінансова допомога» та [PERSON] 10.07.2025 року між ТзОВ «ФК Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено Договір факторингу № 10/07/25-Е, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 37425,12 грн., з яких 12999,20 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 24425,92 грн. - сума заборгованості за відсотками. Станом на сьогоднішній день заборгованість за кредитним договором не погашається, проценти за користування кредитними коштами позичальником не сплачуються, в результаті чого утворилась прострочена заборгованість. Не виконуючи належним чином зобов`язання за кредитним договором, відповідач порушив норми законодавства та умови кредитного договору. На підставі наведеного, позивач просить суд, стягнути з відповідача в свою користь заборгованість в розмірі 37425,12 грн., а також суму понесених судових витрат. Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 29.01.2026 року постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Станом на дату розгляду справи відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надійшов. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. У судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «Ейс» не з`явився, згідно позовної заяви просив розгляд справи проводити без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Відтак, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до статті 280 ЦПК України. Крім того, оскільки розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 10.10.2021 року між ТОВ «Манівео щвидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 897460114 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до умов Кредитного договору первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти у виді ліміту кредитної лінії в сумі 22000 грн. строком на 30 днів зі сплатою процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня надання суми кредиту позичальнику та до закінчення строку на який видавався кредит. Відповідач [PERSON] взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків не виконав у строки, передбачені договором, кредит та проценти за його користування не сплатив у повному обсязі, порушивши вимоги кредитного договору та ст. ст. 525, 526, 530, 1054 ЦК України. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео щвидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео щвидка фінансова допомога» відступило на користь ТзОВ «Таліон Плюс» право грошової вимоги до боржників, у тому числі за кредитним договором № 897460114 від 10.10.2021 року, укладеним між ТОВ «Манівео щвидка фінансова допомога» та [PERSON] 05.08.2020 року між ТзОВ «Таліон Плюс» та ТзОВ «ФК Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов ТзОВ «Таліон Плюс» відступило на користь ТзОВ «ФК Онлайн Фінанс» право грошової вимоги до боржників, у тому числі за кредитним договором № 897460114 від 10.10.2021 року, укладеним між ТОВ «Манівео щвидка фінансова допомога» та [PERSON] 10.07.2025 року між ТзОВ «ФК Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено Договір факторингу № 10/07/25-Е, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 37425,12 грн., з яких 12999,20 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 24425,92 грн. - сума заборгованості за відсотками. Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Вказані обставини свідчать про те, що на даний час ТОВ «ФК «Ейс» є кредитором у зобов`язанні по виконанню договору № 897460114 від 10.10.2021 року і саме йому належить право вимоги до відповідача. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. В силу ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Непогашення відповідачем заборгованості за кредитним договором свідчить про порушення ним його умов, а також вимог ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов`язань. Стаття 1050 ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. На момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст. 1054 Цивільного кодексу України, грошові кошти за кредитним договором не повернула. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення суми заборгованості. Окрім того, позивачем також заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц. В даному випадку, заявлений позивачем розмір витрат з надання професійної правничої допомоги в 7000 грн. підтверджується договором про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025 року, додатковою угодою № 25771240884 до Договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025 року, актом прийому-передачі наданих послуг від 29.12.2025 року, копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копією довіреності від 11.08.2025 року. Разом з тим, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З врахуванням вищевикладеного, беручи до уваги фактичний обсяг наданої правничої допомоги, з врахуванням вимог розумності і справедливості, суд прийшов до висновку про часткове задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 3000 грн., які слід стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 2662,40 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved