Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

У листопаді 2025 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, вимоги якого обґрунтовані тим, що приблизно о 16 год. 00 хв. 18 липня 2014 року сталася дорожньо транспортна пригода за участю водія автомобіля марки «MITSUBISHI L200», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] та водія автомобіля марки «AUDI 100», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] , внаслідок якої [PERSON] загинув. Причиною смерті [PERSON] стала закрита травма грудної клітини з множинними переломами ребер, що за своїм перебігом ускладнилася шоком крововтрата, яка і стала безпосередньою причиною смерті. Вироком Полтавського районного суду Полтавської областівід 24.04.2023 [PERSON] визнана винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та їй призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік. Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 15 травня 2024 року вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 24 квітня 2023 року змінено. Засуджено [PERSON] за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 роки. Позивачка [PERSON] зазначає, що під час дорожньо транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль марки «AUDI 100», д.н.з. [NUMBER] , який відповідно висновку №25-01 експертного товарознавчого дослідження від 29 травня 2018 року відновленню не підлягає, а вартість матеріальних збитків становить 154749,61 грн. Позивачка визнана потерпілою по справі та є спадкоємцем майна [PERSON] . Тому вважає, що відповідач повинен відшкодувати їй вищезазначені збитки в межах страхового ліміту 50000,00 грн. Крім того внаслідок ДТП позивачці заподіяна моральна шкода, яка полягає в тому, що внаслідок загибелі сина вона перенесла тяжкий душевний біль, страждання. Через це горе втрачено спокій та порушено життєві стосунки і змушує до здійснення додатковий зусиль по організації свого особистого життя. Тому розмір моральної шкоди позивачка визначила у 1 000 000 гривень. Посилаючись на ст. 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Закон України «Про державний бюджет на 2014 рік», позивачка визначила загальний розмір страхового відшкодування моральної шкоди у сумі 30450 грн (1218 х 25). Позивачка зверталася до відповідача про відшкодування вищевказаної шкоди, але той листом від 12.02.2025 ухвалив рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування. Тому вона вважає, що страхова компанія має виплатити їй майнову шкоду за пошкоджений автомобіль в межах страхового ліміту 50000 гривень, а пошкоджений автомобіль повинен бути переданий страховій компанії. Посилаючись на викладені обставини, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь матеріальні збитки внаслідок пошкодження автомобіля сина у сумі 50000,00 гривень, а пошкоджений автомобіль передати відповідачу, моральну шкоду у сумі 30450,00 грн та витрати на правову допомогу в сумі 10000,00 гривень. Ухвалою судді Решетилівського районного суду від 25 листопада 2025 було прийнято позовну заяву до розгляду та призначено судове засідання на 24 грудня 2025 року, яке було відкладене на 21 січня 2026 року у зв`язку з розглядом справи №546/1151/25. 29 грудня 2025 року до суду від представника відповідача - Андрющенко І.В. через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву з клопотанням про поновлення відповідачу строку на подання відзиву. У даному відзиві, зокрема, відповідач зазначив про те, що позивачем пропущений строк на подачу позовної заяви через сплив її строку. Ухвалою суду від 29 грудня 2025 року було відмовлено у задоволенні клопотання представниці відповідача - Андрющенко І.В. про поновлення строку на подання відзиву на позов, відзив Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» залишено без розгляду. 06 січня 2026 року від представниці відповідача Андрющенко І.В. до суду надійшла заява про застосування строків позовної давності, у якій вона зазначила, що 12.02.2025 Відповідачем розглянуто звернення Позивача та направлено відповідь за вих. 499 з наступною інформацією. Зазначене звернення стосувалось компенсації шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-трнспортної пригоди, яка сталася 18.07.2014 року за участю забезпеченого транспортного засобу MITSUBISHI L200 з номером [NUMBER] (далі - Забезпечений Т3), відповідальність власника якого застрахована ПрАТ «СК «Перша» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів N?A1-6157022. Враховуючи, що позивач не подала заяву у визначений законом строк, а саме протягом року з моменту настання страхового випадку для шкоди по майну (що завершився 17.07.2015 року) і не подали заяву протягом трьох років для шкоди по життю (що завершилося [INFO] ), тому з урахуванням даних обставин, ПрАТ «СК «Перша» було ухвалено рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування. Крім того, відповідно до вироку у справі №546/53/18 від 24.04.2023 цивільним відповідачем є [PERSON] (обвинувачена), цивільний позивач [PERSON] (потерпілий). ПрАТ «СК Перша» як цивільний співвідповідач у справі №546/53/18 не залучалось. Отже, позивачем пропущений строк на подачу позовної заяви через сплив її строку. По-перше, наявність свого порушеного права Позивачу було відомо з моменту ДТП. По-друге, Позивачем не подавалось заява про поновлення строку на позовну заяву та не зазначалась причина для поновлення такого строку (якщо такі є). По-третє, відповідно до вироку у справі №546/53/18 від 24.04.2023 цивільним відповідачем є [PERSON] (обвинувачена), цивільний позивач [PERSON] (потерпілий). ПрАТ «СК Перша» як цивільний співвідповідач у справі №546/53/18 не залучалось. При цьому Верховний Суд у постанові від 11 лютого 2020 року у справі №10/5026/995/2012 звернув увагу на важливий аспект оцінки поважності причин пропуску строку позовної давності. Зважаючи на викладені обставини представниця відповідача просить застосувати до позовних вимог [PERSON] про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» матеріальної та моральної шкоди строк позовної давності та у задоволенні позову відмовити (а. с. 72 74). 16 січня 2026 року до суду від представниці відповідача [PERSON] надійшли додаткові пояснення подібного до заяви про застосування позовної давності змісту (а. с. 77 78). 29 січня 2026 року від представника позивачки [PERSON] до суду надійшли додаткові пояснення, у яких він зазначив, що дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої загинув син позивачки [PERSON] , сталася [INFO] . В цей же день відомості про це за номером кримінального провадження 12014170000000289 були внесені в ЄРДР і за кваліфікацією ст. 286 ч. 2 КК України (КК України 2001). В цих відомостях графа «Особа, яку повідомлено про підозру» не заповнювалася. Постановою старшого слідчого СУ УМВС України в Полтавській області Сулими С.В. від 29 серпня 2014 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 1201410000000289 від 18.07.2014 року вперше було закрите у зв`язку з відсутністю в діянні [PERSON] складу кримінального правопорушення за п.2 ч.1 ст. 284 КПК України і з врахуванням того, що в діях [PERSON] вбачалися порушення вимог п. 16.11 та п.2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху України. Ухвалою апеляційного суду від 03.11.2014 року вищевказану постанову скасовано і проведення досудового розслідування продовжилося. Але постановою старшого слідчого СУ УМВС України в Полтавській області Сулими С.В. від 31 серпня 2015 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №1201410000000289 від 18.07.2014 року вдруге було закрите у зв`язку з відсутністю в діянні [PERSON] складу кримінального правопорушення з врахуванням того, що в діях [PERSON] вбачалися порушення вимог п.16.11 та п.2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху України. Про прийняті рішення про закриття кримінального провадження позивачку [PERSON] ніхто не повідомляв, до участі на досудовому розслідування вона не залучалася. На місці ДТП вона не була присутня, обставинами скоєння ДТП не була обізнана. І лише 11 січня 2018 року (через три роки і 5 місяців після ДТП) обвинувальний акт кримінального провадження внесене до ЄРДР за № 1201410000000289 від 18.07.2014 року затверджено прокурором і скеровано до розгляду до Решетилівського районного суду Полтавської області 22.01.2018 року. Пізніше це кримінальне провадження 546/53/18 було направлено для подальшого розгляду до Полтавського районного суду Полтавської області. Не маючи альтернативи вибору по причині відсутності інформації про вищевказаний страховий поліс та страхову компанію з вище викладених причин, [PERSON] у 2018 році (у межах розгляду кримінального провадження внесене до ЄРДР за № 1201410000000289) подала відповідний позов до Решетилівського районного суду Полтавської області про стягнення з водія [PERSON] матеріальної та моральної шкоди. 08.11.2018 року позивачці [PERSON] довгий час достеменно не було відомо про те, що транспортний засіб - автомобіль марки «МІТSUBISHI L 200» д.н.з. [NUMBER] , учасника ДТП, яким керувала [PERSON] , забезпечений Полісом № АІ / 6157022 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПрАТ «СК «Перша» з датою укладення договору 16.01.2014. Лише під час довготривалого (з 2018 року по 24.03.2023) судового розгляду у Полтавському районному суді Полтавської області про наявність вищевказаного Полісу стало відомо і представником позивачки було заявлено про залучення страхової компанії до участі у справі. Поряд з цим ухвалою Полтавського апеляційного суду від 15 травня 2024 року (справа № 546/53/18 провадження 11-кп/814/705/24) встановлено, що саме Полтавський районний суд Полтавської області не залучив страхову компанію до розгляду провадження як співвідповідача і у матеріалах справи відсутні докази про належне повідомлення ПрАТ «СК «Перша» про проведення судового засідання. Внаслідок цих істотних порушень вимог кримінального процесуального закону колегія суддів , вирок в частині цивільного позову був скасований і позов був направлений до Полтавського районного суду Полтавської області на новий розгляд. Цією ж ухвалою Полтавського апеляційного суду від 15 травня 2024 року [PERSON] визнано винною за ч. 2 ст. 286 КК України було засуджено до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки. Таким чином, лише 15 травня 2024 року (з дати набрання вироку законної сили) позивачці [PERSON] стало достеменно відомо винуватця смертельного ДТП, яка спричинила моральну та матеріальну шкоду. Лише після ухвали Полтавського апеляційного суду від 15 травня 2024 року (справа № 546/53/18 провадження 11-кп/814/705/24), [PERSON] отримала можливість обґрунтовано, вказавши винну особу, звернутись до ПрАТ «СК «Перша» у виплаті страхових виплат. Відмову у задоволенні її заяви [PERSON] отримала лише у березні 2025 року. Незвернення [PERSON] до страхової компанії було обумовлене обставинами, які не залежали від її дій, та нею було здійснено розумних, необхідних та достатніх заходів щодо такого відшкодування і тому строк звернення до страхової компанії пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, а тому з огляду на вищевикладене є всі підстави для задоволення позову. Посилаючись на постанову Верховного Суду від 09 листопада 2022 року у справі №212/7628/21, постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі №147/66/17, від 19 червня 2019 року у справі №465/4621/16-к, від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц представник позивачки просив залишити без задоволення заяву представниці відповідача про застосування строків позовної давності. Також звертав увагу, що на період воєнного стану (а до його введення на період карантину) строки позовної давності було призупинено. Зокрема на період карантину позовна давність призупинялася з 02.04.2020 року відповідно до п. 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України. А після запровадження воєнного стану такі ж зміни були внесені до пункту 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» з 17.03.2022. Остання редакція цього пункту передбачала, що у період дії воєнного стану строки позовної давності призупиняються. Тобто, час, протягом якого можна подати позов до суду, не рахується з 24 лютого 2022 року і до завершення воєнного стану (а. с. 88 93). 29 січня 2029 року до суду від представниці відповідача Андрющенко І.В. надійшли додаткові пояснення, у яких вона, посилаючись на письмові пояснення представника позивача відмітила відсутність підстав, які б заважали позивачу залучити страхову компанію та подати цивільний позов до відповідача. Відповідач зазначає про те, що Позивачем пропущений строк на подачу позовної заяви через сплив її строку та наявність свого порушеного права Позивачу було відомо з моменту ДТП. Відповідно до Вироку у справі №546/53/18 від 24.04.2023 цивільним відповідачем є [PERSON] (обвинувачена), цивільний позивач [PERSON] (потерпілий). ПрАТ «СК Перша» як цивільний співвідповідач у справі №546/53/18 не залучалось.Позивач не звертався до Відповідача та не заявляв по свій намір подачі заяви про страхове відшкодування. Відтак, право потерпілого на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що у свою чергу законодавець обмежує річним строком з моменту скоєння відповідної ДТП (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 910/7449/17). У позовній заяві Позивачем не зазначено про поважність причин пропуску строку до страховика та до суду з позовом, з огляду на викладене, позивач пропустила строк звернення до суду, а тому суд з цих підстав суд має відмовити у задоволенні позову (а. с. 113 115). У зв`язку з перебуванням головуючого судді в нарадчій кімнаті по справі №546/69/24 судове засідання було відкладено на 17 лютого 2026 року. Аргументи учасників справи У судове засіданні 17 лютого 2026 рокупозивачка [PERSON] не з`явилася, до суду разом із позовом додала заяву, у якій просила судові засідання у справі за її позов проводити за її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити (а. с. 8). Представник позивачки [PERSON] у судове засідання 17 лютого 2026 року не з`явився, до суду надіслав заяву про проведення судового засідання за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити (а. с. 120). Представник відповідача та третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлена належним чином (а. с. 86, 87). У зв`язку з вищевикладеним суд вирішив проводити судове засідання, ураховуючи положення частини другої статті 247 ЦПК України. Фактичні обставини справи, встановлені судом Відповідно до копії вироку Полтавського районного суду Полтавської області від 24 квітня 2023 року обвинувачена [PERSON] , близько 16:00 год 18.07.2014, рухаючись у напрямку м. Харків по закритій та огородженій території, що відокремлена від проїзної частини дорожніми знаками 3.1 «Рух заборонено», автодороги М03 «Київ-Харків-Довжанський», яка є майданчиком, де виконуються будівельні роботи, виїзд з якого можливо розглядати як виїзд з прилеглої території на проїзну частину, навпроти повороту до с. Демидівка Решетилівського району Полтавської області, керуючи технічно справним та належним відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортною засобу Представництву «Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А.» автомобілем марки «MITSUBISHI L 200», д.н.з. [NUMBER] , в районі 311 км + 630 м вказаної автодороги, виїхала на діючу проїзну частину автодороги в напрямку с. Демидівка, де, у порушення вимог дорожнього знаку 3.1 «Рух заборонено» та невиконання вимог п. 10.2 Правил дорожнього руху України, не надала дорогу водію автомобіля марки «АUDI 100», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] , який рухався в напрямку від с. Демидівка до автодороги «Київ- Харків-Довжанський» та скоїла зіткнення із ним. Внаслідок дорожньо-транспортньої пригоди [PERSON] , згідно з висновком судово- медичної експертизи № 767 від 30.07.2014, отримав тілесні ушкодження: множинні двохсторонні переломи ребер по декільком анатомічним лініям з масивними крововиливами в м`які тканини в місцях переломів; лівосторонній гемоторакс (наявність в лівій плевральній порожнині до 600 мл рідкої крові т її згортків); крововиливи у вушок серця; масивні прикореневі крововиливи обох легень; крововиливи під капсули обох нирок; багатоскалковий перелом лонної кістки; багатоскалковий перелом лівої плечової кістки та лівого гомілково - ступеневого суглобу з крововиливами в місцях переломів; забійна рана голови, садна кінцівок. Всі вище перелічені тілесні ушкодження є прижиттєвими, утворилися незадовго до настання смерті від дії тупих предметів, які діяли з достатньою для утворення ушкоджень силою, якими найбільш вірогідно могли бути виступаючі частини салону автотранспортного засобу, та могли утворитися у водія в момент дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 18.07.14, стосовно до живої особи, згідно з «правилами судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (наказ МОЗ України № 6 від 17.01.1995) носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки та знаходяться з нею в прямому причинному зв`язку. Причиною смерті [PERSON] стала закрита травма грудної клітини з множинними переломами ребер, що за своїм перебігом ускладнилася шоком - крововтрата. [PERSON] визнана винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та їй призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік. Цивільний позов [PERSON] задоволено частково: стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 292 692 грн на відшкодування моральної шкоди; цивільний позов [PERSON] задоволено частково: стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 292 692 грн на відшкодування моральної шкоди; у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено (а. с. 30 34). Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 15 травня 2024 року вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 24 квітня 2023 року змінено. Засуджено [PERSON] за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 роки; вирок в частині вирішення цивільного позову скасовано та призначено в цій частині новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства (а. с. 25 29). Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 10 квітня 2025 року було затверджено мирову угоду від 11.03.2025 у справі №546/53/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача - ПрАТ «СК «Перша», ПрАТ «СК Провідна» про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди, за умовами якої, зокрема: сторони погодили та встановили, що розмір моральної шкоди, який спричинений в дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 18.07.2014 близько 16:00 год, в районі 311 км + 630 м автодороги М03 «Київ - Харків - Довжанський», за участю автомобіля марки MITSUBISHI L 200, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «АUDI 100», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] і підлягає відшкодуванню Відповідачем на користь Позивача становить 585 384 (п`ятсот вісімдесят п`ять тисяч триста вісімдесят чотири) гривні 00 коп. (а. с. 20 22). На момент дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 18 липня 2014 року цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки MITSUBISHI L 200, д.н.з. [NUMBER] , Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А. Представництво була застрахована ПрАТ «СК «Перша», що підтверджується копією полісу № АІ/6157022 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Строк дії договору (полісу) - з 01.02.2014 по 31.05.2015. Відповідно до пункту 1 даного полісу страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить сто тисяч гривень, та за шкоду, заподіяну майну п`ятдесят тисяч гривень. Розмір франшизи 0,00 грн (а. с. 14). Листом від 12.02.2025 ПрАТ «СК «Перша» повідомила [PERSON] , що у зв`язку тим, що нею не було подано заяву про страхове відшкодування у визначений законом строк, а саме протягом року з моменту настання страхового випадку для шкоди по майну, що завершився 17.07.2015 року) і не було подано заяву протягом трьох років для шкоди по життю (що завершилося 17.07.2017), ПрАТ «СК «Перша» ухвалило рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування (а. с. 23). На підтвердження викладених у письмових поясненнях обставин про заперечення проти заяви представниці позивача проти застосування позовної давності представником позивача було надано: копію витягу з ЄРДР про внесення 17.07.2014 відомостей до ЄРДР щодо дорожньо транспортної пригоди, яка мала місце приблизно о 16 год. 00 хв. 18 липня 2014 року за участю водія автомобіля марки «MITSUBISHI L200», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] та водія автомобіля марки «AUDI 100», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] (а. с. 95); копію постанови старшого слідчого СУ УМВС України в Полтавській області Сулим С.В. про закриття кримінального провадження від 29 серпня 2014 року, згідно з яким кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 1201410000000289 було закрите у зв`язку з відсутністю в діянні [PERSON] складу кримінального правопорушення за п.2 ч.1 ст. 284 КПК України (а. с. 95 зворот а. с. 98); копію постанови старшого слідчого СУ УМВС України в Полтавській області Сулим С.В. про закриття кримінального провадження від 31 серпня 2015 року, згідно з яким кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 1201410000000289 було закрите у зв`язку з відсутністю в діянні [PERSON] складу кримінального правопорушення за п.2 ч.1 ст. 284 КПК України (а. с. 101 - 104); копія рапорту о/у СКР Решетилівського РВ УМВС України В Полтавській області О.Ю. Нориці про те, що автомобіль марки MITSUBISHI L200, державний номерний знак [NUMBER] , 01.09.2014 було повернуто власнику за вказівкою слідчого управління (а. с. 105); заява [PERSON] про страхову виплату від 10.02.2025 до ПрАТ «СК Перша» щодо ДТП, яке мало місце 18.07.2014 (а. с. 107 108); лист заступника начальника відділу прокуратури Полтавської області О. Бондаренка від 12.11.2024 в.о. обов`язків начальника ВР ДТП СУ УМВС України в Полтавській області Сулиму С.В. про направлення для подальшого розслідування матеріалів кримінального провадження № 1201410000000289 після скасування ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 03.11.2014 постанови про закриття кримінального провадження (а. с. 111). Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини другої зазначеної статті). У частинах першій, другій статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). За змістом статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору; За умовою частини першої, другої статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV (далі Закон № 1961-IV), який був чинним на момент виникнення дорожньо транспортної пригоди (18 липня 2014 року) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV). У разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: 33.1.1. дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов`язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди; 33.1.2. вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; 33.1.3. поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; 33.1.4. невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально (пункт 33.1. Закону № 1961-IV). Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: dismissed