Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

05 грудня 2025 року представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову представник зазначив, що 05.01.2022 року [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг а А-Банку відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40.80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. АТ "А-БАНК" свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором Відповідач станом на 04.12.2025 року має заборгованість 19285,04 грн, яка складається з наступного: 13762,23 грн - заборгованість за кредитом; 5522,81 грн - заборгованість по відсоткам. На підставі викладеного, представник позивача прохав суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 19285,04 грн та судові витрати. Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 12.12.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач не з`явився, у позовній заяві просив суд проводити розгляд справи без його участі, зазначив, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідноз п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідач в судове засідання не з`явилася, судові повістки про виклик до суду направлялися за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Як вбачається з Рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, судової повістки про виклик [PERSON] до суду на 10:45 год 21.01.2026 та на 13:30 18.02.2026 та трекінгу відстеження поштового повідомлення «укрпошти» повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній» (а.с.65-67). Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що відповідно до положень п. 4, ч. 8 ст. 128 ЦПК України, повістка вважається такою, що вручена відповідачу. Відзиву відповідач не подав. Ураховуючи викладене, суд на підставі ч. 4 ст. 223, ст.280 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк», який подано представником позивача Шкапенком Олександром Віталійовичем до [PERSON] про стягнення заборгованості,. В судовому засіданні 18 лютого 2026 року завршено розгляд справи за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 05.01.2022 року [PERSON] підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», відповідно до умов якої, вона до укладання цієї угоди, ознайомилась з актуальними умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк», тарифами, паспортом споживчого кредиту, та до укладення цієї угоди їй надана повна інформація про фінансова послуги, у відповідності до ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Крім того, проставленням власноруч, свого підпису під анкетою-заявою підтвердила, що дана анкета-заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк» між нею та АТ «А-Банк» становлять договорі про надання банківських послуг умови якого, їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення (а.с.10). У паспорті споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена» визначено, що тип кредиту: поновлювальна кредитна лінія (ліміт) з пільговим періодом використання. Сума / ліміт кредиту до 200 000 грн; строк кредитування 240 місяців з правом автоматичного продовження; процентна ставка пільгова процентна ставка: 0000001%, базова процентна ставка: 40,8% на рік. Вказаний паспорт споживчого кредиту позичальник підписала електронним підписом за допомогою відкритого ключа: 035a40de316fcb9e61fc1d5ef91c2f31f2e6e4320248a61e04b9e36c1be6868642 (а.с.12). Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як зазначено в ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Так, статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Таким чином, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір у якому сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до довідки за картами, у АТ «А-Банк» [PERSON] відкрила рахунок № [NUMBER] та їй було видано наступні картки: № [NUMBER] , строком дії до березня місяця 2028 року; № [NUMBER] , строком дії до грудня місяця 2031 року (а.с.18). Отже, із досліджених доказів судом встановлено, що АТ «Акцент-Банк» виконало зобов`язання за кредитним договором та надало відповідачу кредитні кошти у розмірі встановленому договором. Відповідно до ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язанавчинити на користьдругоїсторони (кредитора) певнудію (у тому числісплатитигроші), а кредитор має право вимагативідборжникавиконанняйогообов`язку. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Судом встановлено, що розмір відсотків встановлений умовами договору відповідає ЗУ «Про споживче кредитування». З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 05.01.2022 року, станом на 04.12.2025, вбачається, що заборгованість [PERSON] за наданим кредитом становить 13762,23 грн, заборгованість за процентами становить 5522,81 грн (а.с.8-9). Також, як встановлено судом, відповідачем було частково сплачено кошти на користь позивача в загальному розмірі 3279,32 грн. Приймаючи до уваги те, що відповідач зобов`язання за кредитним договоромвиконала частково, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 13762,23 грн - загального залишку заборгованості за кредитом; 5522,81 грн - загального залишку заборгованості за процентами є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved