Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 5000 грн щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 2017 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23.12.2023. Від шлюбних відносин мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Який проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29.11.2021 з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 10.11.2021 і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що дитина є дитиною з інвалідністю до 18 років, має захворювання, внаслідок цього потребує регулярних медичних обстежень та операційних втручань, періодичного стаціонарного лікування, прийому дороговартісних ліків та прийому дороговартісного спеціального харчування, періодичних курсів реабілітації після операцій. Вона не в змозі самостійно утримувати сина та повністю забезпечити необхідні витрати на лікування дитини, оскільки, внаслідок постійного лікування дитини, вона не може влаштуватися на роботу, а єдиним доходом є соціальна допомога на дитину у розмірі 8000 грн. Загальна сума витрат на лікування та придбання ліків за період останніх пів року становить близько 100 тис. грн. Аліменти, які сплачує відповідач, є дуже маленькі по відношенню до витрат на лікування дитини та його утримання. Відповідач є працездатним, проходить службу у в/ч [NUMBER] , інших дітей не має, аліментів нікому не сплачує. Таким чином, має можливість сплачувати частину додаткових витрат на дитину. Ухвалою судді від 03.11.2025 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У зв`язку з відсутністю належного повідомлення відповідача, 23.12.2025 розгляд справи було відкладено. Відповідач відзиву на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не подавав. Верховний Суд зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника (Постанова КГС ВС від 18.03.2021 справа № 911/3142/19). Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши надані у справі докази, суд дійшов наступного. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.12). Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23.12.2021 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 8-11). На підставі судового наказу Новозаводського районного суду міста Чернігова від 29.11.2021 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 10.11.2021 та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 14). [PERSON] , 2018 року народження, є дитиною з інвалідністю до 18 років, підгрупа «А» (а.с.15). Згідно виписки № 5800 від 24.10.2024, виданої ДУ «Центр кардіології та кардіохірургії», [PERSON] встановлено діагноз: помірний клапанний та надклапанний стеноз аорти. Двостулковий клапан аорти. Невелика до помірної аортальна недостатність. Невеликий залишковий стеноз клапана легеневої артерії. Периферичні стенози гілок легеневої артерії. Стеновані гілки легеневої артерії. Супутня патологія: [PERSON] , аутотсосмно-домінантний тип насолдування. Метеликоподібна деформація тіл хребців Т4-Т7. Внутрішньопечінковий холестаз. 22.10.2024 в плановому порядку проведена рентген-ендоваскулярне втручання (а.с.19-21). Згідно Епікризу виписного № 21493 (відділення дитячої хірургії та трансплантології Центру хірургії», виданого КНП «1 територіальне медичне об`єднання м. Львова», [PERSON] , [INFO] , знаходився на стаціонарному лікуванні у ВП «Лікарня Святого Миколая» з 11.03.2025 по 15.03.2025, УЗ ознаки: сонографічні ознаки реактивних змін з боку паренхіми печінки. Спленомегалії. (а.с. 23-24) Згідно консультативного висновку від 02.06.2025, виданого ДУ «Центр кардіології та кардіохірургії МОЗ України», [PERSON] встановлено поточний діагноз: Невеликий клапанний стеноз аорти. Двостулковий клапан аорти. Невелика до помірної аортальна недостатність. Невеликий залишковий стеноз клапана легеневої артерії. Периферичні стенози гілок легеневої артерії. Стеновані гілки легеневої артерії. Проведені попередні втручання 20.11.2018, 18.02.2020, 20.02.2020, 27.05.2020, 08.06.2021, 21.12.2021, 04.08.2022, 11.08.2023, 22.10.2024. Рекомендовано проведення зондування порожнини серця в плановому порядку (а.с. 25) Загальні засади регулювання сімейних відносин визначено у статті 7 СК України, згідно з якою жінка та чоловік мають рівні права й обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливиму рахуванням інтересів дитини непрацездатних членів сім`ї. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчанняі розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону). Як передбачено ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Саттею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі статтею 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватись наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 роз`яснено, що до передбаченої статтею 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. До особливих обставин, викладених у статті 185 СК України, закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, навчання дитини відповідно до навиків та здібностей дитини, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат (на лікування, на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Разом з тим, додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема у зв`язку з хронічною хворобою дитини, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. Верховний Суду постанові від 26 серпня 2020 року у справі № 336/1488/19 зазначив, що відповідно до частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Відповідно до правової позиції, висловленої в ухвалі Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 16 грудня 2009 року № 6-20478св09, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, потрібно враховувати, якою мірою кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У разі, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 29.04.2022 у справі № 761/27222/10 (провадження № 61-8815св21). Проаналізувавши матеріали справи та додані докази на підтвердження заявлених вимог, суд доходить висновку, що з відповідача підлягають стягненню додаткові витрати, пов`язані з тривалою тяжкою хворобою та лікування дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Додаткові витрати на дитину не прирівнюються до аліментів, а тому вони не підлягають негайному виконанню у межах місячного платежу в порядку ст. 430 ЦПК України. Згідно положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», беручи до уваги те, що позивач звільнена від сплати судового збору, а позовні вимоги задоволені частково, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1 211,20 грн. На підставі викладеного ст.ст. 7, 141, 180, 181-183, 185 СК України, та

Outcome: partial