Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту рішення [PERSON] , позивач) звернулася до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] (далі по тексту рішення [PERSON] , відповідач) про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19.06.1994 Мислятинською сільською радою Ізяславського району Хмельницькій області, актовий запис №5. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, мають двох повнолітніх спільних дітей, однак сімейне життя не склалося, сім`я фактично розпалася. Вказує, що з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя, втратили між собою фізичні та духовні зв`язки, відсутнє взаєморозуміння, з`явилися розбіжності в поглядах щодо сімейних прав та обов`язків, ведення спільного побуту. У судове засідання позивач не з`явилася, повідомлена належним чином та у встановленому порядку, однак нею подано для суду письмову заяву про розгляд справи без її участі з покликанням, що позов підтримує, підстав для примирення не вбачає. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином та у встановленому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, зареєстрованому 19.06.1994 Мислятинською сільською радою Ізяславського району Хмельницькій області, актовий запис №5, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 19.06.1994. Як вбачається з матеріалів справи та не оспорюється самими сторонами по справі, від даного шлюбу вони не мають спільних неповнолітніх дітей, останні є вже повнолітніми особами. Судом встановлено, що фактично підстав вважати про можливість збереження даної сім`ї немає, шлюбно-сімейні стосунки не підтримуються, що як вбачається з матеріалів справи об`єктивно нічим не спростовано. Відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, взаємодопомоги та підтримки, намірів на відновлення сімейних стосунків позивач та відповідач не мають. Суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Зважаючи на те, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, а також відсутність будь-яких підстав для примирення сторін, подружжя фактично припинило шлюбні стосунки, враховуючи категоричну позицію позивача про необхідність розірвання шлюбних відносин, відсутність будь-яких заперечень відповідача щодо заявленого позову, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого нею судового збору.

Outcome: approved