Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна» (далі ПрАТ «ВФ Україна») звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] в якому просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , на користь ПрАТ «ВФ Україна» (ЄДРПОУ 14333937, рахунок [NUMBER] в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 300335) заборгованості за надані електронні комунікаційні послуги за період з 01.03.2022 року по 31.05.2022 року в сумі 9518,77 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн., просить зарахувати судовий збір у сумі 302,80 грн. сплачений при подачі заяви про видачу судового наказу (справа № 641/4751/25). В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ПрАТ «МТС Україна», що з 23.05.2017 року змінив свою назву на Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна» та [PERSON] уклали договір про надання послуг мобільного зв`язку № [NUMBER] від 11.06.2019 року, який було укладено відповідно до Закону України «Про телекомунікації», який діяв на той час. З метою нарахування тривалості і тарифікації розмов та здійснення розрахунків за послуги зв`язку відповідачу було присвоєно особовий рахунок № [NUMBER] . Позивач здійснив дії, щодо виконання договору в повному обсязі, а відповідач зобов`язався своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги на умовах визначених п. 3.1. Договору, та плату за збереження номера при тимчасовому відключенні. Також позивачем на адресу відповідача було надіслано рахунок № 2857573264 від 31.03.2022 року, за послуги, що були надані за період з 01.03.2022 по 31.03.2022 року. Згідно вищезазначеного рахунку загалом було нараховано 2708,79 грн., рахунок № 2872054219 від 30.04.2022 року, за послуги, що були надані за період з 01.04.2022 року по 30.04.2022 року. Відповідачка внесла кошти в сумі 600 грн., а тому за вищезазначеним рахунком загалом було нараховано 9643,77 грн., за послуги, що були надані за період з 01.05.2022 року по 31.05.2022 року відповідач внесла кошти в сумі 450,00 грн., за вказаним рахунком загалом було нараховано 9518,77 грн. Крім того позивач вказав, що перебуваючи за межами України, відповідач користувався послугою мобільного інтернету в роумінгу , за номером телефону [NUMBER] тариф Glosed Red XL. Відповідач не оплатив згідно рахунку отримані ним послуги зв`язку. Так, відповідно до умов договору номер телефону був відключений від мережі зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» позивачем було направлено претензію №295410492362/08 від 25.08.2022 року з пропозицією погасити борг, однак відповідач вказаний борг не погасив. Посилаючись на вказані обставини позивач просить стягнути заборгованість з відповідача, а також стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Слобідського районного суду міста Харкова від 03.12.2025 року у цивільній справі № 641/8973/25 було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду. До судового засідання представник позивача Кондра Л.С. не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Також надала до суду заяву в якій просила застосувати до позовних вимог позивача строк позовної давності, у зв`язку із чим відмовити у позовних вимог в повному обсязі. У наданому до суду відзиві на позов зазначила, що позивачем нараховані суми заборгованості всупереч умовам договору про надання послуг рухомого (мобільного) зв`язку, а саме позивачем були надані безпідставні рахунки за надані послуги, з яких вбачається: за період з 01 березня 2022 року по 31 березня 2022 року нарахована щомісячна вартість пакета та послуги, надані за межами пакета: 196,08 грн; послуги міжнародного роумінгу: 1988,23 грн.; заборгованість на 31 березня 2022 року: 2708,79 грн.; за розрахунковий період з 01 квітня 2022 року по 30 квітня 2022 року нарахована щомісячна вартість пакета та послуги, надані за межами пакета: 196,08 грн.; послуги міжнародного роумінгу: 5713,71 грн.; заборгованість на 30 квітня 2022 року: 9643,77 грн.; за розрахунковий період з 01 травня 2022 року по 31 травня 2022 року нарахована щомісячна вартість пакета та послуги, надані за межами пакета: 0,00 грн.; послуги міжнародного роумінгу: 254,90 грн. Заборгованість на 31 травня 2022 року: 9518,77 грн. Виходячи із наданих розрахунків, позивачем нараховувались суми за користування міжнародним роумінгом, однак дану послугу вона не замовляла, такі умови при укладенні договору не були погоджені. При цьому, позивач у своїй позовній заяві вказує: «Під час здійснення розрахунків оператор, провайдер не має права стягувати плату за послугу, яку споживач не замовляв (підпункт 4 пункту 64 Правил).» При укладенні договору № 295410492362/395413807201 від 11 червня 2019 року нею було вказано, що вона бажає обрати тарифний план RED XL, до якого під`єднані наступні послуги: мобільний інтернет, СМС, міжнародна лінія, детальний рахунок в друкованому вигляді. На пропоновані послуги «Міжнародний роумінг» та «Міжнародний роумінг (обмежений)» вона не погоджувалась. Також вказала, що нею було переплачено розмір щомісячної оплати за послуги: 24 квітня 2022 року сплачено 300 грн.; 25 квітня 2022 року сплачено 50 грн.; 26 квітня 2022 року сплачено 50 грн.; 27 квітня 2022 року сплачено 50 грн.; 28 квітня 2022 року сплачено 50 грн.; 29 квітня 2022 року сплачено 50 грн.; 30 квітня 2022 року сплачено 50 грн.; 02 травня 2022 року сплачено 50 грн.; 04 травня 2022 року сплачено 50 грн.; 05 травня 2022 року сплачено 50 грн.; 06 травня 2022 року сплачено 300 грн. На підставі звіту від 28 квітня 2025 року та наданих розрахунків за надані послуги, щомісячна сума нарахувань за місяць складає: за лютий 2022 року сума до сплати 250 грн, сплачено 76,21 грн.; за березень 2022 року сума до сплати 196,08 грн, сплачено 0,00 грн.; за квітень 2022 року сума до сплати 196,08 грн, сплачено 600 грн.; за травень 2022 року сума до сплати 0,00 грн, сплачено 450 грн. Отже, переплатою за щомісячну вартість пакета та послуги складає 484,05 грн. Крім того вказала, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що вона була ознайомлена (отримала повну і достовірну інформацію) із порядком і умовами надання вказаної послуги з передачі даних (інтернет-доступ) в режимі міжнародного роумінгу, її вартістю та погодилась із запропонованими оператором телекомунікаційними умовами. Також, не надано доказів, що нею було ініціювання надання послуг міжнародного роумінгу. Позивачем не надано також доказів належного повідомлення його як абонента про суму коштів на особовому рахунку для отримання послуг міжнародного роумінгу, про технічну неможливість припинення надання послуг у разі відсутності коштів на моєму особовому рахунку, а також не обґрунтовано правомірність надання таких послуг фактично у кредит без згоди абонента, обмежившись лише вказаним: «Для контрактних абонентів відключення послуг зв`язку в роумінгу при відсутності коштів на рахунку технічно не можливо». Вказала, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували та свідчили про замовлення відповідачем послуги «Міжнародний роумінг», та про те, що її як споживачу було завчасно надано всю вичерпну інформацію про дану послугу. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 11.06.2019 року між ПрАТ «ВФ Україна» та [PERSON] було укладено договір № 295410492362/395413807201 від 11.06.2019 року про надання послуг рухомого (мобільного зв`язку)(а.с. 8). З метою нарахування тривалості і тарифікації розмов та здійснення розрахунків за послуги зв`язку [PERSON] було присвоєно особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до п. 1.2 1.4 договору про надання послуг рухомого (мобільного зв`язку) загальні умови та порядок надання послуг встановлюється згідно законодавства, регламентується Умовами користування, які є невід`ємною складовою частиною договору та розміщені на сайті оператора. Надання послуг за цим договором починається після внесення абонентом на підставі відповідного рахунку оператора повної суми завдатку та його зарахування на особливий рахунок абонента. Послуги надаються за встановленими рівнями якості послуг рухомого (мобільного) зв`язку, затвердженими наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 19.03.2010 р. № 147. В момент підписання Договору відповідачем було обрано тарифний пакет «RED XL» та замовлено наступні послуги: «Мобільний інтернет», «СмС», «Міжнародна лінія», «детальний рахунок друк», що підтверджується відповідними відмітками у договорі (а.с. 8). При цьому послуга «Міжнародний роумінг», в договорі не передбачена. Згідно з умовами Договору відповідач взяв на себе обов`язок своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номера в мережі мобільного зв`язку. Відповідно до п. 3.1. - 3.4. Договору абонент зобов`язаний своєчасно сплачувати рахунки за отримані послуги та плату за збереження номеру при тимчасовому відключенні (збереження номеру при тимчасовому відключенні в мережі оплачується і в тому випадку, коли надання послуг призупинено за несплату попередніх рахунків або за заявою абонента). У разі неодержанні рахунків зателефонувати до оператора за номерами 111 або +380800400111, звернутися до онлайн консультанта (чат) на сайті https://on-line.vodafone.ua або скористатися мобільним додатком для одержання інформації щодо витрат. Перед замовленням і використанням послуг оператора, а також контент-послуг ознайомитись з тарифами, а також іншою інформацією оператора та контент-провайдера. Абонент не звільняється від оплати наданих послуг, якщо з незалежних від оператора причин він не отримав рахунок. Згідно до п. 4.1 договору про надання послуг рухомого (мобільного зв`язку) у разі не виконання абонентом своїх обов`язків, передбачених цим договором/угодами, припинити надання послуг або розірвати даний договір. У разі обмеженого обсягу послуг плата за утримання номера в мережі рухомого (мобільного) зв`язку нараховується відповідно до тарифів оператора. За абонентом зберігається відповідний номер протягом трьох календарних місяців. Позивач у позові зазначив, що ним виконані зобов`язання за умовами Договору у повному обсязі, а саме, надано відповідачу послуги мобільного зв`язку. З претензії ПрАТ «ВФ Україна» від 26.09.2022 року рег. № С 295410492362/09 вбачається, що відповідачу було направлено вимогу щодо погашення заборгованості за договором № 395413807201 від 11.06.2019 року на суму 9518,77 грн. На підтвердження своїх доводів позивачем до позову надано Звіт по історії балансу за період з 01.0.2021 по 31.08.2022 по особовому рахунку № [NUMBER] абонента [PERSON] та рахунок за надані послуги за період з 01.03.2022 по 31.05.2022 року. Відповідно до наданого рахунку за березень 2022 року за послуги, що були надані за період з 01.03.2022 по 31.03.2022 на загальну суму 2784,99 грн. При цьому залишок на особовому рахунку станом на 31.03.2022 року складав 76,21 грн., нараховано за послуги (GSM) та доступу до інтернет 2184,31грн., з яких щомісячна вартість пакета та послуги, надані за межами пакета склали 196,08 грн; послуги міжнародного роумінгу 1988,23 грн. Відповідно до наданого рахунку за квітень 2022 року за послуги, що були надані за період з 01.04.2022 по 30.04.2022 року. Заборгованість на особовому рахунку станом на 01.04.2022 року складала 2708,79 грн. Отримано оплат 600 грн; нараховано за послуги (GSM) та доступу до інтернет 5909,79грн., з яких щомісячна вартість пакета та послуги, надані за межами пакета склали 196,08 грн; послуги міжнародного роумінгу 5713,71 грн. Загальна заборгованість станом на 30.04.2022 року. разом з ПДВ та ПФ склала 9643,77 грн. Згідно до наданого рахунку за травень 2022 року за послуги, що були надані за період з 01.05.2022 по 31.05.2022 року. Заборгованість на особовому рахунку станом на 01.05.2022 року складала 9643,77 грн. Отримано оплат 450 грн; нараховано за послуги (GSM) та доступу до інтернет 254,90 грн., з яких щомісячна вартість пакета та послуги, надані за межами пакета 0 грн; послуги міжнародного роумінгу 254,90 грн. Загальна заборгованість на 31.05.2022 року разом з ПДВ та ПФ скалала 9518,77 грн. Згідно приписів ч.1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Положеннями ч.1 статті 628 ЦК України регламентовано, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до положень Закону України «Про телекомунікації» (в редакції чинній на момент укладення спірного договору про надання послуг рухомого (мобільного) зв`язку від 11.06.2019 року) (далі - Закон) визначено, що абонент - це споживач телекомунікаційних послуг, який отримує телекомунікаційні послуги на умовах договору, котрий передбачає підключення кінцевого обладнання, що перебуває в його власності або користуванні, до телекомунікаційної мережі. Оператор телекомунікацій - це суб`єкт господарювання, який має право на здійснення діяльності у сфері телекомунікацій із правом на технічне обслуговування та експлуатацію телекомунікаційних мереж. Відповідно до ст. 32 Закону споживачі під час замовлення та/або отримання телекомунікаційних послуг мають право на: державний захист своїх прав; вільний доступ до телекомунікаційних послуг; безпеку телекомунікаційних послуг; вибір оператора, провайдера телекомунікацій; вибір виду та кількості телекомунікаційних послуг; безоплатне отримання від оператора, провайдера телекомунікацій вичерпної інформації щодо змісту, якості, вартості та порядку надання телекомунікаційних послуг; своєчасне і якісне одержання телекомунікаційних послуг; отримання від оператора, провайдера телекомунікацій наявних відомостей щодо наданих телекомунікаційних послуг; обмеження оператором, провайдером телекомунікацій доступу споживача до окремих видів послуг на підставі його власної письмової заяви; повернення від оператора, провайдера телекомунікацій невикористаної частини коштів у разі відмови від передплачених телекомунікаційних послуг у випадках і порядку, визначених правилами надання і отримання цих послуг, а також договором приєднання щодо виконання благодійного телекомунікаційного повідомлення (у разі укладення такого договору ); відмову від телекомунікаційних послуг у порядку, встановленому договором про надання телекомунікаційних послуг; відшкодування збитків, заподіяних унаслідок невиконання чи неналежного виконання оператором, провайдером телекомунікацій обов`язків, передбачених договором із споживачем чи законодавством; оскарження неправомірних дій операторів, провайдерів телекомунікацій шляхом звернення до суду та уповноважених державних органів; відмову від оплати телекомунікаційної послуги, яку вони не замовляли; отримання відомостей щодо можливості та порядку відмови від замовленої телекомунікаційної послуги; безоплатне отримання від оператора, провайдера телекомунікацій рахунків за надані телекомунікаційні послуги. За особистим зверненням споживача з урахуванням технічної можливості обладнання телекомунікаційної мережі нарахована до оплати сума за надані послуги повинна бути розшифрована тільки за той розрахунковий період, до якого споживач має претензії, із зазначенням номера абонента, якого викликав споживач, виду послуги, часу початку і закінчення кожного сеансу зв`язку, обсягу наданих послуг, суми коштів до сплати за кожний сеанс зв`язку. Телекомунікаційні послуги, які надаються знеособлено (анонімно), розшифровці не підлягають; перенесення абонентського номера, користування персональним номером та отримання послуг національного роумінгу; інші права, визначені законодавством України та договором про надання телекомунікаційних послуг. Відповідн до положень ст. 39 Закону визначено, що оператори телекомунікацій зобов`язані: здійснювати діяльність у сфері телекомунікацій відповідно до законодавства; надавати споживачам вичерпну інформацію, необхідну для укладення договору, а також щодо телекомунікаційних послуг, які вони надають; вести достовірний облік телекомунікаційних послуг, що надаються споживачеві. Якщо послуги доступу до мережі Інтернет або універсальні електронні комунікаційні послуги обліковуються на основі споживання у часі або за обсягом споживання, їхні постачальники пропонують кінцевим користувачам можливість здійснювати контроль за отриманням кожної з цих послуг. Відповідно до приписів ч.1, ч.9 статті 15 Закону України "Про захист прав споживачів", споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Під час розгляду вимог споживача про відшкодування збитків, завданих недостовірною або неповною інформацією про продукцію чи недобросовісною рекламою, необхідно виходити з припущення, що у споживача немає спеціальних знань про властивості та характеристики продукції, яку він придбаває. Статтею 21 Закону України "Про захист прав споживачів" визначено, що крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію. У пункті 3 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №295 від 11.04.2012 року( в редакції чинній на час укладення договору від 11.06.2019 року) (далі - Правила), наведено ряд визначень, відповідно до яких: послуги рухомого (мобільного) зв`язку - це послуги, які надаються оператором рухомого (мобільного) зв`язку і під час отримання яких кінцеве обладнання абонента може вільно переміщатися в межах телекомунікаційної мережі такого оператора або його роумінг-партнера із збереженням абонентського номера або мережевого ідентифікатора споживача. Договором про надання послуг вважається правочин, укладений між споживачем і оператором, провайдером, за яким оператор, провайдер зобов`язується на замовлення споживача надавати послуги, а споживач - їх оплачувати (якщо інше не передбачено договором). Згодою споживача є волевиявлення, виражене споживачем у будь-який спосіб, у тому числі вчинення дій, які можуть бути зафіксовані обладнанням оператора, провайдера (голосове, текстове повідомлення, використання сигналів тонового набору тощо). Роумінгом у розумінні Правил, є послуга, яка забезпечує можливість абонентові одного оператора рухомого (мобільного) зв`язку отримувати послуги в мережі іншого оператора із збереженням початкової реєстрації абонента в телекомунікаційній мережі свого оператора, а роумінг-партнери - оператори, що уклали договір про роумінг. Відповідно до пункту 14 Правил, надання послуг здійснюється у разі: 1)укладення договору відповідно до основних вимог, встановлених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації; 2)їх оплати споживачем. Надання програмної послуги абонентові здійснюється на підставі угоди, укладеної між абонентом і провайдером такої послуги відповідно до Закону України "Про телебачення і радіомовлення" та інших нормативно-правових актів. Згідно пункту 15 Правил, до укладення договору оператор, провайдер зобов`язаний безоплатно надати споживачеві для ознайомлення вичерпну інформацію про зміст, якість, вартість та порядок надання послуг, зокрема: тарифи, тарифні плани на послуги із зазначенням мінімального строку їх дії, пільги з надання та оплати послуг; умови і порядок оплати послуг; перелік країн, з якими організований міжнародний телефонний зв`язок та в яких надається роумінг; порядок розгляду звернень споживачів. Зазначена інформація повинна надаватися споживачеві у доступній формі шляхом розміщення у місцях продажу послуг, пунктах колективного користування, довідково-інформаційних, сервісних службах оператора, провайдера, на його веб-сайті. Крім того, на вимогу споживача може надаватися інша інформація про надання послуг відповідно до законодавства. У пункті 35 Правил зазначено, що споживачі під час замовлення та/або отримання послуг мають право на: вибір виду та кількості послуг та відмову від оплати послуги, яку вони не замовляли. Відповідно до підпункту 27 пункту 39 Правил, оператори, провайдери зобов`язані повідомляти абонентові під час першої реєстрації його кінцевого обладнання в мережі роумінг-партнера для отримання міжнародного роумінгу про суму коштів на особовому рахунку абонента (за наявності технічної можливості), вартість послуг телефонного зв`язку з абонентами країни перебування та України, з передачі текстових повідомлень, доступу до Інтернету, а також додатково повідомляти абонентові, з яким укладений договір у письмовій формі, про технічну неможливість припинення надання послуг у разі відсутності коштів на його особовому рахунку. Пунктом 1.1 договору передбачено, що міжнародний телефонний зв`язок здійснюється з роумінг-партнерами оператора. Право користуватися передбаченими договором послугами за межами України виникає лише у випадку замовлення послуг міжнародного роумінгу. Під час здійснення розрахунків оператор, провайдер не має права стягувати плату за послугу, яку споживач не замовляв (підпункт 4 пункту 64 Правил). Відповідно до правового висновку, викладеного у рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013 у справі № 1-12/2013, з огляду на приписи ч. 4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору; особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності й розумності. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що [PERSON] при укладенні договору була ознайомлена (отримала повну і достовірну інформацію) із порядком і умовами надання вказаної послуги з передачі даних (інтернет-доступ) в режимі міжнародного роумінгу, її вартістю та погодилася із запропонованими оператором телекомунікаційними умовами, а також ініціювала надання їй послуг міжнародного роумінгу. Позивачем не надано також доказів належного повідомлення абонента про суму коштів на особовому рахунку для отримання послуг міжнародного роумінгу, про технічну неможливість припинення надання послуг у разі відсутності коштів на його особовому рахунку, а також не обґрунтовано правомірність надання таких послуг фактично у кредит без згоди абонента. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували та свідчили про замовлення відповідачем послуги «Міжнародний роумінг», та про те, що споживачу було завчасно надано всю вичерпну інформацію про послугу, на підставі якої споживач її замовив. Відповідно до положень статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Європейський суд з прав людини вказав, що згідн оз його усталеною практикою ,яка відображає принцип, пов`язанийз належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv.UKRAINE,№ 4909/04,§ 58,ЄСПЛ,від 10лютого 2010року). На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості. А також виходячи з висновку суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача, клопотанні відповідача про застосування строку позовної давності не підлягає застосуванню до позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed