Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття, аргументуючи заявлені вимоги тим, що [PERSON] , [INFO] , є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя сторін не склалось. Відповідач з 2020 року не приймає участі у вихованні дитини та не допомагає матеріально. Позивач разом із відповідачем не проживають однією сім`єю з 2020 року. У зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 29.10.2025 року у справі відкрите спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Сторони про розгляд справи повідомлялись належним чином. Відповідач про розгляд справи був повідомлений належним чином, заяв чи заперечень проти позовних вимог від нього не надходило, у встановлений ухвалою суду строк, відзиву на позовну заяву не подав. Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання про часткове задоволення позову на підставі наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , перебували у шлюбі, який зареєстрований 22 березня 2016 року Виконавчим комітетом Щастинської міської ради, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 09. Заочним рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 03 лютого 2020 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25 квітня 2016 року Виконавчим комітетом Щастинської міської ради, актовий запис № 19, [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Своє батьківство відповідач по справі не оспорює. Відповідно до довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 28.02.2022 року № 1206-5000430858 та № 1206-5000430860 позивач [PERSON] та їх з відповідачем донька [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , фактичне місце проживання: [ADDRESS] . Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 28.02.2023 року позивачу було відмовлено в задоволенні заяви про відновлення втраченого судового провадження про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, у зв`язку з тим, що цивільна справа № 419/2795/21 з Новоайдарського районного суду Луганської області до Тернівського міського суду Дніпропетровської області не надходила. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплено обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, серед іншого, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В той же час в ч. 5 ст. 183 СК України передбачено право того з батьків, разом з яким проживає дитина звернутися до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Враховуючи, що дитина проживає разом з матір`ю, виходячи з принципу розумності та справедливості, зважаючи на те, що мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів. Суд зауважує, що зазначення позивачем у резолютивній частині позову частки стягуваних аліментів у розмірі 1/3 є технічною помилкою, адже законодавчо визначений розмір аліментів, передбачений ст.183 СК України на одну дитину становить частину заробітку. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, суд дійшов висновку, що з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211,20 грн. На підставі ст. ст. 180, 181-183 СК України,

Outcome: partial