Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 14 січня 2025 року вони з відповідачкою уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (актовий запис № 17). Від шлюбу спільних дітей не мають. Однак, на даний час вони з відповідачкою не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин. Кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Причиною розпаду їх сім`ї стало те, що у них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на сімейне життя, ведення спільного домашнього господарства та інші важливі питання сімейного побуту, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, збереження сім`ї стало неможливим, а тому позивач просить розірвати шлюб. Ухвалою суду від 30 вересня 2025 року відкрито спрощене провадження у даній справі. 01 жовтня 2025 року ухвала про відкриття провадження у справі була направлена учасникам справи. Крім того, відповідачці була направлена копія позовної заяви разом з доданими до неї документами. Також відповідачці був визначений п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка відсутня за зареєстрованою у встановленому порядку адресою проживання. Відзив на позов не подала. У відповідності до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість вирішення справи за наявними матеріалами у відповідності до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Так, судом встановлено, що 14 січня 2025 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (актовий запис № 17). Від шлюбу спільних дітей не мають. Також встановлено, що на даний час сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і на примирення не згоден. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов`язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені норми закону та особливий характер сімейних відносин і їх об`єктивну недоступність для оточуючих, суд не може покласти обов`язок збереження сім`ї на одного з подружжя при наявності на це його категоричного заперечення. За таких обставин суд вважає, що сім`я у сторін розпалася остаточно і шлюб між ними необхідно розірвати.

Outcome: approved