Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором №462537-КС-002 про надання кредиту від 28.06.2023, що становить 23272,69 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 6962,81 грн; суми прострочених платежів по процентах 16309,88 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 28.06.2023 між ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" та [PERSON] було укладено договір №462537-КС-002 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, який визначений ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надав позичальнику грошові кошти в розмірі 7000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника. Відповідач умови кредитного договору не виконала, заборгованість за кредитним договором становить 23272,69 грн. Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, постановлено витребувати докази. Відповідач відзиву на позовну заяву не подавала. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами, направлялися на адресу відповідача за останнім відомим зареєстрованим місцем її проживання, у відповідності до приписів ЦПК України, однак поштові відправлення повернулись на адресу суду не врученими, востаннє з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Також відповідач повідомлялася про розгляд справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. Постановою Верховного Суду від 19 грудня 2022 року в справі № 910/1730/22 визначено, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 28.06.2023 між ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено договір №462537-КС-002 про надання кредиту (далі по тексту договір). Сторони уклали договір з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України "Про електронну комерцію" (а.с.61-69). Відповідно до п. 2.1 договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 7000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісією за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів. Строк кредиту: 24 тижні (п.2.3 договору). Пунктом 2.4 договору визначено два види процентної ставки стандартна та знижена. Стандартна процентна ставка за кредитом: в день 2,00000000%, фіксована; знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,15407143 %, фіксована; фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору. Комісія за надання кредиту 1050,00 грн (п.2.5 договору). Загальний розмір наданого кредиту: 7000,00 грн (п.2.6 договору). Термін дії договору: до 13.12.2023 (п.2.7 договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту: 18240,00 грн (п.2.8 договору). Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 9285,11 процентів (п.2.9 договору). Графік платежів, обумовлений сторонами на момент укладення договору, відображений у п. 3 Договору. Договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-0088. Послідовність дій відповідача щодо укладення електронного договору про надання кредиту №462537-КС-002 від 28.06.2023 викладена у візуальній формі послідовності дій клієнта (а.с.50-51). У анкеті клієнта відповідача, серед іншого, відображена інформація стосовно суми бажаного кредиту, яка становить 7000, 00 грн на карту № [NUMBER] (а.с.70). Відповідно до підтвердження ТОВ «ПрофітГід», останнім було здійснено успішний переказ грошових коштів в розмірі 7000,00 грн на банківську картку позичальника [PERSON] , вказану позичальником при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті (а.с.75). Відповідно до наданого ТОВ «Бізнес Позика» розрахунку станом на 01.07.2025 року, заборгованість за договором про надання кредиту №462537-КС-002 за період з 28.06.2023 року по 13.12.2023 року становить 23272,69 грн., що складається з прострочених платежів по тілу кредиту в розмірі 6962,81 грн., суми прострочених платежів по процентах 16309,88 грн (а.с.77-85). АТ «Приватбанк» на запит суду повідомив, що власником банківської платіжної картки № [NUMBER] є [PERSON] (а.с.123). Як вбачається із виписки про рух коштів по банківській картці № [NUMBER] за період 28.06.2023 по 29.06.2023, зараховано переказ коштів на карту № [NUMBER] , що належить [PERSON] у розмірі 7000,00 грн. (а.с.133 зворот). Відповідно до п. 1 ч. 2ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. В ч. ч. 1, 2ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст.626,628,629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. У силу ч. 1ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У ст. 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. В ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею Положеннями ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація, в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно ч. ч. 1 та 2ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Абзац 2 ч. 2ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. У ст. ст.525,526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи, досліджених судом, встановлено, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в розмірі, який визначений договором. Разом з тим, відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування чужими коштами в повному обсязі не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість, що призвело до порушення майнових прав позивача. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №462537-КС-002 від 28.06.2023, враховуючи загальну кількість календарних днів користування кредитом, заборгованість відповідача за період з 28.06.2023 року по 13.12.2023 року становить 23272,69 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 6962,81 грн; суми прострочених платежів по процентах 16309,88 грн. Беручи до уваги строк кредитування, розмір відсотків, визначений в кредитному договорі, суд дійшов висновку, що з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача 6962,81 грн суми прострочених платежів по тілу кредиту; 16309,88 грн суми прострочених платежів по відсотках, що разом складає 23272,69 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Outcome: approved