Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

I. Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Уманське комунальне підприємство «УМАНЬТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за надання послуг з постачання теплової енергії (централізоване опалення), в якому просило суд: стягнути з відповідача [PERSON] на користь Уманського комунального підприємства «Уманьтеплокомуненерго» 103357,89 грн. заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії (централізоване опалення) за період з жовтня 2017 року по березень 2025 року; стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір на суму 3028,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] є споживачем послуг з теплопостачання, а саме послуг з централізованого опалення, які надає Уманське комунальне підприємство «Уманьтеплокомуненерго» за адресою: [ADDRESS] , відповідно до відкритого позивачем особового рахунку № [NUMBER] та відповідно несе відповідальність за несплату наданих послуг по теплопостачанню. Відповідно до копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єктів нерухомого майна від 28.10.2025 № 449549432, підтверджує право власності на нерухоме майно за вказаною адресою Відповідача відповідно до якої Відповідач отримав в спадщину нерухоме майно, розташоване за адресою [ADDRESS] . 29.10.2021 позивач на своєму офіційному веб-сайті опублікував текст типового індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії, що є публічним договором приєднання. З 01.10.2022 облік кількості відпущеної теплової енергії та нарахування за надані відповідачу послуги з постачання теплової енергії проводилися відповідно до Договору/Правил та затверджених тарифів. За отримання послуги з постачання теплової енергії до 01.10.2022 нарахування позивачем проводилися на підставі рішення виконавчого комітету Уманської міської ради № 486 від 13.12.2018, яким встановлені одноставкові тарифи на теплову енергію. З 01.10.2022 за отримані послуги з постачання теплової енергії нарахування проводилися на підставі рішення виконавчого комітету Уманської міської ради № 359 від 23.09.2022. Відповідач не уклав зазначений договір, однак послугу з централізованого опалення (послуга з постачання теплової енергії) отримував. Враховуючи відсутність договору між позивачем та відповідачем, облік кількості відпущеної теплової енергії ведеться відповідно до затверджених Правил та обсягу спожитої у будинку послуги, що визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315. Нарахування відображається в особовому рахунку № [NUMBER] (зазначається щомісячно в рахунках на послугу), відкритому для фіксації коштів, що надходять за послуги постачання теплової енергії (централізоване опалення) з урахуванням періоду надання послуг. Зважаючи на приписи ч. 1 ст. 11 ЦК України, відсутність підписання договору не звільняє відповідача від сплати наданих послуг. Відповідач належним чином не оплачував надані їй послуги з жовтня 2017 року по березень 2025 року, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 103357,89 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Відповідач відзиву на позовну заяву та будь-яких документів, якими обґрунтовуються його заперечення проти позовних вимог до суду не надав. Жодних інших заяв по суті справи від учасників до суду не надходило. Отже, за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 25 грудня 2025 року було відкрите провадження у даній справі, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Копію ухвали про відкриття провадження було направлено позивачу до його електронного кабінету 26 грудня 2025 року. Відповідачу копію ухвали про відкриття провадження було надіслано рекомендованими відправленням, яке повернулось до суду 09 лютого 2025 року із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Таким чином, відповідно до п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18)). Інших заяв, клопотань від учасників справи до суду не надходило. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви та висновки суду. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі наданих до суду доказів. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі статтею 5 вказаного Закону до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга (послуга з управління багатоквартирним будинком) та комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами). Статтями 7, 8 вищевказаного Закону визначені права та обов`язки споживачів й виконавця комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальної послуги згідно із законодавством і умовами договорів, а обов`язком споживача є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. При цьому п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. За змістом ст.ст. 67, 68, ст. 162 ЖК України наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Крім того, згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Судом із досліджених доказів встановлено, що [PERSON] є споживачем послуг з теплопостачання, а саме послуг з централізованого опалення, які надає Уманське комунальне підприємство «Уманьтеплокомуненерго» за адресою: [ADDRESS] , відповідно до відкритого позивачем особового рахунку № [NUMBER] та відповідно несе відповідальність за несплату наданих послуг по теплопостачанню. Відповідно до копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єктів нерухомого майна від 28.10.2025 № 449549432, підтверджує право власності на нерухоме майно за вказаною адресою Відповідача відповідно до якої Відповідач отримав в спадщину нерухоме майно, розташоване за адресою [ADDRESS] . Обов?язок з утримання успадкованого майна випливає з вищенаведених положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», норм спадкового права, а також статті 322 ЦК України, згідно з якою власник зобов?язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. (Постанова Верховного Суду України від 23 травня 2018 року у справі 552/1527/16-4). Однак, в порушення вимог чинного законодавства України, Відповідач не звернувся з відповідними документами (щодо права власності на нерухоме майно) для укладення Договору про надання послуг з постачання теплової енергії до Позивача. Тобто, Позивач дізнався про існування свідоцтва про право на спадщину лише після отримання Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єктів нерухомого майна від 28.10.2025 № 449549432, а саме, 28 жовтня 2025 року. 29.10.2021 позивач на своєму офіційному веб-сайті опублікував текст типового індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії, що є публічним договором приєднання. З 01.10.2022 облік кількості відпущеної теплової енергії та нарахування за надані відповідачу послуги з постачання теплової енергії проводилися відповідно до Договору/Правил та затверджених тарифів. На відповідача було покладено обов`язок здійснювати оплату за договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. За отримання послуги з постачання теплової енергії до 01.10.2022 нарахування позивачем проводилися на підставі рішення виконавчого комітету Уманської міської ради № 486 від 13.12.2018, яким встановлені одно ставкові тарифи на теплову енергію. З 01.10.2022 за отриманні послуги з постачання теплової енергії нарахування проводилися на підставі рішення виконавчого комітету Уманської міської ради № 359 від 23.09.2022. Відповідач не уклав зазначений договір, однак послугу з централізованого опалення (послуга з постачання теплової енергії) отримував. Враховуючи відсутність договору між позивачем та відповідачем, облік кількості відпущеної теплової енергії ведеться відповідно до затверджених Правил та обсягу спожитої у будинку послуги, що визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахункового відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315 (далі - Методика розподілу). Нарахування відображається в особовому рахунку № [NUMBER] (зазначається щомісячно в рахунках на послугу) відкритого для фіксації коштів, що надходять за послуги постачання теплової енергії (централізоване опалення) з урахуванням періоду надання послуг. Зважаючи на приписи ч. 1 ст. 11 ЦК України, відсутність підписання договору не звільняє відповідача від сплати наданих послуг. Вказаною нормою чинного законодавства передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Стаття 218 ЦК України визначає, що правочин, для якого передбачена обов`язкова письмова форма, але вона не дотримана, вважається недійсним лише тоді, коли це прямо передбачено нормативно-правовими актами. Стосовно договорів про надання житлово-комунальних послуг застереження про недійсність договору у разі недотримання письмової форми немає. Фактично послуги були надані, а ухилення від укладання договору не є підставою для відмови від сплати за спожиту послугу теплопостачання. З моменту надання позивачем послуг із забезпечення тепловою енергією відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між сторонами виникли правовідносини, які полягають у виконанні споживачем зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати спожитих послуг. Відповідачем до суду не надано доказів та будь-яких претензій щодо неналежної якості наданих послуг, як і не доведено фактів невиконання позивачем обов`язку з надання вищевказаних послуг. Нарахування позивачем оплати житлово-комунальних послуг за нормами споживання відповідає вимогам Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Позивач належним чином надавав послуги з теплопостачання, а відповідач, у свою чергу, вчасно не вносив кошти за отримані послуги, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 103357,89 грн. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідач отримує послуги з централізованого опалення, але всупереч вимогам чинного законодавства від оплати в повному обсязі ухиляється, що сприяє накопиченню боргу та порушує права та законні інтереси позивача, з відмовою від отримання послуг до позивача не звертався, а тому до стягнення з відповідача підлягає заборгованість за оплату користування тепловою енергією в розмірі 103357,89 грн. IV. Розподіл судових витрат між сторонами. На підставі ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved