Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

У провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, у якому позивач просить збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 20 березня 2017 року в справі № 569/9289/16-ц на стягнення з [PERSON] на її користь аліменти для утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили і до досягнення сином повноліття. Стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 20 березня 2017 року, Рівненським міським судом Рівненської області, під головуванням судді Бучко Т.М. було ухвалено рішення в справі № 569/9289/16-ц, яким поданий нею зустрічний позов про стягнення аліментів з [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 21 грудня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. На даний час, аліменти визначені рішенням суду стягуються з відповідача, однак їх розмір є нижчим за мінімально встановлений законом розмір. З огляду на те, що з дати ухвалення рішення про стягнення з відповідача аліментів на її користь минуло більше восьми років і за цей час значно змінився розмір прожиткового мінімуму на дитину, вона має право вимагати стягнення аліментів на свою користь для утримання сина у більшому розмірі, враховуючи те, що мінімальний розмір аліментів на утримання дитини періодично змінюється, а також те, що в законодавстві відбулись зміни щодо мінімального розміру частки з заробітної плати (доходу), яка буде стягуватись судом в рахунок аліментів, вважає за необхідне визначити стягнення з відповідача 1/4 частки його заробітку (доходу) на її користь в рахунок аліментів. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі у межах доводів позовних вимог та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник відповідача [PERSON] адвокат Андрієнко І.В., яка діє згідно ордеру серія ВК № 1189271 від 03.11.2025 в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнала частково, з підстав, зазначених у відзиві. Не заперечила проти зміни способу стягнення аліментів, призначений рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 20.03.2017 року по справі № 569/9289/16-ц, та призначити до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/7 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Припинити з моменту набрання рішенням законної сили по справі № 569/16118/25 подальше примусове виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20.03.2017 року по справі № 569/9289/16-ц. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати відповідача. Свою правову позицію обґрунтувала тим, що сторони у шлюбі не перебували, [INFO] у сторін народився син [PERSON] . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 20.03.2017 р. по справі № 569/9289/16-ц було призначено до стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 21.12.2016 р. і до досягнення дитиною повноліття. Позивачем перший раз було подано виконавчий лист про стягнення аліментів від 20.04.2017 р. на примусове виконання до виконавчої служби у травні 2017 р. У зв`язку з тим, що за згодою сторін спільна дитина [PERSON] проживав з листопада 2021 р. протягом півроку разом з відповідачем, позивач забрала виконавчий лист з виконавчої служби в 2021 році. Після повернення сина сторін до позивача у 2022 р. остання повторно подала виконавчий лист на примусове стягнення (постанова про відкриття виконавчого провадження від 25.07.2022 р.) та забажала стягнути аліменти за той період, коли син перебував у відповідача. З того часу коли відповідач дізнався про повторне відкриття виконавчого провадження він вирішив діяти на користь дитини, не подавав в суд на оспорювання стягнення аліментів за період знаходження сина з ним та почав частинами закривати борг за попередній період. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 26.09.2025 р. за виконавчим провадженням № 69485527 заборгованість за відповідачем зі сплати аліментів відсутня, наявна переплата в розмірі 3 804,50 грн. Відповідач сплачує щомісячно аліменти в розмірі 2 000 грн. Відповідач є багатодітним батьком та має на своєму утриманні ще п`ятеро осіб. 26 серпня 2015 року відповідач зареєстрував шлюб з [PERSON] . Після одруження жінка взяла прізвище чоловіка [PERSON] , подружжя є батьками наступних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Дружина відповідача [PERSON] перебуває на даний час у декретній відпустці. Згідно виписки № 1761 із медичної картки стаціонарного хворого неврологічного відділення [PERSON] відповідач хворіє на хронічну постравматичну енцефалопатію II стадії з цефалгічним, вестибулярним, мнестичним синдромами внаслідок забою головного мозку, перелому тім`яної та лобної кісток. Також має правобічний вузловий зоб І-ІІ ст., еутіреоз, гемангіому печінки, хронічний холецестит, реактивний панкреатит, мікроліт правої нирки. Відповідачу призначено курс лікування, санаторне-курортне лікування з реабілітацією, стацлікування 1-2 разу на рік. Стан здоров`я, його реабілітація, обстеження та лікування, які відбувається на постійній основі, потребує значних коштів. Відповідач з 15.10.2019 року працює на ТОВ «Геліантус» на посаді адміністративного помічника. 13.03.2023 року відповідач пішов служити у Збройні сили України. Приймав участь у бойових діях. Має статус учасника бойових дій. 04.06.2024р. за станом здоров`я був звільнений з лав Збройних сил України та повернувся до роботи у ТОВ «Геліантус». Відповідно до вищенаведеного, враховуючи обов`язок обох батьків утримувати дитину, наявність у відповідача на утриманні непрацездатної дружини та ще чотирьох дітей, стану здоров`я відповідача, який потребує періодичної реабілітації та лікування, враховуючи, що інші діти відповідача не мають бути поставлені в гірші умови забезпечення, ніж спільна дитина сторін, відповідач погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1/7 частки від доходу відповідача. Повідомила, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи становить 15000,00 грн. Відповідачем до відзиву також долучено копії письмових документів, на які відповідач посилається як на докази та які були досліджені в судовому засіданні. З оглянутої відповіді на відзив, вбачається, що позивач не погоджується з доводами відповідача та просить задовольнити її позов. З оглянутих заперечень на відповідь на відзив вбачається, що відповідач не погоджується з доводами позивача. Ухвалою суду від 04.09.2025р. прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду, відкрите спрощене позовне провадження , призначений розгляд справи з викликом сторін. Заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення частково. Відповідно до частини другої статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з принципами Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року (Резолюція 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року) дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. При виданні з цією метою законів головним міркуванням має бути найкраще забезпечення інтересів дитини. (Принцип 2). Дитині має належати право на належне харчування,житло, розваги і медичне обслуговування.(Принцип 4). Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Він повинен, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. (Принцин 6). Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення дитини на рівні встановленого прожиткового мінімуму є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Так, судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 20.03.2017 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 ( одна тисяча ) грн. щомісячно, починаючи з 21 грудня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. З оглянутого судом свідоцтва про народження вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 2496, зареєстрований Відділом РАЦС Печерського районного управління юстиції у м.Києві, є [PERSON] та [PERSON] . З оглянутого свідоцтва про зміну імені вбачається, що [PERSON] , [INFO] змінила ім`я на [PERSON] , згідно актового запису №3, зареєстрованого 06.09.2019 Рівненським міськрайонним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Рівненській області. Згідно Витягу з Реєстру територіальної громади №2025/003024419, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно з даними «Єдиної інформаційної системи соціальної сфери» [PERSON] є отримувачем державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01.09.2025-28.02.2026. Дитина [PERSON] , [INFO] є членом малозабезпеченої сім`ї. Окрім того, позивачка має невеликий дохід , який станом на вересень 2025 року становив близько 4015, 00 грн. згідно відомостей про дохід [PERSON] . З досліджених судом письмових доказів поданих до суду відповідачем встановлено наступне. [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] , який було зареєстровано 26.08.2015 відділом ДРАЦС Дарницького районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 2017. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на « [PERSON] ». [PERSON] копіями свідоцтв про народження дітей встановлено, що подружжя є батьками дітей: [PERSON] , [INFO] , про що складено відповідний актовий запис за № 1636, зареєстрований Відділом ДРАЦС Дарницького районного управління юстиції у м.Києві, [PERSON] , [INFO] , про що складено відповідний актовий запис за № 3414, зареєстрований Дарницьким районним у місті Києві відділом ДРАЦС ГТУЮ у місті Києві, [PERSON] , [INFO] , про що складено відповідний актовий запис за № 95, зареєстрований Дарницьким районним у місті Києві відділом ДРАЦС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), [PERSON] , [INFO] , зареєстрований Дарницьким відділом ДРАЦС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Встановлено, що наказом Дарницького районного суду м.Києва від 02.07.2024 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду 07.05.2024 року. Дружина відповідача [PERSON] , з 15.10.2023 по 16.08.2026 перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, що вбачається з оглянутої довідки № 29 від 05.09.2025 виданої Ліцеєм№ 274 Дарницького району м.Києва. 25.07.2022 року державним виконавцем Голосіївського відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління МЮ (м.Київ) Казміренко Д.Ю. у виконавчому провадженні №69485527 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа Рівненського міського суду Рівненської області виданого 20.04.2017р. №569/9289/16-ц. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 26.09.2025 р. за виконавчим провадженням № 69485527 заборгованість за відповідачем зі сплати аліментів відсутня, наявна переплата в розмірі 3 804,50 грн. Також встановлено, що згідно виписки № 1761 із медичної картки стаціонарного хворого неврологічного відділення [PERSON] відповідач хворіє на хронічну постравматичну енцефалопатію II стадії з цефалгічним, вестибулярним, мнестичним синдромами внаслідок забою головного мозку, перелому тім`яної та лобної кісток. Також має правобічний вузловий зоб І-ІІ ст., еутіреоз, гемангіому печінки, хронічний холецестит, реактивний панкреатит, мікроліт правої нирки. Відповідачу призначено курс лікування, санаторне-курортне лікування з реабілітацією, стацлікування 1-2 разу на рік. Довідкою від 10.09.2025 підтверджується, що [PERSON] з 15.10.2019 року по даний час працює в ТОВ «Геліантус» на посаді адміністративного помічника. З 13.03.2023 року [PERSON] проходив службу у ЗСУ, приймав участь у бойових діях, має статус учасника бойових дій, що підтверджується копіями документів. 04.06.2024 р. за станом здоров`я був звільнений з лав Збройних сил України та повернувся до роботи у ТОВ «Геліантус». Як встановлено судом аліменти на утримання дитини стягуються на користь позивачки, відтак, згідно положень СК України вона наділена правом звернення до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів. За наведених обставин, враховуючи загальні засади регулювання сімейних відносин, визначених у статті 7 СК України, а саме, рівність прав і обов`язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї, а також приймаючи до уваги право позивачки на зміну способу стягнення аліментів та положення частини другої статті 182 СК України, суд вважає , що спосіб стягнення аліментів може бути змінений з твердої грошової суми на частку від заробітку(доходу боржника). Отже, судом встановлено, що відповідач на даний час перебуває у шлюбі, у якому має чотирьох неповнолітніх дітей. На утримання дітей наказом суду стягнуто аліменти. Судом не встановлено, а відповідачем не надано належних та достовірних доказів щодо його щомісячного грошового доходу та витрат. Проте, зі слів його представника встановлено, що доходи відповідач має, оскільки офіційно працевлаштований, та утримує сім`ю. Заборгованості по аліментах на утримання сина [PERSON] не має. Як встановлено судом, аліменти на утримання дитини стягуються у твердій грошовій сумі, одержувачем аліментів є матір дитини [PERSON] . Відповідно до положень СК України, аліменти на дітей можуть стягуватися у частці від заробітку( доходу) або у твердій грошовій сумі (ст.ст. 183,184 СК України). Суд вважає, що позивачка фактично звернулася до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, відповідно до наданого їй права за ч.3 ст. 181 СК України оскільки на даний час аліменти стягуються за рішенням суду у твердій грошовій формі, а згідно позовної вимоги, [PERSON] просить рішенням суду стягувати аліменти у частці від доходу відповідача. Виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, дотримуючись принципу, передбаченого ч.2 ст. 182 СК України( мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ), права матері на користь якої стягнуті аліменти на утримання дитини на звернення до суду з заявою про зміну способу стягнення аліментів, та загальних засад щодо розміру аліментів, які стягуються на утримання однієї дитини, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення частково та зміну за рішенням суду способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку. При визначення розміру аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача на утримання сина [PERSON] , суд виходив з наступного. Так відповідач має п`ятеро неповнолітніх дітей, на утримання дітей стягнуті судовими рішеннями аліменти. Розмір аліментів, який може бути стягнути на утримання дітей не може перевищувати 1/2 частки всіх видів доходу платника аліментів., відтак, виходячи з розрахунку 1/2 частка :5 (дітей) = 1/10 частка на кожну дитину. За наведений обставин, вважаю, що слід стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/10 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати набрання рішенням законної сили. Оскільки судом встановлено наявність рішення Рівненського міського суду від 20.03.2017р. про стягнення аліментів у цивільній справі №569/9289/16-ц про стягнення з [PERSON] аліментів, то у разі наявності заборгованості за вказаним рішенням, проводити стягнення нарахованої заборгованості по аліментах до повного виконання. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, у разі задоволення позову на відповідача покладаються понесені позивачем судові витрати, за п.3 - у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесені судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК віднести за рахунок держави, оскільки відповідач - є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] від 16.04.2024. На підставі викладеного,

Outcome: partial