Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

В Рівненський міський суд Рівненської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати внесків та платежів, стягнення заборгованості зі сплати внесків і платежів за капітальний ремонт ліфта, стягнення заборгованості зі сплати внесків і платежів за заміну насоса, стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат, стягнення судових витрат по сплаті судового збору та витрат за надану правову правничу допомогу звернувся представник ТзОВ «ОСББ «Данила Галицького 9». На виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, представником позивача 26 травня 2026 року було подано уточнюючу позовну заяву з залученням до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] та подальшого солідарного стягнення заборгованості. В судовому засіданні представники позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримали з підстав, викладених позовній заяві, просять суд їх задоволити та стягнути з [PERSON] на користь ОСББ «Данила Галицького 9» заборгованість зі сплати внесків і платежів у сумі 2391,48 грн., заборгованість зі сплати внесків і платежів за капітальний ремонт ліфта у сумі 1500,00 грн., заборгованість зі сплати внесків і платежів за заміну насоса у сумі 275,00 грн., 3% річних в сумі 329,43 грн., інфляційні втрати в сумі 1684,65 грн.; стягнути з [PERSON] на користь ОСББ «Данила Галицького 9» заборгованість зі сплати внесків і платежів у сумі 2391,48 грн., заборгованість зі сплати внесків і платежів за капітальний ремонт ліфта у сумі 1500,00 грн., заборгованість зі сплати внесків і платежів за заміну насоса у сумі 275,00 грн., 3% річних в сумі 329,43 грн., інфляційні втрати в сумі 1684,65 грн.; стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь ОСББ «Данила Галицького 9» пропорційно розміру задоволених вимог витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 3028 грн. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та представник відповідача заявлені позовні вимоги позивача не визнали та просить суд відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у письмовому відзиві на позов. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явилася. Про день та час розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином судовими повістками рекомендованими листами за останнім місцем реєстрації. Причин своєї неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань про перенесення судового розгляду справи до суду не подавала. Дослідивши матеріали справи та подані письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23). Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\\2003). Судом встановлено, що відповідачі по справі є співвласниками житлового приміщення за адресою [ADDRESS] . Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні Витягом з Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та його архівної складової щодо частини об`єкта нерухомого майна від 23 лютого 2023 року та технічним паспортом на секцію [ADDRESS] з яких вбачається, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності володіють по 10/100 частки вказаного житлового приміщення кожна. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих і нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України про об`єднання співвласників багатоквартирних житлових будинків» (надалі Закон про ОСББ). Відповідно до ст.1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» асоціація об`єднань співвласників багатоквартирного будинку (далі - асоціація) - юридична особа, створена для представлення спільних інтересів об`єднань співвласників багатоквартирних будинків; об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна; співвласники багатоквартирного будинку (далі - співвласники) - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. Відповідно до ст.3 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» діяльність об`єднань і асоціацій регулюється цим Законом, Цивільним, Житловим та Земельним кодексами України, іншими нормативно-правовими актами та статутом об`єднання, асоціації. Відповідно до ст.1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Відповідно до ч.4 ст.4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Відповідно до ст.8 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» до складу асоціації входять об`єднання. Статут асоціації визначає відповідно до законодавства України: найменування, місцезнаходження асоціації; представництво від об`єднань; права і обов`язки членів асоціації; статутні органи асоціації, їх склад та повноваження, порядок утворення, діяльності та фінансування; порядок внесення змін до статуту; підстави та порядок ліквідації, реорганізації (злиття, поділу) асоціації і вирішення майнових питань, пов`язаних з цим. Відповідно до абз.6 ч.9 ст.10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься: визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Відповідно до ст.15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний, зокрема: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; відшкодовувати збитки, заподіяні майну інших співвласників та інше. Статутом об`єднання можуть бути встановлені інші обов`язки співвласників. Відповідно до ст.17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право: робити співвласникам попередження про порушення ними статутних або інших законних вимог і вимагати їх дотримання; вимагати відшкодування збитків, заподіяних спільному майну об`єднання з вини власника або інших осіб, які користуються його власністю; вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів; виступати засновником (учасником) інших юридичних осіб. Реалізація прав об`єднання, визначених цією статтею, здійснюється його правлінням за дорученням загальних зборів та відповідно до статуту об`єднання. Загальні збори об`єднання можуть прийняти рішення про списання боргів співвласників у разі виконання ними робіт, необхідних для утримання спільного майна об`єднання, на суму боргу. Порядок розрахунків за ці операції визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту об`єднання. Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч.2 ст.22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» питання самостійного забезпечення об`єднанням експлуатації та утримання багатоквартирного будинку та користування спільним майном у такому будинку регулюються Господарським кодексом України в частині господарчого забезпечення діяльності негосподарюючих суб`єктів. Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів. Відповідно до ч.6 ст.22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи. Відповідно до ст.23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» утримання і ремонт приміщень, які перебувають у власності, здійснюються відповідно до законодавства України. Власник квартири та/або нежитлового приміщення зобов`язаний відповідно до законодавства забезпечити використання, утримання, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт приміщень або їх частин без завдання шкоди майну і порушення прав та інтересів інших співвласників. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Власник, який заподіяв збитки майну, що перебуває у спільній власності або власності інших співвласників, зобов`язаний відшкодувати заподіяні збитки в повному обсязі. Власник несе відповідальність за збитки, заподіяні особою, яка проживає спільно з ним, а також будь-якою іншою особою, яка проживає у квартирі згідно з договором оренди або з відома власника, якщо інше не передбачено договором оренди або іншим договором між власником і цією особою. Відшкодування збитків може здійснюватися у грошовій чи в іншій формі за згодою сторін або за рішенням суду. 06 вересня 2021 року було внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців та громадських формувань про створення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Данила Галицького 9» (код ЄДРПОУ 44598526, місце знаходження юридичної особи Україна, 33012, Рівненська обл., місто Рівне, вул.Данила Галицького, будинок 9). Установчими зборами Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] , Протокол №1 від 23 лютого 2021 р. було затверджено Статут Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Данила Галицького, 9». Згідно протоколу №2 загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку «Данила Галицького, 9» які відбулися 12 вересня 2021 року, від 01 жовтня 2021 року було вирішено: 1. Відмовитись від послуг УК «Житло СервісРівне» та перейти на самоуправління; 2. Встановлено розмір матеріального заохочення голови правління на рівні мінімальної зарплати; 3. Затвердити кошторис у розмірі: планові витрати: 58430 грн/місяць; 4. Встановлено суму внесків на управління будинком на рівні 6 грн/кв.м. для власників приміщень 2-9 поверхів, 4,5 грн. для житлових приміщень 1-го поверху та нежитлових приміщень. Згідно протоколу зборів мешканців 1-го під`їзду багатоквартирного будинку «Данила Галицького, 9» від 15 листопада 2022 року було вирішено: зібрати кошти в сумі 1100 грн. з кожної окремої квартири та по [ADDRESS] з помешкання, яке є частиною секції для встановлення окремого насоса в тепловому вузлі 1-го під`їзду для забезпечення повноцінної подачі тепла на під`їзд. Згідно протоколу №4 загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Данила Галицького, 9», які відбулись 1 жовтня 2023 р. в м.Рівне було вирішено: 1. Провести збір коштів для ремонту ліфтів у розмірі 3000 грн. з кожної квартири, окрім перших поверхів та крім комерційних приміщень. З дослідженої в судовому засіданні довідки про заборгованість зі сплати внесків і платежів за управління будинком по секції № 51-52 [PERSON] №4 від 01.05.2025 року вбачається, що загальний розмір заборгованості зі сплати внесків і платежів за утримання будинку та прибудинкової території по секції № 51-52 за адресою: [ADDRESS] станом на 01.05.2025 року складає 2391,48 грн. за період з листопада 2021 року по квітень 2025 року включно. З дослідженої в судовому засіданні довідки про заборгованість зі сплати внесків і платежів за управління будинком по секції № 51-52 [PERSON] №4/3 від 01.05.2025 року вбачається, що загальний розмір заборгованості зі сплати внесків і платежів за утримання будинку та прибудинкової території по секції № 51-52 за адресою: [ADDRESS] станом на 01.05.2025 року складає 2391,48 грн. за період з листопада 2021 року по квітень 2025 року включно. З дослідженої в судовому засіданні довідки про заборгованість зі сплати внесків і платежів за капітальний ремонт ліфта по секції № 51-52 [PERSON] №4/1 від 01.05.2025 року вбачається, що заборгованість зі сплати внесків і платежів за капітальний ремонт ліфта по секції №51-52 за адресою: [ADDRESS] станом на 01.05.2025 складає 1500,00 грн. З дослідженої в судовому засіданні довідки про заборгованість зі сплати внесків і платежів за капітальний ремонт ліфта по секції № 51-52 [PERSON] №4/4 від 01.05.2025 року вбачається, що заборгованість зі сплати внесків і платежів за капітальний ремонт ліфта по секції №51-52 за адресою: [ADDRESS] станом на 01.05.2025 складає 1500,00 грн. З дослідженої в судовому засіданні довідки про заборгованість зі сплати внесків і платежів за заміну насоса по секції № 51-52 [PERSON] №4/2 від 01.05.2025 року вбачається, що заборгованість зі сплати внесків і платежів за заміну насоса по секції №51-52 за адресою: [ADDRESS] станом на 01.05.2025 складає 275,00 грн. З дослідженої в судовому засіданні довідки про заборгованість зі сплати внесків і платежів за заміну насоса по секції № 51-52 [PERSON] №4/5 від 01.05.2025 року вбачається, що заборгованість зі сплати внесків і платежів за заміну насоса по секції №51-52 за адресою: [ADDRESS] станом на 01.05.2025 складає 275,00 грн. З дослідженого в судового засіданні розрахунку інфляційних та 3% річних №1/1 [PERSON] (борг на 01.05.2025 року по сплаті внесків і платежів) вбачається, що розмір 3% річних становить 329,43 грн., а інфляційні втрати в розмірі 1684,65 грн. за 1248 днів прострочення грошового зобов`язання за період з грудня 2021 року по квітень 2025 року включно. З дослідженого в судового засіданні розрахунку інфляційних та 3% річних №2/1 [PERSON] (борг на 01.05.2025 року по сплаті внесків і платежів) вбачається, що розмір 3% річних становить 329,43 грн., а інфляційні втрати в розмірі 1684,65 грн. за 1248 днів прострочення грошового зобов`язання за період з грудня 2021 року по квітень 2025 року включно. Відповідно до ст.13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до статті 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власність зобов`язує. Відповідно до ст.322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг зобов`язаний оплачувати такі послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Наведені норми права свідчать про те, що особа, яка є власником (співвласником) квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку, у тому числі у якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, зобов`язана здійснювати платежі та внески на утримання і ремонт спільного майна відповідно до розміру своєї частки та затверджених тарифів, а також сплачувати вартість інших комунальних послуг. Всупереч діючому законодавству, відповідачі, які є співвласниками житлового приміщення, вчасно не вносять внески на управління багатоквартирним будинком та на капітальний ремонт. Надані представником позивача розрахунки заборгованості відповідачами не спростовані, контррозрахунку не надано. Відповідно до постанови Верховного Суду України у складі колегії суддів Першої судової палати касаційного цивільного суду у справі №757/29813/17-ц від 02 квітня 2020 року «Не проживання відповідача у квартирі, яка належить йому на праві власності та факт відсутності її реєстрації у цій квартирі не звільняє від обов`язку нести витрати з оплати житлово-комунальних послуг». Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. ЄСПЛ, практика якого є обов`язковою для застосування національними судами, зауважує, що "позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення. Періоди позовної давності, які є звичним явищем у національних правових системах Договірних держав, переслідують декілька цілей, що включають гарантування правової визначеності й остаточності та запобігання порушенню прав відповідачів, які могли би бути ущемлені у разі, якщо би було передбачено, що суди ухвалюють рішення на підставі доказів, які могли стати неповними внаслідок спливу часу" (див. mutatis mutandis рішення у справах "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії" від 20 вересня 2011 року ("OAO Neftyanaya Kompaniya Yukos v. Russia", заява N 14902/04, § 570), "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства" від 22 жовтня 1996 року ("Stubbings and Others v. the United Kingdom", заяви N 22083/93 і N 22095/93, § 51)). Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст.258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: 1) про стягнення неустойки (штрафу, пені); 2) про спростування недостовірної інформації, поміщеної у засобах масової інформації. У цьому разі позовна давність обчислюється від дня поміщення цих відомостей у засобах масової інформації або від дня, коли особа довідалася чи могла довідатися про ці відомості; 3) про переведення на співвласника прав та обов`язків покупця у разі порушення переважного права купівлі частки у праві спільної часткової власності (стаття 362 цього Кодексу); 4) у зв`язку з недоліками проданого товару (стаття 681 цього Кодексу); 5) про розірвання договору дарування (стаття 728 цього Кодексу); 6) у зв`язку з перевезенням вантажу, пошти (стаття 925 цього Кодексу); 7) про оскарження дій виконавця заповіту (стаття 1293 цього Кодексу); 8) про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства. Позовна давність у чотири роки застосовується за вимогами про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави. Згідно з частинами першою, п`ятою ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. В судовому засіданні та у своєму відзиві відповідач та представник відповідача заявили про застосування строків позовної давності, а тому враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними представником позивача належними та допустимими доказами, не спростовані відповідачами, а тому вони підлягають до задоволення. З матеріалів справи вбачається, що представником позивача заявлено вимогу про стягнення заборгованості зі сплати внесків і платежів за утримання будинку та прибудинкової території з листопада 2021 року. Інформація про проплати з даного часу по квітень 2025 року відсутня. При цьому, з позовом до відповідача [PERSON] (заява про усунення недоліків та залучення до справи співвідповідача [PERSON] ) була подана до Рівненського міського суду Рівненської області 26 травня 2025 року. Тому суд вважає, що до стягнення з відповідача [PERSON] підлягає заборгованість, яка виникла в межах строків позовної давності у розмірі, а саме: заборгованості зі сплати внесків і платежів за утримання будинку та прибудинкової території по секції № 51-52 за адресою: [ADDRESS] за період з червня 2022 року по травень 2025 року в розмірі 1992,90 грн., 3% річних в розмірі 208,11 грн., інфляційні втрати в розмірі 1212,52 грн. При цьому слід зазначити, що вимогу про застосування строків позовної давності було заявлено лише відповідачкою [PERSON] . Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають до задоволення в межах документально підтверджених сум заборгованості. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду представником позивача було сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн., рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно. На підставі викладеного,

Outcome: approved