Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

31.07.2025 до Пересипського районного суду м. Одеси через підсистему «Електронний суд», що є складовою частиною Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами 15.10.2010 Першим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис за № 871. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог вказано, що сторони проживають окремо один від одного, подружні стосунки не підтримують, ведуть окремий спосіб життя, в кожного свій побут, а перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача. Ухвалою судді Пересипського районного суду м. Одеси Кремер І.О. від 06.08.2025 цивільну справу № 523/15684/25 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано за підсудністю до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, оскільки зареєстрованим місцем проживання відповідачки [PERSON] є адреса: [ADDRESS] . 19.09.2025 року вказана справа надійшла на розгляд до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області. Ухвалою від 22.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у приміщенні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області на 10.10.2025 на 10:45 год. з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою від 10.10.2025 сторонам надано строк (чотири місяці) для примирення та провадження у справі зупинено до закінчення строку на примирення. Ухвалою від 10.02.2026 провадження у справі поновлено. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач через підсистему «Електронний суд» скерував клопотання про розгляд справи в його відсутність, наполягає на розірванні шлюбу, отже просить задовольнити позов. Відповідач повідомлена про час, день та місце розгляду справи належним чином. Причини неприбуття суду невідомі. Клопотань та заяв до суду не надходило. Підстави для відкладення розгляду справи, передбачені ч.2 ст. 223 ЦПК України, відсутні. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд дійшов наступного. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 15.10.2010 Першим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис за № 871, між сторонами у справі зареєстровано шлюб. Відповідачка після реєстрації шлюбу змінила прізвище " [PERSON] " на прізвище чоловіка - " [PERSON] ". Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, вони проживають окремо один від одного, в період строку, який надався судом для примирення подружжя, примирення між ними не досягнуто, позивач наполягає на розірванні шлюбу. У частині першій статті 55 СК України встановлено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями частин третьої та четвертої статті 56 СК України передбачено, що кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина перша статті 110 СК України). Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, вирішення питання про те, яким прізвищем іменуватися після розірвання шлюбу є виключним правом того, хто у зв`язку із шлюбом змінив своє прізвище. Оскільки відповідач в судове засідання не прибула, відповідних заяв не подала, питання про те, яким прізвищем іменуватися відповідачці після розірвання шлюбу судом не вирішувалося. На підставі викладеного, враховуючи позицію позивача, який наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає позовні вимоги про розірвання шлюбу законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved