Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Національний політехнічний університет України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» (далі - позивач) звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за договором про надання послуг. 11 липня 2018 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №10/н-18 про надання освітніх послуг студентам- іноземним громадянам. Оплату за перший рік навчання (2018-2019 навчальний рік), а також перший внесок за другий рік навчання (2019-2020 навчальний рік) відповідач здійснив у повному обсязі. Додатковою угодою від 24.02.2020 про внесення змін до договору №10/н-18 від 11.07.2018 про навчання студента-іноземного громадянина, було змінено порядок сплати другого внеску за 2-й рік навчання. В порушення умов договору платежі відповідач вніс частково, сплативши 500 доларів США 24.02.2020. Платежі у період 24.03.2020 та 24.04.2020 відповідач не вніс. Враховуючи, що відповідача було відраховано 03.06.2020, заборгованість перед позивачем становить 730 доларів США. Склад суду визначено відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 28.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, визначено сторонам строк на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. Відзив до суду відповідачем не поданий. Відповідно до ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судове засідання, призначене на 18.02.2026, представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі. Відповідач до суду не з`явився, про розгляд справи був повідомленим належним чином. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутність сторін із постановленням заочного рішення на підставі наявних матеріалів справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив обставини та дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 11.07.2018 між позивачем та відповідачем було укладено договір №10/н-18 про надання освітніх послуг студентам- іноземним громадянам. Оплату за перший рік навчання (2018-2019 навчальний рік) , а також перший внесок за другий рік навчання (2019-2020 навчальний рік) відповідач здійснив у повному обсязі. Додатковою угодою від 24.02.2020 про внесення змін до договору №10/н-18 від 11.07.2018 про навчання студента-іноземного громадянина, було змінено порядок сплати другого внеску за 2-й рік навчання, а саме відповідач повинен був сплатити: до 24 лютого 2020 року- 500 доларів США; до 24 березня 2020 року - 500 доларів США; до 24 квітня 2020 року - 500 доларів США. В порушення умов договору платежі відповідач вніс частково, сплативши 500 доларів США 24.02.2020. Платежі у період 24.03.2020 та 24.04.2020 відповідач не вніс. Враховуючи, що відповідача було відраховано 03.06.2020, заборгованість перед позивачем становить 730 доларів США. Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд звертає увагу на таке. Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та у порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В порушення умов договору платежі відповідач вніс частково, сплативши 500 доларів США 24.02.2020. Платежі у період 24.03.2020 та 24.04.2020 відповідач не вніс, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем 730 доларів США. Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідач не надав відзив щодо заявлених позовних вимог, обставини, зазначені у позовній заяві не спростував. На підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що обсяг заборгованості знайшов своє документальне підтвердження, тому підлягає стягненню з відповідача на користь в загальному обсязі 20269,45 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, беручи до уваги те, що понесені позивачем судові витрати в сумі 3028 грн пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим з урахуванням ціни позову, згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved