Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

ТОВ «Черкасиенергозбут» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту електричну енергію, 3% річних та інфляційних втрат та компенсацію з відключення електроустановки споживача. Позовні вимоги мотивовані тим, що ТОВ «Черкасиенергозбут» є постачальником універсальних послуг на території Черкаської області згідно додатку 3 до постанови НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території». За адресою: [ADDRESS] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на малюка [PERSON] . 09.02.2022 [PERSON] підписано заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. 09.02.2022 між [PERSON] та ТОВ «Черкасиенергозбут» укладено примірник договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 71100008605. Відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 280282227 від 20.10.2021 та Інформаціної довідки з державного реєстру прав на нерухоме майно № 440318934 від 21.08.2025, власником квартири [ADDRESS] з 20.10.2021 являється [PERSON] . Відповідно до листа Управління ЦНАП Канівської міської ради № 478 від 18.06.2025 [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . ТОВ «Черкасиенергозбут» зверталось до Канівського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію з [PERSON] та [PERSON] та 23.09.2025 було видано судовий наказ у справ № 697/2438/25. Ухвалою суду від 28.11.2025 судовий наказ було скасовано за заявою представника [PERSON] в зв`язку з тим, що [PERSON] не проживала за вищевказаною адресою та не користувалася комунальними послугами. Відповідальність з оплати житово-комунальних послуг несе [PERSON] . Між позивачем та відповідачем встановилися зобов`язальні правовідносини з приводу надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії. За особовим рахунком споживача № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] за період з 01.05.2025 по 31.07.2025 спожито електричну енергію в обсязі 4876 кВт/год на загальну суму 21064,32 грн. На даний час, на підставі пункту 5 та 10 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний ОСР, а саме - АТ «Черкасиобленерго», а відтак всі розрахунки з побутовими споживачами в тому числі з боржниками , заявник здійснює на підставі отриманих від АТ «Черкасиобленерго». З метою підтвердження обсягів споживання та розподілу електричної енергії 13.08.2025 позивач звернувся до оператора. 04.09.2025 оператор системи розподілу Канівська філія ВСП «Черкаські енергетичні мережі» АТ «Черкасиобленерго» підтвердила, що по особовому рахунку [NUMBER] дійсно у період з 01.05.2025 по 31.07.2025 включно спожито електричну енергію в обсязі 4876 кВт/год. Враховуючи наявну переплату в розмірі 10,00 грн. та частково сплачені в липні 2025 року кошти в розмірі 1000,00 грн., на дату подачі заяви у Відповідача наявна заборгованість перед позивачем за спожиту енектроенергію 20054,32 грн. У добровільному порядку відповідачем зобов`язання щодо сплати коштів за надані послуги не виконуються. На день подачі позову заборгованість за спожиту електричну енергію за особовим рахунком боржника за період з 01.05.2025 по 31.07.2025 становить 20054,32 грн., що свідчить про неналежне виконання боржником зобов`язань та порушує право заявника на одержання плати за надані послуги з постачання та розподілу електричної енергії. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. З урахуванням ст. 625 ЦК України -заборгованість за спожиту електричнуенергію 20054,32грн; 3 % річних в сумі 285,15 грн, інфляційні втрати 242,16 грн. Так як споживач не виконав свого зобов`язання та не погасив заборгованість за спожиту електричну енергію, ТОВ «Черкасиенергозбут» звернулося до оператора системи розподілу ВСП "Черкаські енергетичні мережі" АТ "Черкасиобленерго" з реєстром споживачів постачальника ТОВ «Черкасиенергозбут», яким необхідно припинити електроживлення. ТОВ «Черкасиенергозбут» оплатило витрати оператора системи розподілу з відключення електроживлення електроустановки по [ADDRESS] , тому витрати з відключення електроживлення електроустановки підлягають відшкодуванню з відповідача [PERSON] . Враховуючи викладене вище, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 20054,32 грн., три відсотки річних в сумі 285,15 грн., інфляційні втрати в сумі 242,16 грн., компенсацію за відключення електроустановки споживача в розмірі 396,90 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 18.12.2025 провадження у справі відкрито та визначено справу розглянути в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник ТОВ «Черкасиенергозбут» Ворона Є.М. не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. У зв`язку з тим, що належним чином повідомлений відповідач не з`явився в судове засідання, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, суд вважає за можливе відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що ТОВ «Черкасиенергозбут» є постачальником універсальних послуг на території Черкаської області згідно додатку 3 до постанови НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території». Відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 280282227 від 20.10.2021 та Інформаціної довідки з державного реєстру прав на нерухоме майно № 440318934 від 21.08.2025, власником квартири [ADDRESS] з 20.10.2021 являється [PERSON] (а.с.19-20). Відповідно до листа Управління ЦНАП Канівської міської ради № 478 від 18.06.2025 [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.44). Згідно договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 71100008605 від 09.02.2022 та заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відповідач [PERSON] набув всіх прав та обов`язків за Договоом і несе відповідальність за їх невиконання (а.с.9-15). 23.09.2025 Канівським міськрайонним судом видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] , [PERSON] заборгованості за спожиту електричну енергію. Та 28.11.2025 ухвалою суду судовий наказ було скасовано за заявою представника [PERSON] в зв`язку з тим, що [PERSON] не проживала за вищевказаною адресою та не користувалася комунальними послугами (а.с. 45-50). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи Управління ЦНАП [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 28.01.2022 по теперішній час (а.с.22). Згідно з розрахунками нарахувань по активній електроенергії по абоненту [PERSON] за особовим рахунком № [NUMBER] до сплати підлягають кошти у розмірі 20054,32 грн.. ТОВ «Черкасиенергозбут» зверталося до [PERSON] з вимогою про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. Однак станом на дату подачі позову заборгованість не сплачена. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, що визначено ч. 1 ст. 15 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З матеріалів справи вбачається, що даний спір виник між ТОВ «Черкасиенергозбут» та відповідачем з підстав несплати останнім коштів за спожиту електричну енергію. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються положеннями Цивільного кодексу України,закону України «Про ринок електричної енергії», закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312. Частиною 1 статті 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно з п. 2 ч. 2 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до пп. 1, 5 ч. 2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п. 62 ч. 1ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії», побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність). Відповідно до п. 7 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (далі - Правила), договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на вебсайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умов надання рахунку постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Відповідно до пункту 1.2.8 Правил, постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розробляється постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому та малому не побутовому споживачу, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору. Пунктами 2.1.2, 2.1.4 Правил, оператор системи зобов`язаний укласти договори про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності відповідного оператора системи. Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633,634,641,642 Цивільного кодексу України за формою договору, що є додатком 3 до цих Правил. Відповідно до п. 1.2.15 Правил, укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого з договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору. Укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку). Пунктом 2.1.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії зазначено, що у разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії споживач не має права використовувати електричну енергію з системи розподілу та має подати оператору системи розподілу письмову заяву про припинення розподілу електричної енергії на його об`єкт. Фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи розподілу та/або документально підтверджене споживання електричної енергії. Таким чином, Правилами роздрібного ринку електричної енергії визначено загальне правило, за яким договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором, до якого приєднується споживач. З наявних у справі розрахунків вбачається, що за особовим рахунком № [NUMBER] здійснювалася оплата за використану електроенергію, але не у повному обсязі. Вказане свідчить про те, що між сторонами існує договір щодо постачання електроенергії. Відповідно до ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Відповідно до пункту 4.12 Правил боржник сплачує рахунок протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду, тобто до 20 числа місяця наступного за розрахунковим. Згідно з п. 5.2.1. Правил, електропостачальник має право: на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів; на стягнення пені та застосування інших санкцій за несвоєчасну оплату спожитої електричної енергії відповідно до вимог законодавства. Споживач електричної енергії відповідно до пункту 5.5.5. ПРРЕЕ зобов`язаний: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору. Таким чином, між позивачем та відповідачем встановилися зобов`язальні правовідносини з приводу надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії. Відповідно до ст. 525ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, згідно з зазначеними нормами закону, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відповідача було належним чином повідомлено про наявну заборгованість за спожиту електричну енергію, проте оплата здійснена не була. Таким чином відповідач, використовуючи електроенергію як споживач, не виконує свого обов`язку щодо внесення плати за її використання. Станом на день звернення до суду з позовом заборгованість за спожиту електричну енергію боржника становить 20054,32 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості за період з травня 2025 року по липень 2025 року. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та сплата неустойки (пені). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. 05.03.2022 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» № 206, відповідно до п. 1 якої установлено, що, до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахування, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. 29.12.2023 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №1405 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг» (набрала чинності 30.12.2023), якою внесено зміни до пункту 1 Постанови №206 та викладено в новій редакції: «що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об?єднання співвласників багатоквартирного будинку, житло-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управитилем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умовами інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки системи газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 року № 285. Загальна сума штрафних санкцій, заявлена позивачем до стягнення становить: три відсотки річних 285,15 грн., інфляційні втрати 242,16 грн. Будь-яких заперечень щодо правильності здійсненого розрахунку стороною відповідача суду не надано. Відповідно до абз. 2 п. 7.12 ПРРЕЕ витрати оператора системи на здійснення робіт з припинення та відновлення електроживлення електроустановки споживача (повторне підключення електроустановки) покриваються за рахунок коштів ініціатора здійснення цих робіт, які відшкодовуються йому споживачем, якщо припинення постачання (розподілу або передачі) електричної енергії споживачу здійснювалося у встановленому цими Правилами порядку. З копії реєстру споживачів постачальника ТОВ «Черкасиенергозбут» від 22.08.2025 вбачається, що 20.08.2025 [PERSON] о/р [NUMBER] заадресою [ADDRESS] , здійснено припинення електроживлення, вартість послуги становить 396,90 грн. Письмовими доказами доведено, що витрати оператора системи на здійснення робіт з припинення становлять 396,90 грн. і вони підлягають відшкодуванню відповідачем. Таким чином на підставі викладеного вище, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог ТОВ «Черкасиенергозбут» до [PERSON] про стягнення боргу, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Крім того, згідно з ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. Судом встановлено, що під час розгляду справи в суді позивачем понесені витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду в сумі 3028,00 грн., що підтверджується платіжними інструкціями про сплату судового збору № 42 від 08.09.2025 у розмірі 302,80 грн. (за подачу заяви про видачу судового наказу у справі № 697/2438/25) та № 260 від 11.12.2025 у розмірі 2725,20 грн. Оскільки суд задовольняє позов повністю, то позивачу за рахунок відповідача слід відшкодувати судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved