Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Заявник подав до суду вище вказану заяву посилаючись на ті обставини, що в дипломі серії [NUMBER] , виданому йому 11.07.1980 року, містяться розбіжності, а саме зазначено по батькові « [PERSON] » замість « [PERSON] ». При цьому, заявник відзначає, що його по батькові « [PERSON] », а чому у дипломі серії [NUMBER] , виданому 11.07.1980 року, значиться « [PERSON] » йому невідомо. На теперішній час згадана помилка перешкоджає йому в оформленні пенсії за віком, оскільки через неї не буде зарахування у страховий стаж періоду навчання про який зазначено у згаданому дипломі. У зв`язку з чим на теперішній час заявник змушений для захисту своїх прав на оформлення пенсії подати до суду в порядку окремого провадження відповідну заяву, в якій просить суд встановити факт належності йому диплому серії [NUMBER] , виданого 11.07.1980 року. 24.02.2025 року ухвалою суду (а.с.11-12) заяву було залишено без руху із визначенням строку і способу для усунення недоліків. 19.03.2025 року ухвалою суду (а.с.22-23) відкрите провадження у даній справі, призначено розгляд в порядку окремого провадження. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був своєчасно повідомлений належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-5, 13 ст. 128 ЦПК України та Порядку надсилання повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 року № 28, про що свідчить довідка про доставку повідомлення у додаток «Viber» від 21.01.2026 року (а.с.77) на його номер телефона зазначений ним у заявці від 21.10.2025 року (а.с.60). При цьому, в змісті своєї заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документа заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с.1 на звороті), а також 21.10.2025 окремо подав до суду письмову заяву про зазначене, в якій також зазначив про підтримання заявлених вимог в повному обсязі (а.с.61). Представник заінтересованої особи Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання заінтересована особа була своєчасно повідомлена належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-6, 8 п.2 ст. 128 ЦПК України, шляхом доставлення 23.01.2026 року судової повістки до електронного кабінету цієї особи, про що свідчить довідка про доставку електронного документу (а.с.78). При цьому, представники за довіреностями ГУ ПФУ в Одеській області Магіс О.О. і Кір`як Ю.В. подали через систему «Електронний суд» заяви від 03.04.2025 (а.с.29), 14.04.2025 (а.с.31), 16.06.2025 (а.с.44), 01.10.2025 (а.с.57), 15.12.2025 року (а.с.72) та 27.01.2025 (а.с.79) про розгляд справу за відсутності представника заінтересованої особи. Згідно положень першого речення ч.3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до положень ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Водночас із цим п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України передбачає, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. В свою чергу ч.3 ст. 211 ЦПК України передбачає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини. 17.07.1980 року середнім професійно-технічним училищем № 1 м. Кишиніва [PERSON] (на російській мові) було видано диплом серії [NUMBER] (а.с.3) про те, що останній 01 вересня 1977 року поступив і 16 липня 1980 року закінчив повний курс за професією «оператор» з присвоєнням кваліфікації за професією оператор четвертого розряду. При цьому, у дипломі по батькові заявника було зазначено « [PERSON] » (на російській мові), у відповідному за текстом відмінку. [INFO] в домогосподарстві [PERSON] , мешканця с. Будеї Кодимської ТГ, Подільського району, в житловому будинку виникла пожежа, зі слів останнього внаслідок пожежі вогнем було знищено житловий будинок, особисті речі, майно та документи, а саме: паспорт громадянина України та закордонний паспорт, ідентифікаційний код, диплом про закінчення училища, диплом про середньо-спеціальну освіту Кастромського лісо-технічного технікуму, трудова книга на російській та румунських мовах, військовий квиток, свідоцтво про зміну громадянства, свідоцтво про смерть батька та матері, документи на два житлових будинки в Республіці Молдова, військовий квиток батька, свідоцтво про смерть бабусі та свідоцтво про шлюб батьків, про що свідчить копія довідки начальника 24 Державної пожежно-рятувальної частини 4 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України в Одеській області майора служби цивільного захисту [PERSON] від 11.04.2023 року № 49 (а.с.5) 16.04.2023 року заявник [PERSON] , [INFO] , був документований паспортом громадянина України № [NUMBER] виданий органом 5134 (а.с.2), який містить в собі відомості щодо його РНОКПП [NUMBER] , а також відомості про його місце народження Комратський район, с. Ферапонтіївка, Республіка Молдова. В свою чергу до заяви заявник [PERSON] , на виконання вимог пункту 5 ч.3 ст. 175 ЦПК України, додано копію витягу з реєстру Кодимської територіальної громади сформованого 07.04.2023 року за № 2023/002834281 (а.с.4), який був отриманий за запитом Державного підприємства «Дія», згідно якого заявник [PERSON] з 20.04.2016 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Суд звертає увагу на ту обставину, що з метою отримання доказів в порядку ч.2 ст. 294 ЦПК України 15.04.2025 року судом було здійснено звернення із клопотанням про надання правової допомоги (а.с.35-36) у відповідності до умов Договору між Україною і Республікою Молдова про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, підписаного 13 грудня 1993 року в м. Києві, до компетентного суду / органу Республіки Молдова шляхом витребуванням (отримання) відомостей (копій документів), які б підтверджували дату і місце народження учня [PERSON] (можливо [PERSON] ), який навчався з 01 вересня 1977 року по 16 липня 1980 року в середньому професійно-технічному училищі № 1 м. Кишиніва з присвоєнням кваліфікації за професією «оператор четвертого розряду» та отриманням 17 липня 1980 року диплому [NUMBER] , реєстраційний № 64, та/або можливе допущення помилки в дипломі [NUMBER] в зазначені по батькові особи, якій йому було видано, [PERSON] , а саме замість « [PERSON] » зазначено « [PERSON] », у відповідному відмінку за текстом. 07.05.2025 року судом отримано лист-повідомлення Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 29.04.2025 року №18826/11.2-18 (а.с.42) про те, що останнє звернулося до Департаменту міжнародного права та представництва Управління міжнародної правової допомоги Міністерства юстиції України з проханням направити доручення Кодимського районного суду Одеської області про виконання окремих процесуальних дій відносно [PERSON] до компетентного органу Республіки Молдова, номер провадження 124-25. 26.09.2025 року на електронну адресу суду, а 30.09.2025 року поштою судом було отримано копію листа Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 25.09.2025 року №40392/11.2-18 (а.с.54-55), з яким останнє звернулося до Департаменту міжнародної правової допомоги Міністерства юстиції України для подальшого звернення до компетентного органу Республіки Молдова з проханням повідомити про стан виконання доручення або повідомити причини, за яких виконання доручення затримується. 23.10.2025 року на електронну адресу суду, а 29.10.2025 року поштою судом було отримано лист-повідомлення Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 22.10.2025 року №44661/11.2-18 (а.с.63, 65), яким останнє надіслало до відома копію листа Міністерства юстиції України від 05.10.2025 року № 143938/167732-32-25/12.2 (а.с.64, 66) адресованого Міністерству юстиції Республіки Молдова, в якому зазначено, що Міністерство юстиції України звертається з проханням виявити люб`язність і сприяти в отриманні інформації про результати виконання доручення Кодимського районного суду Одеської області про надання інформації відносно [PERSON] , надіслане на їхню адресу з листом від 20.05.2025 року за № 71702/80554-32-25/12.1.3 для передачі компетентному суду для виконання. При цьому, інформацію просило направити на адресу Міністерства юстиції України, посилаючись на номер 12-979-25. Водночас Міністерство юстиції України користувалося нагодою, щоб засвідчити Міністерству юстиції Республіки Молдова свою високу повагу. При цьому, суд відзначає, що саме відомості (копії документів) про навчання від компетентних органів Республіки Молдова, територія якої є на теперішній час місцезнаходженням навчального закладу в м. Кишинів (раніше Молдовської РСР), який зазначений у змісті диплому [NUMBER] від 17 липня 1980 року, мають важливе значення для правильного вирішення даної справи. Однак, станом на 19.02.2026 року судом не отримано жодної інформації за результатом виконання судового доручення. Таким чином суд вважає, що ним було вжито всі можливі процесуальні заходи для здобуття доказів, які мають значення для даної справи, зокрема для підтвердження/спростування обставин наведених заявником в своїй заяві поданій в порядку окремого провадження про своє навчання і отримання диплому як його наслідком, але такі докази не були надані суду. Тому суд при оцінці наявних у справі доказів вважає необхідним надати перевагу позиції заявника, оскільки це забезпечить реалізацію його процесуальних прав на доказування в незалежності від якості виконання компетентним органом іноземної держави судового доручення про надання правової допомоги. При цьому, вже після виконання вище зазначеного судового доручення, а саме 17.09.2025 року заявник [PERSON] подав до суду копію свідоцтва про зміну прізвища, імені, по батькові серії [NUMBER] виданого відділом запису актів громадянського стану м. Кострома (а.с.47), згідно якого 21.01.1987 року [PERSON] (на російській мові) по батькові на « [PERSON] », про що в книзі реєстрації актів про зміну прізвища, імені, по батькові 21.01.1987 року здійснено запис № 6. У зв`язку з чим самим заявником [PERSON] спростовано зазначені ним у своїй заяві до суду обставини про те, що йому не відомо чому у виданому йому дипломі серії [NUMBER] його по батькові зазначено не як « [PERSON] », у відповідному за текстом відмінку. Згідно пунктами 2 і 4 ч.2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Зазначення заявником [PERSON] у своїй заяві до суду відомостей, які не відповідали дійсності і про які йому було достеменно відомо, призвело до безпідставного затягування розгляду даної справи, зокрема внаслідок виконання судом клопотання про надання правової допомоги, в якому порушувалось питання про виконання дій, які могли не доручатися судом, за умов повідомлення заявником суду дійсних обставин, які мають значення для вирішення даної справи. Ураховуючи зазначеного та конкретних обставин справи суд вважає необхідним, на підставі пункту 1 ч.2 ст. 44 ЦПК України, визнати зловживанням процесуальними правами дії заявника [PERSON] , що суперечать завданню цивільного судочинства, а саме повідомлення ним обставини своєї необізнаності з причиною зазначення у виданому йому дипломі іншого по батькові, що в свою чергу не сприяло своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню судом всіх обставин справи, а також приховування до 17.09.2025 року доказу свідоцтва про зміну прізвища, імені, по батькові серії [NUMBER] виданого відділом запису актів громадянського стану м. Кострома. Водночас із цим судом встановлено, що у дипломі серії [NUMBER] від 17.07.1980 року дійсно була допущена помилка у написанні по батькові заявника, а саме зазначено « [PERSON] » (на російській мові), у відповідному за текстом відмінку, замість дійсного [PERSON] » (на російській мові), у відповідному за текстом відмінку, яке останній мав на той час і до його зміни 21.01.1987 року. Відповідно до пункту 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У відповідності до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, для встановлення факту необхідна наявність певних умов, серед яких встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. В свою чергу положеннями другого речення абзацу другого пункту 12 вище зазначеної постанови Пленуму передбачено, що суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Ураховуючи вище викладене та оцінюючи докази у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню, що в свою чергу надасть заявнику можливість підтвердити наявність у нього страхового стажу за відповідний проміжок часу для оформлення пенсії.

Outcome: approved