Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 13 425,10 грн заборгованості за кредитним договором №1304036080357 від 09.02.2023 року, 2 422,40 грн судового збору, 6 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 09.02.2023 року між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1304036080357, відповідно до умов якого відповідачу перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 4 500,00 грн. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин. 04 жовтня 2023 року між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу № 04102023/2, згідно з яким відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №1304036080357 від 09.02.2023 року. Сума боргу перед ТОВ «Діджи Фінанс» становить 13 425,10 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 4 500,00 грн, заборгованість за відсотками 8 925,10 грн, заборгованість за штрафними санкціями та комісіями - 0 грн, заборгованість за пенею - 0 грн. У зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов Кредитного договору №1304036080357 від 09.02.2023 року, позивачем, який набув права грошової вимоги, на останню відому адресу реєстрації відповідача направлено повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ «ФК «Віва Капітал» до ТОВ «Діджи Фінанс», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по кредитному договору. Позичальник не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. Представник позивача в письмовій заяві позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд слухати справу у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилась, належним чином була повідомлена про час розгляду справи в суді. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статей 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, суд встановив наступне. 09 лютого 2023 року ТОВ «ФК «Віва Капітал» та [PERSON] уклали договір про надання фінансового кредиту продукту «Кредитна лінія Старт» відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредитного ліміту складає 4500,00 грн. Тип кредиту - кредитна лінія. Строк дії кредитної лінії 30 днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 11 березня 2023 року або достроково.. Період строку дії Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 726,35 (Сімсот двадцять шість цілих тридцять п`ять сотих) процентів річних, що становить 1,99 (Одна ціла дев`яносто дев`ять сотих) процентів від суми Кредиту за кожний день користування ним. У разі настання передбаченої п. 1.9.3. Договору відкладальної обставини, що має наслідком виникнення у Позичальника зобов`язань по сплаті процентів, за встановлений в п. 1.7. Договору строк, у розмірі що розрахований за Базовою процентною ставкою - орієнтовна загальна вартість Кредиту складе 7186,50 (Сім тисяч сто вісімдесят шість гривень п`ятдесят копійок) та буде включати в себе загальні витрати за Кредитом у вигляді процентів за користування Кредитом у розмірі 2686,50 (Дві тисячі шістсот вісімдесят шість гривень п`ятдесят копійок) та суму Кредиту у розмірі 4500 грн. 00 коп. (Чотири тисячі п`ятсот гривень нуль копійок) У договорі зазначено, що кредит надається шляхом перерахування суми кредиту на банківський рахунок клієнта, за реквізитами платіжної картки, вказаної клієнтом у особистому кабінеті, що відбувається до трьох банківських днів з моменту укладення електронного договору. Договір містить дані про позичальника, зокрема паспортні дані, РНОКПП адресу проживання, номер телефону , номер електронного платіжного засобу , електронну пошту. У паспорті договору про надання фінансового кредиту продукту «Кредитна лінія Старт» міститься інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти. Договір №1304036080357 від 09.02.2023 року, додаток №1 та паспорт кредиту підписані відповідачем одноразовим ідентифікатором W3F3L9. Підписавши вказаний договір, відповідач погодився із зазначеними у договорі умовами та взяв на себе зобов`язання з їх виконання. У анкеті-заяві на отримання кредиту від 09.02.2023 року, яка підписана відповідачем одноразовим ідентифікатором W3F3L9, зазначено персональні дані [PERSON] , її адреса, контактна інформація, реквізити банківської карти для зарахування кредитних коштів [NUMBER] довідки про ідентифікацію ТОВ «ФК «Віва Капітал» убачається, що 09.02.2023 року [PERSON] відправлено одноразовий ідентифікатор W3F3L9. Із розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «ФК «Віва Капітал», убачається, що [PERSON] за договором №1304036080357 від 09.02.2023 року нараховано: 4 500,00 грн - тіло кредиту, 8 925,10 грн - проценти за користування кредитом. Проценти нараховані в межах визначеного договором строку кредитування та у розмірі зазначеному у договорі. 04 жовтня 2023 року ТОВ «Діджи Фінанс» (фактор) та ТОВ «ФК «Віва Капітал» (клієнт) уклали договір факторингу №04102023, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених договором. Акт приймання-передачі реєстру прав вимог за договором факторингу №04102023 від 04.10.2023 року підписаний та скріплений печатками сторін. Згідно з витягом із реєстру боржників до договору факторингу №04102023 від 04.10.2023 року до ТОВ «Діджи Фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором №1304036080357 від 09.02.2023 року в сумі 13 425,10 грн, з яких 4500,00 грн - сума заборгованості за тілом, 8925,10 грн - сума заборгованості по процентам за відсотками. Позивачем направлено відповідачу досудову вимогу №3625509863-АВ від 15 серпня 2025 року у якій зазначено про відступлення права вимоги від ТОВ «ФК «Віва Капітал» до ТОВ «Діджи Фінанс», міститься вимога погасити 13 425,10 грн заборгованості за договором №1304036080357 від 09.02.2023 року, зазначено реквізити для оплати боргу. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст.514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором (ст.1077 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У ч.1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У ст.526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань (ст.525 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У ст.598 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Згідно із ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що ТОВ «ФК «Віва Капітал» та [PERSON] в електронній формі уклали договір №1304036080357 від 09.02.2023 року, ТОВ «ФК «Віва Капітал» належним чином виконав свої договірні зобов`язання, перерахувавши на банківський рахунок позичальника 09.02.2023 року кошти в сумі 4500,00 грн. Також матеріалами справи підтверджуються обставини переходу права вимоги за вказаним договором на користь позивача. Факт укладення договору та отримання кредитних коштів відповідачем не заперечується. Враховуючи, що відповідачем доказів належного виконання своїх договірних зобов`язань суду не надано, факт отримання кредиту та розмір заборгованості не спростовано належними та допустимими доказами, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 13 425,10 грн заборгованості за договором №1304036080357 від 09.02.2023 року. Позивач також просить стягнути з відповідача 6 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Зі змісту положень даної норми вбачається, що витрати на правничу допомогу адвоката складаються з: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також сум, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, і ці суми встановлюються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Вказаною нормою також передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вищезазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесення позивачем витрат на правову допомогу суду надано договір №42649746 про надання правової допомоги від 01 січня 2025 року, додаткову угоду №1304036080357 від 17.11. 2025 року, детальний опис робіт, акт про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом від 17 листопада 2025 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Лівак І.М. Верховний Суд у справах №905/1795/18 та №922/2685/19 зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved