Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

31.10.2025 року ТОВ «Коллект Центр» через свого представника Ткаченко М.М. звернулося до Звенигородського районного суду Черкаської області із вказаним позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 0680268158 від 25.10.2019 року у розмірі 52300,00 грн., а також стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16000,00 грн.. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.10.2019 року між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] було укладено договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0680268158, відповідно до умов якого [PERSON] надано кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) у розмірі 20000,00 грн., з максимальним строком (кількість календарних днів користування кредитом (траншем) 30 календарних днів та максимальною відсотковою ставкою 1,75% в день на суму фактичного залишку заборгованості. 14.07.2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладений договір факторингу № 14/01/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Інфінанс» відступило за плату ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики № 0680268158 від 25.10.2019 року, що уклали ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] .. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр», відповідно до договору про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за договором позики № 0680268158 від 25.10.2019 року, що уклали ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] .. Взяті на себе зобов`язання позичальник [PERSON] належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла загальна заборгованість в розмірі 77360,00 грн., яка складається із заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) у розмірі 4000,00 грн., заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги в розмірі 73360,00 грн.. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 52300,00 грн., з яких: 4000,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 48300,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 17.11.2025 року матеріали цивільної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передано на розгляд до Калинопільського районного суду Черкаської області за підсудністю. Ухвалою Калинопільського районного суду Черкаської області від 24.12.2025 року відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чином, відзив на позовну заяву не подав, у зв`язку із чим, суд, враховуючи відсутність заперечень представника позивача, відповідно до вимог ст.ст. 280 - 282 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснює фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази в їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. За правилами ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямовована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч. 3 ст. 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тлумачення наведених норм свідчить, що права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор. Тобто відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору (висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 752/8842/14-ц, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2019 у справі № 909/1411/13, від 13.10.2021 у справі № 910/11177/20). Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04.06.2020 року у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Передати можливо лише дійсне право вимоги, тобто таке, що виникає із зобов`язання, яке не припинилось на момент передачі прав новому кредитору, та умов правочину, які не є нікчемними та не визнані судом недійсними. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Так, у приписах ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. За правилом ч. 1 ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). За змістом ч.ч. 3, 4, 6, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону, заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону, вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко розяснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці розяснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. За змістом ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що 25.10.2019 року між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] укладено договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0680268158, підписаного [PERSON] електронним підписом, відтвореного шляхом використання одноразового ідентифікатора5d3f4z. За пунктом 1.2 цього договору кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії договору - 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами у Додатку № 1 та Додатку № 2 до Договору при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку № 3 та Додатку № 4 до договору - при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Строк користування кожним траншем є окремим та визначається відповідно до умов договору: Додатку № 1 та Додатку № 2 до Договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку № 3 та Додатку № 4 до договору - при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Позичальник має право здійснити дострокове погашення кредиту (траншу) за договором і сплатити проценти за фактичний строк користування кредитом (траншем). У пунктах 1.3 1.5 договору сторони погодили, що мета отримання кредиту - для власних потреб. Кредит надається без умови його забезпечення. Загальний (максимальний) розмір кредитної лінії - 20 000,00 грн. Пунктом 1.6 цього договору передбачено, що в рамках дії даного договору сторони погодили наступні загальні умови, а саме: до умов даного договору застосовуються фіксована процентна ставка. Порядок обчислення процентної ставки встановлюється цим пунктом договору та Правилами. Максимальний строк (кількість календарних днів користування Кредитом (траншем) 30 календарних днів, діючий ліміт (сума) кредиту (в національній валюті) 20000,00 грн, максимальна відсоткова ставка, що нараховується за один календарний день на суму фактичного залишку (траншем) заборгованості 1,75 %. 13.12.2019 року [PERSON] підписав заявку-анкету на отримання кредиту, в якій викладені такі умови: сума кредиту - 4000,00 грн, термін кредиту - 30 днів, реквізити банківської платіжної картки [NUMBER] , ID 2942118, підпис 9f4q3v. 13.12.2019 року [PERSON] електронним підписом 9f4q3v також підписав пропозицію надання 3 траншу кредиту та акцепт оферти на отримання 3 траншу кредиту згідно заявки-анкети № 2628776234 в рамках договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0680268158 від 25.10.2019 року,за умовами яких: розмір кредиту - 4000,00 грн, строк користування кредитом - 30 днів, строк дії договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0680268158 від 25.10.2019 року 3 роки, відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, річна відсоткова ставка 638,75%, загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 2100,00 грн., реальна річна процентна ставка за кредитом (траншем) 638,75%. Згідно Інформаційної довідки ТОВ «Інфінанс» вбачається, що ТОВ «Інфінанс» підтверджує зарахування 13.12.2019 року через платіжну систему IPay кредитних коштів у сумі 4000,00 грн. на банківську картку [PERSON] за кредитним договором № 0680268158, ID транзакції 44589222. Згідно довідки про перерахування кредитних коштів № 3749_25908142728 від 08.09.2025 року вбачається, що 13.12.2019 року було успішно перераховано кошти в сумі 4000,00 грн. на платіжну картку [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua - 44589222, призначення платежу: зарахування 4000,00 грн. на платіжну карту [NUMBER] . 14.07.2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладений договір факторингу № 14/01/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Інфінанс» зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 221939136,68 грн., а ТОВ «Вердикт Капітал» зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить ТОВ «Інфінанс», і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладених між ТОВ «Інфінанс» і боржниками. Відповідно до платіжного доручення № 1 від 14.07.2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» уплатило ТОВ «Інфінанс» грошові кошти в сумі 1561454,09 грн., призначення платежу: оплата за договором відступлення прав вимоги № 14-07/21 від 14.07.2021. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 14-07/21 від 14.07.2021. укладеного між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 0680268158 від 25.10.2019 року в загальній сумі 44600,00 грн., з яких: 4000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 40600,00 грн. заборгованість по процентам. У подальшому 10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023/, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ «Коллект Центр» в тому числі за договором позики № 0680268158 від 25.10.2019 року,що укладений між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] .. Відповідно до Реєстру боржників до договору про відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року укладеного між ТОВ «Вердикт Капітал» таТОВ «Коллект Центр», до ТОВ «Коллект Центр», перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 0680268158 від 25.10.2019 року в загальній сумі 77360,00 грн., з яких: 4000,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 73360,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами. З договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0680268158 від 25.10.2019 року,заявки-анкети на отримання кредиту, пропозиції надання 3 траншу кредиту та акцепту оферти на отримання 3 траншу кредиту від 13.12.2019 року, укладених між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] вбачається, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 638 ЦКУкраїни між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлений в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. Умовами договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0680268158 від 25.10.2019 року було передбачено надання 3 траншу кредиту в розмірі 4000,00 грн. строком на 30 днів. При цьому факт видачі [PERSON] грошових коштів у розмірі 4000,00 грн. шляхом перерахування на банківську платіжну картку № [NUMBER] , вказану [PERSON] у заявці-анкеті на отримання кредиту від 13.12.2019 року, підтверджений належним доказом, а саме Інформаційною довідкоюiPay.ua про перерахування кредитних коштів № 3749_25908142728 від 08.09.2025 року. Доводів щодо того, що договір відповідачем не укладався чи кошти у позику не отримувались, матеріали справи не містять. У зв`язку з цим, суд доходить висновку про доведення позивачем отримання відповідачем кредитних коштів, які в добровільному порядку не повернуті, а тому грошові кошти у розмірі 4000,00 грн. підлягають стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр», яке набуло право вимоги. При вирішенні питання щодо нарахування та стягнення з відповідача процентів у розмірі 48300,00 грн., суд виходить з наступного. У пропозиції надання 3 траншу кредиту та акцепті оферти на отримання 3 траншу кредиту згідно заявки анкети № 2628776234 від 13.12.2019 року,які підписані відповідачем як позичальником, сторонами визначені конкретні умови отримання цього траншу в межах основного договору, де вказано про строк кредитування 30 днів, відсоткову ставку1,75% на день, загальна вартість кредиту 2100,00 грн.. Як вбачається зі змісту кредитного договору та відповідно до умов надання окремого траншу кредиту автоматичної пролонгації надання траншу кредиту умовами договору не передбачено, це можливо виключно за умови попередньої сплати відсотків за фактичну кількість днів користування поточним кредитом, в тому числі і простроченим (пункт 3.3 договору). [PERSON] не виконав зобов`язання з повернення чергового траншу та відсотків за користування траншем, що нараховані протягом визначеного строку користування траншем (30 днів). З огляду на те, що продовження строку користування траншем не відбулося, оскільки не було виконано умови про погашення відсотків, то відповідно з 31 дня заборгованість вважається простроченою, і кредитодавець втратив право нараховувати зазначені відсотки за користування кредитом. Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18), від 04.07.2018 року (провадження №14-154цс18) та від 31.10.2018 року (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. За умовами договору надання позики № 0680268158 від 25.10.2019 року сторони встановили строк кредитування 30 днів, однак ТОВ «Інфінанс» нарахувало проценти за користування кредитними коштами як за період строку кредитування, так і після закінчення цього строку, без погодження зазначеної умови з позичальником в укладеному договорі надання позики. Оскільки договором надання позики № 0680268158 від 25.10.2019 року визначений строк його дії, який становить 30 днів, саме протягом цього строку ТОВ «Інфінанс» мало право нараховувати відповідачу передбачені цим договором відсотки тривалістю 30 днів, тому заборгованість, яку слід стягнути з відповідача на користь позивача ТОВ «Коллект Центр» за процентами за договором надання позики становить 2100,00 грн. ((4000,00 грн * 1,75% * 30 днів). За змістом ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. З огляду на наведене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до переконання про наявність правових підстав для часткового задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованості: за договором надання позики № 0680268158 від 25.10.2019 року у розмірі 6100,00 грн., з яких 4000,00 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 2100,00 грн. сума заборгованості за процентами, а в іншій частині позовних вимог слід відмовити за необгрунтованістю заявлених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» підлягають задоволенню частково, то відповідно до ст. 141 ЦПК України, розмір сплаченого позивачем судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно задоволеним вимогам, а саме в розмірі 283,42 грн. (розмір заявлених вимог 52300,00 грн. (100 %), розмір вимог, що підлягають задоволенню 6100,00 грн. (11.7%), розмір судового збору, що підлягав сплаті при зверненні до суду з цим позовом 2422,40 грн. (2422,40 х 11,7 % : 100 % = 283,42). Пунктом 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Позивач надав до суду договір про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024 року, з якого вбачається, що ТОВ «Коллект Центр» уклало з адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» договір про надання правової допомоги. На підтвердження розміру понесених витрат на надання правової допомоги, також надано витяг з акту № 14 про надання юридичної допомоги від 30.09.2025 року, згідно з яким адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» надано юридичну допомогу ТОВ «Коллект Центр» наступного характеру: надання усної консультації з вивченням документів (2 год.) 4000,00 грн., складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (4 год.) 12000,00 грн.. Загальна сума, що підлягає оплаті позивачем на користь адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс» становить 16000,00 грн.. Проаналізувавши виконаний опис робіт, суд вважає, що такий вид правових послуг, як надання усної консультації з вивченням документів не передбачено вимогами закону, як передумова для звернення до суду - не є окремою процесуальною дією, а є дією, що направлена на досягнення одного результату, яким в даному випадку є складання позовної заяви. Зокрема, Верховний Суд у пунктах 48-49 додаткової постанови від 08.04.2021 у справі № 922/2321/20 виклав правовий висновок, за яким зазначені окремо у Акті надання правової допомоги послуги адвоката зі здійснення аналізу нормативного матеріалу, консультації, пошук і вивчення судової практики в аналогічних справах, публікацій науковців, коментарів спеціалістів охоплюються послугою зі здійснення підготовки відзивів на касаційні скарги; правова позиція боржника викладена у відзивах на касаційні скарги вже була сформована до касаційного розгляду справи, а доказів додаткового комплексного та усестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин не надано та з матеріалів справи не вбачається. Суд вважає, що цей правовий висновок у повній мірі застосовний до цієї цивільної справи, з огляду на що вищевказана послуга, надана адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», не відповідає критерію «неминучості», охоплена за своєю суттю іншою послугою, а тому не підлягає розподілу. Отже, суд виходячи з критерію реальності послуг за надання правової допомоги та розумності її розміру за конкретних обставин справи вважає, що справедливою та реальною сумою, яка може бути сплачена позивачем, виходячи з наданих цін за підготовку (складання) позовної заяви є 12000,00 грн.. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу згідно договору про надання правової допомоги № 01-07/2024, а саме на суму 1404,00 грн. (12000 х 11.7% : 100 % = 1404). На підставі наведеного та

Outcome: partial