Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

04 березня 2011 року позивач [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , який було зареєстровано у Штунській сільській раді Любомльського району Волинської області, актовий запис №1, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Під час спільного проживання у шлюбі народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Перші кілька років шлюбних відносин були стабільними: обоє працювали, утримували господарство, виховували дітей. Починаючи з 2016 року, поведінка відповідачки змінилася. Вона перестала приділяти увагу дітям, не брала участі у їх догляді, часто залишала місце спільного проживання без попередження. У 2018-2019 роках відповідачка фактично припинила проживати з сім`єю, не цікавилась навчанням дітей, не брала участі у батьківських зборах, не забезпечувала дітей необхідним. Будь які спроби налагодити виховання спільно не мали успіху. 19 червня 2020 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] було розірвано рішенням Любомльського районного суду Волинської області. Після розлучення діти залишилися проживати із позивачем за адресою: [ADDRESS] , де і надалі проживають. З моменту розлучення відповідачка [PERSON] жодного разу не відвідувала дітей, не телефонувала, не допомагала матеріально. Згідно листа поліції №32296-2025 від 28.02.2025 року відповідачка понад п`ять років перебуває за межами України, а точне місце її знаходження не встановлено. Діти відвідують Штунський ліцей Вишнівської сільської ради, забезпечені всім необхідним для повноцінного життя та розвитку, що підтверджується висновком органу опіки та піклування Вишнівської сільської ради. Матір не бере жодної участі у їх вихованні та соціальному розвитку, не проявляє турботи та цікавості до їх життя. Вважає, що відповідачка свідомо ухиляється від своїх батьківських обов`язків. Не цікавиться розвитком, станом здоров`я своїх синів, не дбає про їх інтереси. Зовсім не навідує дітей та не цікавиться їх життям, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання. Не спілкується з дітьми в обсязі необхідному для їхнього нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу та не створює умов для отримання дітьми освіти. Позивач неодноразово пропонував їй спілкуватись з дітьми, купувати одяг і харчі, шкільне приладдя, брати іншу участь у їх вихованні та утриманні, однак відповідач не бажала цього робити, свідомо ухиляючись від виконання своїх батьківських обов`язків, чим порушує права дітей на належне виховання і турботу. В зв?язку з наведеним, просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її дітей : [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Володимирського міського суду від 17 листопада 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак від нього надійшла заява, в якій він просить здійснювати судовий розгляд у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити. Не заперечив проти винесення заочного рішення. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Вишнівської сільської ради Богуш І.В. до суду не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без участі органу опіки та піклування виконавчого комітету Вишнівської сільської ради як представника третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог, не заперечила проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином за фактичним місцем проживання, про що свідчать відповідні поштові відправлення, не з`явилась в судове засідання без повідомлення причин неявки, відзиву на позов не подала. У зв`язку з зазначеними обставинами, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 04.03.2011 по 19.06.2020, від цього шлюбу у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Дані обставини стверджуються копією судового рішення Любомльського районного суду Волинської області від 19.06.2020 про розірвання шлюбу, копією свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] . Позивач вказує, що відповідачка понад п`ять років перебуває за межами України, точне місце її перебування не встановлено, що підтверджується копією листа Ковельського РУП ВП №1 (м. Любомль) №32296-2025 від 28.02.2025. Участі в утриманні та вихованні синів [PERSON] не приймає. Покладених законом на батьків обов?язків, відповідачка не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, будь якої іншої участі у вихованні дітей. Всі питання щодо виховання та утримання синів вирішуються позивачем самостійно. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно ч.1,2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Зібраними у справі доказами стверджується, що відповідачка не здійснює належного батьківського піклування, не виконує своїх батьківських обов`язків, не займається вихованням дітей, не виявляє будь-якого інтересу до них, проживає окремо. Відповідно до витягу про зареєстрованих у житловому примішенні/будинку осіб, [PERSON] , а також його сини, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки Володимирськго ВДВС у Володимирському районі Волинської області №306 від 17.09.2025 з [PERSON] на користь позивача [PERSON] на підставі судового наказу №163/2580/19 від 25.02.2020 виданого Любомильським районним судом Волинської області на утримання неповнолітніх дітей стягуються аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 23.12.2019 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно висновку органу опіки і піклування «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітніх дітей», вбачається, що матір - [PERSON] протягом тривалого часу перебуває за кордоном, зв`язку із дітьми не підтримує, матеріальної допомоги не надає, участі у вихованні не бере. Відповідачка фактично самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, не проявляє турботи про дітей, не бере участі в їх вихованні та утриманні, не підтримує з ними емоційного зв`язку. Виходячи з інтересів дітей, орган опіки і піклування Виконавчий комітет Вишнівської сільської ради вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . За таких обставин справи суд приходить до висновку, що відповідачка не виконує належним чином своїх батьківських обов`язків, не займається вихованням дітей, не дбає про їх здоров`я, самоусунулась від виконання батьківських обов`язків стосовно синів та умисно ухиляється від виконання обов`язків по вихованню дітей, що шкодить їх правам та інтересам, негативно впливає на їх розвиток, що в сукупності є підставою для позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав, а тому задовольняє позов. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача в користь позивача необхідно стягнути судовий збір. На підставі ст.ст.150, 164, 165, 180 СК України,

Outcome: approved