Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області з вищевказаним позовом до відповідача, який обґрунтував тим, що 02 жовтня 2007 року він та [PERSON] зареєстрували шлюб, який був зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниця центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) про що, складено актовий запис за № 2843. Вказує, що у спільному шлюбі у них народилася донька [PERSON] [INFO] , котра згідно нотаріально посвідченого договору від 23.12.2025, залишається проживати з батьком, при цьому мати має право бачитись з нею в порядку, передбаченому зазначеним договором. Зазначає, що протягом останнього часу шлюбні відносини між ними поступово погіршувалися, вони намагалися зберегти шлюб проте на даний час дійшли сумісного висновку про необхідність припинення шлюбних відносин, у зв`язку із чим позивач, скористався своїм законним правом та звертаюся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу оскільки він з відповідачем дійшли до сумісного висновку, щодо припинення шлюбних відносин, та на даний час спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити їхнім спільним інтересам. Також вказує, що у зв`язку з неможливістю спільного проживання, різних поглядів на життя, позивач просить не надавати строк для примирення, тому просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] , який був зареєстрований 02 жовтня 2007 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) про що, складено актовий запис за № 2843. Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 30.12.2025 відкрито провадження у даній справі, призначено судове засідання, з викликом лише відповідача. 16.02.2026 відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, попередньо через канцелярію суду подала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, терміну на примирення не потребує та просить розгляд справи проводити у її відсутності. З урахуванням вимог ч.1 ст. 206 ЦПК України, судом установлено, що по справі відсутні підстави для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову, визнання відповідачем позову не суперечить закону та надані учасниками справи докази свідчать про те, що визнання відповідачем позову не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Тому, суд з урахуванням поданої відповідачем заяви, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та задовольнити позов, виходячи з такого. Судом встановлено, що 02.10.2007 між сторонами зареєстрований шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що свідчить копія свідоцтва про шлюбу, серії [NUMBER] , виданого повторно 24.07.2023 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №2843 (а.с.4). В період шлюбу в сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10.03.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №834 (а.с.6). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Отже, з`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя; обставини, викладені позивачем у позові, а саме те, що він не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, а відповідач погоджується із позовними вимогами про розірвання шлюбу; їх взаємовідносини та фактичне припинення шлюбних відносин між сторонами, тому суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, оскільки спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Окрім цього, частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічні положення містить також ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, оскільки відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, та враховуючи, що позивач [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи, про що свідчить копія посвідчення серії [NUMBER] , виданого 02.12.2025 (а.с.3), у зв`язку із чим відповідно до п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, він підлягає стягненню в дохід держави з відповідача у розмірі 50 відсотків, а саме в сумі 605 гривень 60 копійок, а решту судового збору необхідно компенсувати за рахунок держави. Також, суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч.4, 5 ст. 268 ЦПК, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved