Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

У листопаді 2025 року Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з Відповідача заборгованості за кредитним договором № 1368-6678 від 22.03.2024 у розмірі 77 350,00 грн, посилаючись на те, що між сторонами було укладено електронний кредитний договір, за умовами якого відповідачу надано кредит у сумі 17 000,00 грн. Позивач свої зобов`язання виконав у повному обсязі, перерахувавши кредитні кошти на банківську картку відповідача. Відповідач належним чином умови договору не виконав, кредит та проценти у встановлені строки не повернув, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Станом на 10.09.2025 загальна заборгованість становила 136 850,00 грн, однак позивач просить стягнути частину заборгованості в межах 77 350,00 грн з урахуванням програми лояльності. Ухвалою суду від 13.01.2026 справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву, а відтак, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 22.03.2024 року між сторонами укладено електронний кредитний договір відповідно до вимог Законів України «Про електронну комерцію» та «Про електронні документи та електронний документообіг». Договір підписаний відповідачем шляхом використання одноразового ідентифікатора, що відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» є належним способом підписання електронного правочину. Факт надання кредитних коштів підтверджується квитанцією про перерахування коштів та довідкою про видачу кредиту. Відповідач здійснював часткові платежі, що свідчить про визнання ним зобов`язань за договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилася прострочена заборгованість. Відповідно до статей 509, 526, 530, 610, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином та у встановлений договором строк, а порушення грошового зобов`язання є підставою для стягнення заборгованості у судовому порядку. Суд встановив, що: кредитні кошти були надані; відповідач зобов`язання порушив; розрахунок заборгованості є обґрунтованим та підтвердженим документально. З наданого розрахунку вбачається, що станом на 10.09.2025 загальний розмір заборгованості Відповідача за кредитним договором становив 136 850,00 грн, з яких 17 000,00 грн. - заборгованість за основною сумою кредиту та 119 850,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами. Разом з тим Позивач, реалізуючи право на визначення обсягу позовних вимог відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, просить стягнути лише частину заборгованості у розмірі 77 350,00 грн. у зв`язку із застосуванням до Відповідача програми лояльності, яка передбачає часткове списання нарахованих процентів. Оскільки заявлені до стягнення суми не перевищують фактичного розміру заборгованості та підтверджуються матеріалами справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими. Надання кредитором знижки або часткового прощення боргу не суперечить вимогам цивільного законодавства та не порушує прав Відповідача. За таких обставин суд вважає доведеними підстави для стягнення з відповідача 17 000,00 грн. основного боргу та 60 350,00 грн. процентів за користування кредитом. Відповідач жодних доказів погашення заборгованості або заперечень проти позову суду не надав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Не виконуючи належним чином зобов`язання за договором, відповідач порушив зазначені норми законодавства та умови договору. Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми, розмір яких встановлено договором. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом становить 77350,00 грн. Судом встановлено, що строк повернення кредиту настав, однак заборгованість Відповідачем не погашена, що підтверджує обґрунтованість заявлених позовних вимог. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається. Відповідач своїм правом на подання доказів не скористалася. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" до [PERSON] про стягнення заборгованості є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з Відповідача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 32422,40 грн.

Outcome: approved