Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

Вимоги позивача та доводи на їх обґрунтування Звернувшись до суду із вказаним позовом, представник позивача посилався на те, що 24 жовтня 2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем укладено договір № 396776-КС-001 про надання кредиту. Договір укладено шляхом обміну електронними повідомленнями та підписано в порядку ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору ТОВ «Бізнес Позика» надала позичальнику кошти в розмірі 5000 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язалась повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно умов договору, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,0777 процентів за кожен день користування кредитом. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 5000 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника, вказану при заповненні даних в особистому кабінеті. В свою чергу, відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, в зв`язку з чим, станом на 30 жовтня 2025 року, утворилась заборгованість за договором № 396776-КС-001 про надання кредиту в розмірі 10270,55 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач через свого представника просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за договором № 396776-КС-001 про надання кредиту від 24 жовтня 2021 року в розмірі 10270,55 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Процесуальні дії у справі Спрощене провадження за цими вимогами було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 25 листопада 2025 року після отримання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання/перебування відповідача - фізичної особи. Вказаною ухвалою судді, також задоволено клопотання представника позивача про витребування від АТ КБ «ПриватБанк» доказів. Позиції сторін Представник позивача в судове засідання не з`явилась, про його дату, час і місце повідомлялась належно кожного разу, згідно позовної заяви просила провести розгляд справи за відсутності позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач до суду не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась шляхом направлення судових повісток за адресою зареєстрованого місця проживання та публікації оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, причин свого неприбуття не повідомляла, будь-яких заяв чи то клопотань не направляла. При цьому, відповідач причин своєї неявки до суду не вказувала, будь-яких заяв, у тому числі й заяв по суті справи, не направляла, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належно в силу положень ч. 9 ст. 10, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у зв`язку із чим суд вважає наявними одночасно існування усіх передумов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, і необхідних для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач двічі повідомлена про дату, час і місце судового засідання, проте, на розгляд справи свого представника не направила, причин його неявки не вказала, відзив на позов не подала, у той час, як позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. За такого, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, позаяк, жоден із учасників справи у судовому засіданні присутнім не був. Установлені фактичні обставини справи і зміст правовідносин з посиланням на докази, а також оцінка аргументів, наведених учасникам справи У свою чергу, суд, дослідивши надані позивачем докази, оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, а також достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні доказів, виходив із такого. Зокрема, суд установив, що [PERSON] , після авторизації в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Бізнес Позика», звернулась до позивача з метою отримання кредиту. З урахуванням побажань клієнта, [PERSON] було надіслано паспорт споживчого кредиту, який містить основні умови кредитування з урахуванням побажань позичальника, інформацію щодо орієнтовної реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для позичальника, порядок повернення кредиту, додаткову інформацію та інші важливі правові аспекти та пропозицію укласти договір (оферту) № 396776-КС-001 про надання кредиту від 24 жовтня 2021 року. В свою чергу, [PERSON] прийняла запропоновані їй умови, в зв`язку з чим 24 жовтня 2021 року надіслала ТОВ «Бізнес Позика» прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення договору № 396776-КС-001 про надання кредиту. Як наслідок, між сторонами 24 жовтня 2021 року було укладено договір № 396776-КС-001 про надання кредиту, який [PERSON] підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-0738. За умовами вказаного договору, позикодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 5000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором пор надання кредиту та правилами надання споживчих кредитів. Пунктом 1 договору про надання кредиту, сторонами узгоджено основні характеристик кредиту, а саме: строк кредиту, який становить 24 тижні; розмір процентної ставки, яка становить 1,07770000 в день; комісію за надання кредиту в розмірі 750 грн.; загальний розмір наданого кредиту - 5000 грн.; строк дії договору до 10 квітня 2021 року; орієнтовну загальну вартість наданого кредиту, яка становить 12480,00 грн.; орієнтовну реальну річну процентну ставку в розмірі 7257,47 процентів. Відповідно до п. 2 договору визначено графік платежів з зазначенням дати здійснення платежів та його розміру, в тому числі його складових. У відповідності до п. 7 договору про надання кредиту позичальник підтвердила, що вона ознайомлена з договором про надання кредиту та правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх, та, відповідно, укладає договір. Крім того, відповідно до п. 10 вказаного договору, підписанням цього договору позичальник підтвердила, що до укладання договору отримала від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено законодавством України, зокрема передбачену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», паспорт споживчого кредиту, частиною другою ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», примірник правил (у формі електронного документа), що розмішені на сайті кредитодавця. Судом також досліджено Правила надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», затверджені наказом директора товариства № 10-ОД від 22 червня 2021 року. Відповідно до інформації з платіжної системи ТАСPay № 455906098 від 24 жовтня 2021 року ТОВ «Бізнес Позика» здійснило переказ грошових коштів на платіжну картку № [NUMBER] в розмірі 5000 грн. з призначенням платежу: перерахування коштів [PERSON] , ІПН [NUMBER] , згідно кредитного договору № 396776-КС-001 від 24 жовтня 2021 року. Як вбачається з повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» від 25 листопада 2025 року на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , в банку емітовано карту № [NUMBER] . Крім того, АТ КБ «ПриватБанк» надано виписку по рахунку № [NUMBER] за період з 24 жовтня 2021 року по 10 квітня 2022 року, яка містить відомості про зарахування на рахунок відповідача 24 жовтня 2021 року грошових коштів у розмірі 5000 грн. Таким чином, судом встановлено, що ТОВ «Бізнес Позика» виконано умови укладеного кредитного договору, а саме перераховано на картковий рахунок [PERSON] , вказаний нею в анкеті клієнта, кредитні кошти в розмірі, визначеному умовами договору. Проте, як слідує із матеріалів справи, відповідач умов укладеного договору про надання кредиту не виконала, зокрема, в період з 06 листопада 2021 року по 22 грудня 2021 року здійснила лише часткове погашення заборгованості за договором в розмірі 4104,18 грн., внаслідок чого станом на 30 жовтня 2025 року має заборгованість в розмірі 10270,55 грн., яка складається з: 4653,75 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 5616,80 грн. - заборгованості по процентам. Розмір, порядок нарахування та період нарахування заборгованості [PERSON] відображено у розрахунку заборгованості за договором № 396776-КС-001 про надання кредиту від 24 жовтня 2021 року. Тож, вирішуючи справу по суті, суд ураховував наступне. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Частиною 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно статті 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Отже, між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] існували зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору, та регулюються главою 71 ЦК України та загальними нормами Цивільного кодексу щодо зобов`язань. Боржник зобов`язаний, як це передбачено ч. 1 ст. 527 ЦК України, виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, у ракурсі установлених фактичних обставин щодо неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, ураховуючи наведені вище правові норми, які регулюють відносини, що виникли між сторонами, суд вважає правомірними вимоги позивача. При цьому, суд перевірив правильність нарахування позивачем усіх складових заборгованості, як то, щодо заборгованості за тілом та процентами за користування кредитом, нарахованими згідно умов договору на дійсну заборгованість відповідача в межах строку кредитування і вважає ці розрахунку вірними, позаяк, вони відповідають вимогам закону. Отже, суд робить висновок, що права позивача порушені відповідачем через невиконання нею умов укладеного кредитного договору та непогашення дійсної заборгованості, а тому вони підлягають захисту у спосіб, що запропонований позивачем, тобто, шляхом стягнення на його користь установленої судом заборгованості, яка у цій справі є підтвердженою належними, допустимим і достовірними доказами, у тому числі й їх сукупністю. Як наслідок, цей позов підлягає до задоволення. Щодо питання розподілу судових витрат За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України із відповідачки на користь позивача належить стягнути 2422,40 грн. судового збору, що становить 100 відсотків задоволених вимог. З цих підстав,

Outcome: approved