Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

ТОВ "Споживчий центр" 29.01.2026 звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 10.07.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 10.07.2023-100002847 шляхом підписання електронним цифровим підписом Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), Заявки на отримання кредиту. Відповідно до умов договору ТОВ "Споживчий центр" надало відповідачу кредит у розмірі 4500,00 грн. строком на 42 дні - до 20.08.2023, зі сплатою відсотків. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, виникла заборгованість, яка станом на дату подання заяви складає 6957,00 грн., що складається з: тіла кредиту 4500,00 грн, процентів 2457,00 грн. Враховуючи викладене, позивач ТОВ "Споживчий центр" просить суд стягнути на його користь з [PERSON] зазначену суму заборгованості за кредитом, а також понесені позивачем судові витрати: 2 662,40 грн на оплату судового збору. Представник позивача в судове засідання не прибув, в поданій на адресу суду позовній заяві просив розглядати справу за відсутності представника ТОВ "Споживчий центр". Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується відстеженням про вручення рекомендованого повідомлення із відміткою «вручено одержувачу». Заяв про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також жодних інших заяв та клопотань від відповідача не надійшло. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, суд розглядає справу за його відсутності. Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши надані докази, суд прийшов наступного висновку. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно зі ст. 1050 та ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 10.07.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 10.07.2023-100002847 шляхом підписання електронним цифровим підписом Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), Заявки на отримання кредиту. Відповідно до умов договору ТОВ "Споживчий центр" надало відповідачу кредит у розмірі 4500,00 грн. строком на 42 дні - до 20.08.2023, зі сплатою відсотків. За умовами Договору, процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2.1% за 1(один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Проценти розраховуються шляхом множення кредиту (залишку кредиту у разі його дострокового часткового повернення) (база розрахунку) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку. У відповідності до п.3.2. Договору, кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до п. 4.1 Договору, кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4149-49XX-XXXX-5526. Згідно з п.6.1 Договору позичальник зобов`язується використати кредит на зазначені в Договорі цілі і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів за користування шляхом внесення в касу кредитора готівкою або перерахування на рахунок Кредитора в такі терміни: а) повернення кредиту, сплата процентів, комісії - не пізніше термінів, вказаних у Заявці, б) неустойка, яка може бути нарахована кредитодавцем за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим Договором - негайно, з моменту пред`явлення кредитодавцем вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. Пунктом 7.7. Договору передбачено, що у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником грошових зобов`язань за Договором Кредитор залишає за собою право нарахування неустойки, розмір якої встановлюється у Заявці, яка невід`ємною частиною даної оферти. Укладення договору підтверджується наявною у матеріалах справи копією заявки на укладення кредитного договору від 10.07.2023, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), які містять електронний підпис відповідача. У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Положеннями статті 12 Закону України"Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З матеріалів справи вбачається, що позичальник [PERSON] під час укладення кредитного договору № 10.07.2023-100002847 пройшов ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку. Зокрема, заявка до кредитного договору підписана відповідачем [PERSON] одноразовим ідентифікатором А284. Частиною дванадцятою статті 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Оскільки, у наявних в матеріалах справи копії заявки відповідача та підтвердження кредитного договору, Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти ), наявні всі істотні умови кредитного договору, зокрема сума кредиту, строк користування кредитом, процентна ставка за користування кредитом, графік платежів, вказана заявка та підтвердження кредитного договору підписані власноручним електронним підписом відповідача, суд вважає, що наявні підстави вважати, що відповідач підписав кредитний договір та був проінформований про всі істотні умови кредитного договору. Станом на дату подання позову, заборгованість відповідача за кредитним договором становить 6957,00 грн., що складається з: тіла кредиту 4500,00 грн, процентів 2457,00 грн., що підтверджено Довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором № 10.07.2023-100002847 від 10.07.2023 уповноваженого співробітника ТОВ "Споживчий центр". Заперечень щодо розрахунку суми заборгованості від відповідача не надійшло. У відповідності до вимог ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, суму отриманих від ТОВ "Споживчий центр" грошових коштів не повернув, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 6957,00 гривень. За таких обставин, позов ТОВ "Споживчий центр" є обґрунтованим та підлягає до задоволення в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору у розмірі 2662, 40 грн.

Outcome: approved