Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

І. Описова частина 1. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 16.09.2010 між сторонами зареєстрований шлюб. У даному шлюбі народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Позивач вказала, що підставою розірвання шлюбу є відсутність між сторонами взаєморозуміння та взаємоповаги, а також наявність частих сварок. Протягом тривалого часу кожен із сторін живе своїм окремим життям та інтересами, сім`я фактично припинила своє існування. Також позивач зазначила, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Проти примирення позивач заперечує. За таких підстав позивач просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 16.09.2010 Косівською сільською радою Чортківського району Тернопільської області України, про що складений актовий запис № 7. 2. Стислий виклад заперечень відповідача Відповідач не скористався наданим ст. 174, 178 ЦПК України правом та відзив із запереченнями проти позову до суду не подав. 3. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі 27.01.2026 відкрите провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначене судове засідання у справі на 23.02.2026 та наданий сторонам строк для подання заяв по суті справи. 4. Процедура та позиції сторін у судовому засіданні 23.02.2026 у судове засідання позивач [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час і місце цього засідання, не з`явилась. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, та просила позов задовольнити повністю. 23.02.2026 у судове засідання відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час і місце цього засідання, не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та не заперечував проти задоволення позову. Частини 1, 4 ст. 206 ЦПК України визначають, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІ. Мотивувальна частина 1. Фактичні обставини, встановлені судом, та докази на їх підтвердження Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 16.09.2010 зареєстрували шлюб, про що Косівською сільською радою Чортківського району Тернопільської області України складений актовий запис № 7. Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « [PERSON] ». Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] сторони є батьками дитини [PERSON] , [INFO] . 2. Норми права, які застосував суд Частина 1 ст. 2 ЦПК України передбачає, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Стаття 24 СК України визначає засади добровільності шлюбу. Відповідно до ч. 1 даної норми закону шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, зокрема і шляхом пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Стаття 112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. 3. Оцінка доказів та мотиви, з яких виходить суд Суд встановив, що 16.09.2010 сторони зареєстрували шлюб. У даному шлюбі народилась дитина. Як на підставу позовних вимог позивач покликалася на відсутність між сторонами взаєморозуміння та взаємоповаги, наявність частих сварок, а також зазначила, що сім`я фактично припинила своє існування. Проти примирення позивач заперечує. Такі обставини повністю визнав у своїй заяві відповідач та не заперечував проти їх існування. ІІІ. Висновки суду щодо заявлених вимог Ураховуючи фактичні взаємини сторін як подружжя, причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя сторін, суд має усі підстави вважати, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам сторін та їхньої неповнолітньої дитини. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. IV. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду з даним позовом позивач сплатила судовий збір у сумі 1331,20 грн, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 31 від 20.01.2026. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору у сумі 665,60 грн, а інші 50 відсотків судового збору у сумі 665,60 грн необхідно повернути позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved