Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

21.07.2025 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулось до Подільського районного суду міста Полтави з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.04.2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір № 496143-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». 12.04.2024 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір № 496143-КС-001 про надання кредиту, на що відповідач прийняла (акцепт) пропозицію (оферту)щодо укладення договору. Також з метою укладення договору ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-0963, на номер телефону [NUMBER] , який було зазначено [PERSON] у своїй анкеті в особистому кабінеті, котрий ним було введено/відправлено. Так, відповідно до умов договору кредиту, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає [PERSON] грошові кошти у розмірі 8000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а відповідач зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правилами про надання грошових коштів у кредит. Так, свої зобов`язання ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» за умовами договору кредиту виконало та надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 8000 грн шляхом перерахування на банківську картку відповідача за № [NUMBER] . Натомість відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором № 496143-КС-001 належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 22.06.2025 року утворилась заборгованість на загальну суму 25800,94 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 8000 грн; суми прострочених платежів по процентах - 16600,94 грн; суми прострочених платежів за комісією - 1200 грн. На підставі вищевикладеного, позивач ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» просив стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 496143-КС-001 від 12.04.2024 року в розмірі 25800,94 грн та судові витрати. Ухвалою Подільського районного суду міста Полтави від 02.09.2025 року відкрито провадження у справі та одночасно витребувано у АТ «Правекс Банк» рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтвердив або спростував факт випуску банківської картки № [NUMBER] (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); виписка про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] за період з 12.04.2024 року (дата видачі кредиту) по 02.08.2024 року (дата закінчення терміну кредитування). 16.09.2025 року на адресу суду надійшов лист від АТ «Правекс Банк», відповідно до якого у [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) не має відкритих рахунків у АТ «ПРАВЕКС БАНК». Ухвалою суду від 22.12.2025 року суд визнав обов`язковою явку представника позивача ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» у судове засідання у цивільній справі за позовною заявою ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором для надання особистих пояснень у судовому засіданні по суті справи. 30.12.2025 року до суду надійщли додаткові пояснення по справі від представника позивача Виноградова Ю. Е. та клопотання про витребування доказів, на підставі чого суд витребував у АТ «Полтава-Банк» письмові докази, а саме: рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтвердив або спростував факт випуску банківської картки № [NUMBER] (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); виписка про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] за період з 12.04.2024 року (дата видачі кредиту) по 02.08.2024 року (дата закінчення терміну кредитування); - інформацію чи надходили на банківську карту № [NUMBER] грошові кошти у розмірі 8000 грн одним платежем у період з 12.04.2024 року по 17.04.2024 року включно. 02.02.2026 на адресу суду від АТ «Полтава-Банк», на виконання ухвали суду, надійшов лист за вих. №035-008/56 від 29.01.2026 року. У судове засідання, призначене на 13.02.2026 року, представник позивача не з`явився, у прохальній частині додаткових пояснень, що надійшли до суду 29.12.2025 року, прохав розгляд справи проводити за його відсутності, на підставі наявних доказів прохав задовольнити позовні вимоги. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. При цьому, у додаткових поясненнях представник позивача фактично підтвердив обставини, викладені у позовній заяві, навівши правове обгрунтування власних доводів із посиланням на судову практику у подібних правовідносинах, констатував належне оформлення договірних відносин з відповідачем. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки не повідомив, неподання відповідачем відзиву на позов, згоду представника позивача на ухвалення заочного рішення, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення у даній справі. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 12.04.2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір № 496143-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Так, позивачем на підтвердження позовних вимог надано Візуальну форму послідовності дій клієнта, відповідно до якої відповідач [PERSON] , через веб-сайт кредитодавця шляхом введення логіну особистого кабінету та паролю ввійшла до особистого кабінету та через інформаційно-телекомунікаційну систему (ІТС) подала заявку на отримання кредиту, де відповідно вказала номер свого поточного (карткового) рахунку. З матеріалів справи вбачається, що з метою укладення договору ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» здійснило перевірку актуального статусу клієнта, розмістило в його особистому кабінеті паспорт споживчого кредиту для ознайомлення та підписання, направило відповідачу через інформаційно-телекомунікаційну систему одноразові ідентифікатори UA-1356 та UA-0963 на номер телефону [NUMBER] для підписання паспорта кредиту та акцептування умов індивідуальної оферти. Індивідуальна оферта з активними посиланнями на істотні умови договору була розміщена в ІТС, після чого, у зв`язку з укладенням договору, Товариством надіслано клієнту підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, а також направлено договір, додатки до нього та правила кредитування на електронну пошту клієнта та розміщено їх в особистому кабінеті Так, істотні умови кредитування відповідача, визначені Пропозицією (офертою) укласти Договір, Прийняттям (акцептом) пропозиції (оферти) укласти договір, Договором № 496143-КС-001 про надання кредиту від 12.04.2024 року, Паспортом споживчого кредиту, де сторони визначили: суму кредиту - 8000 грн; строк кредитування - 113 днів (до 02.08.2024 року); спосіб та строк надання кредиту - безготівковим шляхом, протягом 3 робочих днів; розмір стандартної процентної ставки - в день 2,00000000, фіксована, розмір зниженої процентної ставки - в день 1,15957313, фіксована; розмір комісії за надання кредиту - у розмірі 1200 грн, який нараховується одноразово при видачі кредиту; розмір денної процентної ставки - 0,97 %. Пунктом 3.2.3 Договору визначено, що сторони встановили графік платежів, припускаючи, що позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься знижена процентна ставка. У свою чергу, зобов`язання за умовами договору кредиту ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» виконало в повному обсязі та надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 8000 грн, шляхом перерахування на банківську картку відповідача за № [NUMBER] , що підтверджується довідкою про здійснення переказу грошових коштів, наданою ТОВ «ПРОФІТГІД» відповідно до виконання Договору про надання послуг № ПГ-5 від 04.11.2020 року. Окрім того, відповідно до отриманої судом інформації з АТ «Полтава-Банк» на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) відкрито рахунок № [NUMBER] станом на 23.01.2026 року та картка № [NUMBER] . Зі змісту виписки про рух грошових коштів за період 12.04.2024 року по 02.08.2024 року слідує, що кредитором були виконані умови договору та перераховані відповідачу [PERSON] 12.04.2024 року грошові кошти у розмірі 8000 грн. Натомість відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором № 496143-КС-001 належним чином не виконала, будь-яких дій, спрямованих на погашення заборгованості за кредитом, а також інших витрат відповідно до умов договору, не здійснила, у зв`язку з чим відповідно до Розрахунку заборгованості за кредитом, Довідкою про стан заборгованості, станом на 22.06.2025 року утворилась заборгованість на загальну суму 25800,94 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 8000 грн; суми прострочених платежів по процентах - 16600,94 грн; суми прострочених платежів за комісією - 1200 грн. У силу ст. 526, ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (далі Закон) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до змісту ч. 1-5 ст. 11 Закону, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. За ч. 6 ст. 11 Закону, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. На підставі ч. 8 ст. 11 Закону, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону, електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. За п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ст. 610, ст. 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положеннями статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Доказів виконання умов договору та погашення заборгованості повністю або частково відповідачем до суду не надано. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд,

Outcome: approved