Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Представник [PERSON] [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме належність [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), трудової книжки серія [NUMBER] , титульна сторінка якої не засвідчена печаткою підприємства, яке її заводило. В обґрунтування поданої заяви зазначено, що [PERSON] , є особою з числа тих, хто має право на призначення пенсії за віком. 17.11.2023 року заявник звернулася до територіального органу ПФУ із заявою про призначення пенсії, у зв`язку з настанням пенсійного віку. Звернення заявника опрацьовувалось головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградскій області. За результатами розгляду поданої заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області було прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком від 22.11.2023 року №203950009690. Підставою для відмови стало те, що до мого страхового стажу не було зараховано періоди трудової діяльності згідно з трудовою книжкою серії [NUMBER] , оскільки, на думку органу Пенсійного фонду України, зазначена трудова книжка оформлена з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме: титульна сторінка трудової книжки не засвідчена печаткою організації, яка її оформила. У зв`язку з цим Пенсійний фонд України дійшов висновку про неможливість зарахування відповідних періодів роботи до мого страхового стажу, що, у свою чергу, призвело до відмови в призначенні пенсії за віком через нібито відсутність необхідного страхового стажу. Разом з тим, зазначена трудова книжка фактично належить [PERSON] , містить відомості про її трудову діяльність, заповнена належним чином, записи в ній відповідають реальним обставинам працевлаштування та узгоджуються з іншими доказами трудової діяльності. Виявлені Пенсійним фондом України формальні недоліки в оформленні трудової книжки були допущені роботодавцем під час її оформлення та не можуть позбавляти заявницю права на соціальний захист і пенсійне забезпечення, гарантованого Конституцією України. Оскільки орган Пенсійного фонду України відмовив у зарахуванні трудового стажу та фактично поставив під сумнів належність трудової книжки заявниці, як особі, я позбавлена можливості реалізувати своє право на призначення пенсії в адміністративному порядку. У зв`язку з викладеним, з метою захисту свого порушеного права та усунення перешкод у призначенні пенсії, заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності мені трудової книжки серії [NUMBER] . Встановлення зазначеного факту є необхідним для подальшого зарахування відповідних періодів трудової діяльності до страхового стажу та призначення пенсії за віком. Представник заявника, [PERSON] надав суду заяву, вказавши, що заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Обставини, викладені у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, є обґрунтованими та підтверджуються належними і допустимими доказами, наявними у матеріалах справи. Наявність формального недоліку у вигляді відсутності печатки підприємства на титульній сторінці трудової книжки серія [NUMBER] не спростовує факту належності зазначеної трудової книжки [PERSON] та не може бути підставою для відмови у реалізації її права на пенсійне забезпечення. Встановлення вказаного факту є необхідним для належного оформлення пенсійних прав заявника та відповідає вимогам чинного законодавства. Просить розглянути заяву без його участі та без участі заявника, за наявними у матеріалах справи доказами Представник заінтересованої особи, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, [PERSON] надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи суд приходить висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як передбачено ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1, ч.5, ч.6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, 17.11.2023 року [PERSON] звернулася до територіального органу ПФУ із заявою про призначення пенсії, у зв`язку з настанням пенсійного віку. За результатами розгляду поданої [PERSON] заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області було прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком від 22.11.2023 року № 203950009690. Підставою для відмови стало те, що до її страхового стажу не було зараховано періоди трудової діяльності згідно з трудовою книжкою серії [NUMBER] , оскільки, зазначена трудова книжка оформлена з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме: титульна сторінка трудової книжки не засвідчена печаткою організації, яка її оформила. У зв`язку з цим Пенсійний фонд України дійшов висновку про неможливість зарахування відповідних періодів роботи до страхового стажу [PERSON] , що призвело до відмови в призначенні пенсії за віком через нібито відсутність необхідного страхового стажу. З метою захисту порушеного права та усунення перешкод у призначенні пенсії, [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності мені трудової книжки серії [NUMBER] . Встановлення зазначеного факту є необхідним для подальшого зарахування відповідних періодів трудової діяльності до страхового стажу та призначення пенсії за віком. Відмова у призначенні пенсії за віком мотивована виключно формальними зауваженнями до оформлення трудової книжки, а саме відсутністю відбитку печатки на титульній сторінці трудової книжки, що унеможливлює зарахування відповідних періодів трудової діяльності до страхового стажу. Трудова книжка серії [NUMBER] належить [PERSON] , містить записи про її трудову діяльність, які відповідають дійсності, узгоджуються між собою за хронологією, посадами та періодами роботи. Так, недоліком, який став підставою для прийняття органом Пенсійного фонду України рішення про відмову, є виключно оформлення титульної сторінки трудової книжки (відсутність печатки на титульній сторінці). Саме вказане орган Пенсійного фонду України пов`язує з неможливістю підтвердження періодів роботи та, відповідно, страхового стажу. Інші трудові відомості з трудової діяльності [PERSON] , що занесені до трудової книжки підтверджуються наступними документами: витягом із реєстру застрахованих осіб, довідками за формою ОК-5, ОК-7. На підтвердження належності [PERSON] трудової книжки надано архівну довідку від підприємства «ПРОГРЕСС», що зазначає період з 01.09.1990 р. до 24.12.1991 р. як роки трудової діяльності [PERSON] , що повністю збігається із записами № 9, № 10. Крім того, до підтвердження роботи та записів № 5, № 6 надано архівну довідку про перейменування підприємства та відомості трудової діяльності. На підтвердження роботи та записів у трудовій книжці № 7 та № 8 про період роботи на підприємстві «АГРО» з 01.06.1988 р. по 30.08.1990 р. Встановлення факту належності трудової книжки заявнику є необхідним для реалізації права на пенсійне забезпечення. Оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, а можливість внести зміни в документи в позасудовому порядку не можливо, вказаний факт підлягає встановленню в судовому порядку. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України: суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 2 ст.315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення Відповідно до ч.4 ст.294 ЦПК України: справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. За ст.293 ЦПК України: окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п. 12 вказаної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved