Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

15 січня 2026 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 08 червня 2024 року сторони уклали електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1406-1616 шляхом заповнення [PERSON] на веб-сайті https://creditcasa.com.ua заявки на видачу кредиту. Відповідно до умов договору відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 2000,00 грн., строк кредитування 365 днів, базовий період 21 день, комісія за видачу кредиту-15,00 %, пільгова % ставка -0,01 % в день, знижена % ставка 1,45% в день; стандартна % ставка 1,45 % в день. Базовий період - проміжки часу впродовж строку дії Договору, в останні дні яких у Позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування Кредитом. Кількість днів у Базовому періоді вказана у розділі і визначена Сторонами на підставі пропозиції Кредитодавця, сформованої із урахуванням побажань Позичальника, наданих в процесі звернення щодо отримання Кредиту через веб-сайт Кредитодавця. Окрім того, додатковою угодою №1 від 18.06.2024 до договору про відкриття кредитнох лінії №1406-1616 від 08.06.2024 сторони домовилися про надання додаткових коштів у кредит у сумі 2000 грн. Однак відповідач належним чином не виконала своїх зобов`язань щодо погашення кредиту та процентів, а тому станом на 26.11.2025 утворилась заборгованість у розмірі 25760,00 гривень. Разом з тим кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими процентами у сумі 5760,00 гривень за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 2000,00 гривень. Просить стягнути з відповідача не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, а саме: 20000 грн., з яких: - прострочена заборгованість за кредитом 4000,00 грн; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами 16000,00 грн. та судові витрати у розмірі 2662,40 грн. В судове засідання сторони не з`явились, представник позивача просив справу розглянути без участі представника. Відповідач надала заяву в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнає, заперечує проти стягнення з неї в повному обсязі витрат на правову допомогу. Згідно ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши заяви по суті справи, надані сторонами докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив такі факти, відповідні їм правовідносини та прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 08 червня 2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1406-1616, за яким відповідач отримала кредит у сумі 2000 грн. на строк 365 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику, базовий період 21 день, пільгова % ставка -0,01 % в день, знижена % ставка 1,45% в день; стандартна % ставка 1,45 % в день (а.с. 12-21). На офіційному веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (https://creditcasa.com.ua) у вільному доступі для всіх клієнтів останнього розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: договір кредиту (примірний договір на момент укладення); правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення договору); згода на обробку персональних даних; публічна інформація; положення про конфіденційність. Крім того, на веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг. Вказаний кредитний договір відповідачем [PERSON] укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи веб-сайту ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (https://creditcasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (кредитодавця), в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Окрім того, 08 червня 2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] була укладена Додаткова угода до Договору про відкриття кредитної лінії №1406-1616 про надання у кредит додаткових коштів у сумі 2000,00 грн, де сума кредиту, яка була надана позичальнику за договором та неповернута на момент укладання цієї додаткової угоди становить 2000 грн, сума нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом 2,20 грн, сума нарахованої та несплаченої комісії за видачу кредиту - 300,00 грн (п.1, 2.1), з урахуванням продовження строку кредитування/строку дії договору згідно умов додаткової угоди, строк кредитування становить 375 днів (п.2.5), дата надання/видачі додаткових грошових коштів у кредит 18.06.2024 (п.2.2), орієнтовна реальна річна процентна ставка за час з моменту укладання цієї додаткової угоди до моменту закінчення строку кредитування 14893,28 %, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту за час з моменту укладення цієї додаткової угоди до моменту закінчення строку кредитування несплачених процентів та несплаченої комісії 25472,00 грн (п.3), денна процента ставка на дату укладення цієї додаткової угоди становить - 1,47% (п.4). Отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів у розмірі 4000,00 грн. підтверджено договором про відкриття кредитної лінії № 1406-1616 від 18.06.2024, який підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А6558 (а.с. 12-21); додатковою угодою до Договору про відкриття кредитної лінії №1406-1616 про надання у кредит додаткових коштів у сумі 2000,00 грн який підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А9775 (а.с.33 на звороті-34); квитанціями про видачу кредитних коштів за договором 1406-1616 на загальну суму 4 000 грн. (а.с.31-32); довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування суми кредиту № 1406-1616 від 08.06.2024 (а.с. 36); розрахунком заборгованості за кредитним договором, згідно якого станом на 26.11.2025 загальна заборгованість [PERSON] внаслідок неналежного виконання умов договору становить 25760,00 грн., що складається з: 4000 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 21460,00 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами (а.с. 37-43). В позовній заяві представник позивача вказує. що ними було прийнято рішення про можливість застосування до відповідача програми лояльності, а саме часткового списання заборгованості за нарахованими процентами в сумі 5760,00 грн. за умови погашення відповідачем решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 20000,00 грн. Згідно з матеріалами справи, позивач є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, має право на здійснення таких видів економічної діяльності, як 64.92 Інші види кредитування (основний) (а.с. 47). Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідач використав кредитні кошти, однак, умов договору не виконав і не погасив борг. Правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47 49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію». У відповідності до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Стаття 207 ЦК України вказує, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (в т.ч. електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Пункт 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 612 ч. 1 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк. Частиною 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем/ у строк та в порядку, встановлені договором. Частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до правових висновків, викладених у Постанові Верховного Суду від 12.01.2021 року у справі № 524/5556/19, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, згідно якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування», у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, відповідає умовам договору та відповідачем не спростований. Виходячи з викладеного вище, враховуючи неналежне виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором № 1406-1616 від 08 червня 2024 року, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Позивачем під час подання позовної заяви було сплачено судовий збір в сумі 2662,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 1281 від 08 січня 2026 року. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача. У зв`язку із визнанням позову відповідачем та відповідно до ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», слід повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved