Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

адвокат Гриньо М.І. в інтересах [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області, просив визнати право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, що на [ADDRESS] , зокрема 3/5 частки за [PERSON] та по 1/5 частки за [PERSON] і [PERSON] . Позов мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована у вищеозначеному будинку разом з чоловіком [PERSON] [INFO] , сином [PERSON] [INFO] та матір`ю [PERSON] , [INFO] , [INFO] померла [PERSON] , разом з нею на день смерті були зареєстровані і проживали зять [PERSON] [INFO] та онук [PERSON] [INFO] . 22 травня 2022 року позивачка [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавців, в тому числі із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, що на [ADDRESS] , однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на зазначений будинок нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. При підготовці документів для подання заяви про визнання права власності на спадкове майно до суду, з`ясувалося, що житловий будинок на [ADDRESS] має статус «колгоспний двір», головою якого була [PERSON] 1933р.н., а членами цього двору були [PERSON] , 1964р.н., [PERSON] , 1987р.н., [PERSON] , 1989р.н. та [PERSON] , 1964р.н., яківиходячи із принципу рівності часток у майні колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року, кожен володіли часткою у розмірі по 1/5 у такому майні. Оскільки [PERSON] (голова двору) померла, і спадщину після її смерті прийняла [PERSON] , її частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за вищевказаною адресою належить їй як спадкоємцю. Відповідна частка в майні колгоспного двору переходить до [PERSON] й після смерті [PERSON] , спадщину після смерті якої, вона теж прийняла. Таким чином, з урахуванням своєї части і часток померлих [PERSON] та [PERSON] , просив визнати за позивачкою [PERSON] право власності на 3/5 частки спірного житлового будинку, а за [PERSON] та [PERSON] по 1/5 частки цього будинку. Представник позивачів - адвокат Гриньо М.І. у заяві від 10 лютого 2026 року вимоги підтримав, просив про розгляд справи за його відсутності та за відсутності його довірителів. Представник Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, міський голова Черевичник І.І. у клопотанні від 27 січня 2026 року просив про розгляд справи за відсутності представника, при вирішенні спору покладається на розсуд суду. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами статті 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Відповідно до частини першої статті 81ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно норм глави 84 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За положеннями статей 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно статті 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами статей 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свої власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Як роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Судом встановлено, що 0[INFO] у віці 57 років померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 04 листопада 2021 року. Із копій свідоцтв про шлюб серія [NUMBER] від 04 жовтня 1986 року та серія [NUMBER] від 25 травня 2012 року, свідоцтв про народження серія [NUMBER] від 17 січня 2025 року та серія [NUMBER] від 17 січня 2025 року убачається, що померла була дружиною [PERSON] та матір`ю [PERSON] і [PERSON] . Відповідно до довідки виданої Комарнівською міською радою Львівського району Львівської області від № 103 від 14 серпня 2025 року, померла до дня своєї смерті була зареєстрована на [ADDRESS] , на день смерті разом із нею були зареєстровані чоловік - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , мати - [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0, 6994 га, яка розташована на території Новосільського старостинського округу Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 12 травня 2022 року державним нотаріусом Городоцької державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] заведено спадкову справу № 96/2022, що підтверджується витягом із Спадкового реєстру № 82256052 від 19 серпня 2025 року. 29 січня 2025 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку, після смерті матері - [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 22 листопада 2021 року. [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що убачається із копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 18 квітня 1964 року та копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 04 жовтня 1986 року. Відповідно до довідки виданої Комарнівською міською радою Львівського району Львівської області від № 102 від 14 серпня 2025 року померла до дня своєї смерті була зареєстрована на [ADDRESS] . На день смерті разом із нею були зареєстровані зять - [PERSON] , [INFO] та онук - [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0, 7543 га, яка розташована на території Новосільського старостинського округу Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 12 травня 2022 року державним нотаріусом Городоцької державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] заведено спадкову справу № 97/2022, що підтверджується витягом із Спадкового реєстру № 82256082 від 19 серпня 2025 року. 29 січня 2025 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом за правом представлення після своєї матері, [PERSON] , на вищевказану земельну ділянку, після смерті бабусі - [PERSON] . 22 травня 2022 року [PERSON] , звернулася в Городоцьку державну нотаріальну контору Львівської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , що належав бабусі [PERSON] , оскільки є спадкоємицею за правом представлення згідно статті 1266 ЦК України і спадкує частку, яка належала за законом її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Постановою нотаріуса № 242/02-31 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , через відсутність правовстановлюючого документу на будинок. Позивачці роз`яснено право на звернення до суду із позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Водночас, як убачається із матеріалів справи житловий будинок на [ADDRESS] має статус «колгоспний двір», що підтверджується копіями погосподарських книг за період 1986-1995 роки. Відповідно до вищевказаних книг, станом на 15 квітня 1991 року головою колгоспного двору була померла [PERSON] , а членами цього двору були померла дочка - [PERSON] , 1964р.н., онука - [PERSON] , 1987р.н., онук - [PERSON] , 1989р.н., та зять - [PERSON] , 1964р.н. Згідно довідки виданої Комарнівською міською радаю Львівського району Львівської області № 104 від 14 серпня 2025 року, [PERSON] була забудовником житлового будинку [ADDRESS] . Той факт, що право власності на вищевказаний житловий будинок не було зареєстровано підтверджується довідкою Самбірського міжміського бюро технічної інвентаризації № 919 від 09 травня 2025 року та довідкою виданою КП «Городоцьке БТІ» № 76/1 від 19 серпня 2025 року. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22 травня 2025 року, відомості щодо права власності на житловий будинок [ADDRESS] відсутні. Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму ВСУ від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. До таких членів двору відносилися померла, [PERSON] , померла дочка [PERSON] та позивачі [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] , а тому, виходячи із принципу рівності часток у майні колгоспного двору, кожен із вказаних осіб володіли, станом на 15 квітня 1991 року, часткою у розмірі по 1/5 у такому майні. Оскільки [PERSON] (голова двору) померла, і спадщину після її смерті прийняла [PERSON] , її частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за вищевказаною адресою належить їй як спадкоємцю. Відповідна частка в майні колгоспного двору переходить до [PERSON] також і після смерті [PERSON] , спадщину після смерті якої, вона теж прийняла. Позивачі [PERSON] та [PERSON] на частки у майні колгоспного двору, які належали [PERSON] та [PERSON] - не претендують. Таким чином, з урахуванням своєї части і часток померлих [PERSON] та [PERSON] , позивачці [PERSON] належить 3/5 частки житлового будинку [ADDRESS] , а [PERSON] та [PERSON] по 1/5 частки цього житлового будинку. Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР 1963 року (в редакції, що діяла до 1991) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Відповідно до вимог статей 120, 123, 563 ЦК України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, а у разі смерті члена колгоспного двору спадщина в майні двору не відкривалася до смерті останнього члена колгоспного двору, а майно залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів не залишається, до майна двору застосовуються правила розділу «Спадкове право» ЦК України в редакції 1963 року. Згідно частини другої статті 123 ЦК УРСР 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1226 ЦК України встановлено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна (частина друга статті 1299 ЦК України). Відповідно до підпунктів 4.15, 4.18 пункту 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджено наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про спадщину на майно, яке підлягає реєстрації проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони та арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Таким чином, житловий будинок [ADDRESS] , мав статус «колгоспного двору», голова якого і один із членів колгоспного двору померли, а [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є останніми членам «колгоспного двору» і не втратили частку в майні цього двору, а [PERSON] , є також спадкоємицею частки в майні цього двору після смерті [PERSON] та [PERSON] , а оскільки в інший спосіб реєстрація права [PERSON] на майно колгоспного двору через реєстраційні органи чинним законодавством не передбачена, є підстави до визнання за позивачами права власності на вищезазначений житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами у відповідних частках.

Outcome: approved