Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» (адреса: 49001, м. Дніпро, пров. Ушинського, 1, офіс 105) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] (зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ) про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 27.10.2021 між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та [PERSON] було укладено Заява-Договір TDВ.2021.0007.30710 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, який складається з публічної частини договору, яким є Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank з додатками, розміщений у місці інформування Клієнта та на сайті АТ «МЕГАБАНК»: www.megabank.ua та в мережі інтернет www.todobank.com, та індивідуальної частини, якою є вказана Заява Договір. 03.09.2024 року відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024 року, між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» (Новий кредитор) був укладений Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги. Отже, новий кредитор ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» набуло право вимоги до боржників за основними договорами, в тому числі і за кредитним договором TDВ.2021.0007.30710 від 27.10.2021, відповідно до якого боржником є [PERSON] 27 грудня 2024 року ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» уклало з ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» договір №1/12 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» набуло право вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості боржників за основними договорами. Відповідач належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не здійснював, станом на 03.09.2024 заборгованість відповідача за кредитним договором TDВ.2021.0007.30710 від 27.10.2021 становить 19 697,10 грн., з яких заборгованість за кредитом 7 936,28 грн., заборгованість за відсотками 11 760,82 грн. Позивач зазначає, що всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС», а в подальшому ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ», права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо AT «МЕГАБАНК» станом на день відступлення права вимоги 03.09.2024 року. У свою чергу, ні ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС», ні ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» не здійснювало жодних додаткових нарахувань, умови Кредитного договору в односторонньому порядку не змінювало. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 19 697,10 грн., судовий збір в розмірі 2 422,40 грн., та витрати на оплату професійної правничої допомоги в сумі 11 200 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 жовтня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 13.11.2025 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву позивача в якій зазначає, що ухвалою Господарського суду Черкаської області від 27.07.2023 року відкрито провадження у справі № 925/704/23 про неплатоспроможність [PERSON] і введено процедуру реструктуризації боргів боржника, керуючим реструктуризації призначено арбітражного керуючого Гуріна Р.А. Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 12.12.2024 року у справі № 925/704/23 задоволено повністю клопотання керуючого реструктуризацією, арбітражного керуючого Гуріна Р.А від 28.10.2024 року. Затверджено план реструктуризації боргів боржника фізичної особи [PERSON] . В описовій частині ухвали зазначено, що 17.10.2023 року ухвалою суду затверджено реєстр вимог кредиторів боржника, визнано вимоги АТ «Укрсиббанк» у загальній сумі 8 866,97 грн; АТ «Універсал банк» у загальній сумі 43 615,46 грн; відмовлено у задоволенні вимог АТ «Мегабанк» на суму 18 049,39 грн, АТ «Правекс банк» на суму 133 414,39 грн; АТ «Акцент банк» на суму 26 557,70 грн; АТ «Сенс банк» на суму 74 141,88 грн. 29.05.2024 року постановою Північного апеляційного господарського суду ухвалу суду першої інстанції від 17.10.2023 року в частині відмови у задоволенні вимог АТ «Мегабанк» та АТ «Правекс Банк» до боржника скасовано і прийнято в цій частині нове рішення, яким визнано кредиторами АТ «Мегабанк» на суму 18 049,39 грн, АТ «Правекс Банк» на суму 133 414,39 грн. 30.10.2024 року ухвалою суду відмовлено у задоволенні заяви від 12.09.2024 року АТ «Мегабанк» про заміну первісного кредитора його правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг фінанс». Ним виконується план реструктуризації боргу, а тому просив в позові позивачу відмовити. Протокольною ухвалою суду від 01.12.2025 та від 20.01.2026 року визнано обов`язкову явку позивача в судове засідання. 16.02.2025 року через електронну пошту надійшло клопотання від представника позивача в якому зазначено, що адвокатським об`єднанням «АЛЬЯНС ДЛС» не передбачається участь позивача або його представника у судових спорах щодо стягнення заборгованості за кредитним договором. У зв`язку з чим, просили справу розглядати за відсутності позивача чи його представника. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити позивачу у задоволенні його вимог з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву позивача. Заслухавши думку відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Судом установлено, що 27.10.2021 між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та [PERSON] було укладено Заява-Договір TDВ.2021.0007.30710 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, який складається з публічної частини договору, яким є Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank з додатками, розміщений у місці інформування Клієнта та на сайті АТ «МЕГАБАНК»: www.megabank.ua та в мережі інтернет www.todobank.com, та індивідуальної частини, якою є вказана Заява Договір. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. З урахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про укладеність вищевказаного кредитного договору між відповідачем та АТ «Мегабанк». Позивач зазначає, що 03.09.2024 року, відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024 року, між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» (Новий кредитор) був укладений Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги. В той же час, ухвалою Господарського суду Черкаської області від 12.12.2024 року у справі № 925/704/23, повністю задоволено клопотання керуючого реструктуризацією, арбітражного керуючого Гуріна Р.А від 28.10.2024 року та затверджено план реструктуризації боргів боржника фізичної особи [PERSON] . В описовій частині ухвали зазначено, що 17.10.2023 року ухвалою суду затверджено реєстр вимог кредиторів боржника, визнано вимоги АТ «Укрсиббанк» у загальній сумі 8 866,97 грн; АТ «Універсал банк» у загальній сумі 43 615,46 грн; відмовлено у задоволенні вимог АТ «Мегабанк» на суму 18 049,39 грн, АТ «Правекс банк» на суму 133 414,39 грн; АТ «Акцент банк» на суму 26 557,70 грн; АТ «Сенс банк» на суму 74 141,88 грн. 29.05.2024 року постановою Північного апеляційного господарського суду ухвалу суду першої інстанції від 17.10.2023 року в частині відмови у задоволенні вимог АТ «Мегабанк» та АТ «Правекс Банк» до боржника скасовано і прийнято в цій частині нове рішення, яким визнано кредиторами АТ «Мегабанк» на суму 18 049,39 грн, АТ «Правекс Банк» на суму 133 414,39 грн. 30.10.2024 року ухвалою суду відмовлено у задоволенні заяви від 12.09.2024 року АТ «Мегабанк» про заміну первісного кредитора його правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг фінанс». Статтею 512 ЦК України передбачено можливість зміни кредитора у зобов`язанні, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ст. 1077 ЦК України). Враховуючи, що ухвалою Господарського суду від 12.09.2024 року відмовлено у задоволенні заяви від 12.09.2024 року АТ «Мегабанк» про заміну первісного кредитора його правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг фінанс», тому і новий кредитор ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» не набуло право вимоги до боржника за кредитним договором TDВ.2021.0007.30710 від 27.10.2021, відповідно до якого боржником є [PERSON] . Інших доказів, які б спростували посилання відповідача на ухвалу суду, позивачем не надано. Крім того, судом також установлено, що ухвалою Господарського суду Черкаської області від 12.12.2024 року у справі № 925/704/23, задоволено клопотання керуючого реструктуризацією, арбітражного керуючого Гуріна Р.А від 28.10.2024 року та затверджено план реструктуризації боргів боржника фізичної особи [PERSON] , в тому числі і вимоги АТ «Мегабанк» на суму 18 049,39 грн. Відповідачем до суду в якості доказів надано платіжні інструкції про сплату щомісячних платежів [PERSON] на користь АТ «Мегабанк», де призначення платежу зазначено: погашення кредиторських вимог по справі № 925/704/23 згідно ухвали господарського суду Черкаської області від 12.12.2024 року. Тобто відповідачем виконується, згідно розділу 5 план реструктуризації боргів боржника на користь АТ «Мегабанк». Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що постільки позивач не набув права вимоги до [PERSON] , позивачем не спростовані докази, надані відповідачем по справі, тому позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: dismissed