Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

АТ «АКЦЕНТ-БАНК» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог АТ «АКЦЕНТ-БАНК» зазначає, що на підставі підписаної заяви № б/н від 22.02.2024 відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета - Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, Заявою про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, а також Паспортом споживчого кредиту складає між нею та Банком кредитний договір, що підтверджується підписами у вказаних документах. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі та надав відповідачці кредит у встановленому договором розмірі. В порушення норм закону та умов договору [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим має перед Банком заборгованість у розмірі 37 372,65 гривень, яка складається з такого: заборгованість за поточним тілом кредиту 22 713,60 гривень, заборгованість за нарахованими відсотками 13 509,05 гривень, заборгованість за пенею 1 150,00 гривень. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідачки на користь АТ «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість у розмірі 37 372,65 гривень за кредитним договором № б/н від 22.02.2024 та судові витрати в сумі 2 422,40 гривень. Ухвалою суду від 15.12.2025 позов залишений без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків. У встановлений судом строк недоліки позову усунуті. 22.12.2025 ухвалою Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив у разі неявки відповідача ухвалити рішення на підставі наявних доказів та розглянути справу за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, не надала суду заяв з повідомленням причин неявки або з проханням відкласти розгляд справи. Представник відповідачки адвокат Тальчук П.І. в судовому засіданні підтримала поданий раніше відзив на позов, в якому просила повністю відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки на думку сторони відповідачки наявний в матеріалах справи Паспорт споживчого кредиту є лише довідкою для споживача про умови кредитування, що носить виключно інформативний характер, та не підтверджує домовленості сторін на укладення кредитного договору на вказаних в ньому умовах. Також вважає некоректними та неузгодженими між собою подані позивачем розрахунки заборгованості, які в свою чергу не підтверджені первинними бухгалтерськими документами, а вимоги щодо сплати штрафу такими, що порушують законодавчо встановлену заборону на стягнення грошових санкцій такого виду в період воєнного стану. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві та відзиві на позовну заяву, заслухавши пояснення представника відповідачки, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції станом на дату укладення договору, далі Закон № 675-VIII) визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.ч. 4, 6 ст. 11 Закону № 675-VIII). В силу ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону № 675-VIII). Судом встановлено, що 22.02.2024 [PERSON] заповнила та шляхом проставлення цифрового власноручного підпису (на екрані телефону/термінала) підписала Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «АКЦЕНТ-БАНК», Заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, а також шляхом використання електронного підпису Паспорт споживчого кредиту. Підписавши в такий спосіб вказані документи, відповідачка погодилась, що вони становлять між нею та Банком договір, на підставі якого їй відкривається поточний рахунок та встановлюється кредитний ліміт. Необхідно відмітити, що без здійснення вказаних дій позичальником кредитний договір не був би укладений сторонами, тому цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі [PERSON] . Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21). За таких обставин, суд вважає, що підписанням Заяви № б/н від 22.02.2024 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, Заяви про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком та Паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «Вигода», відповідачка погодилась з істотними умовами кредитування, порядком повернення кредиту та розміром відсотків за користування кредитними коштами. Доказів на спростування підписання [PERSON] заяв та паспорту споживчого кредиту стороною відповідачки до суду не надано. Також не заявлено клопотань про їх витребування у разі наявності складнощів. Отже, посилання представника [PERSON] на неукладеність угоди судом не приймаються з викладених вище підстав. До того ж, заперечуючи факт отримання коштів, сторона відповідачки, виходячи із засад змагальності, не надала доказів на спростування того, що [PERSON] не отримувала та не користувалась кредитом. Натомість позивачем крім розрахунку заборгованості надано і виписку по картці відповідачки разом з довідкою які саме картки їй видавались. Відповідно до частин 1, 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Однак, визначаючи розмір заборгованості [PERSON] перед позивачем, суд з аналізу умов кредитного договору, норм законодавства та перевірки розрахунку заборгованості доходить таких висновків. АТ «АКЦЕНТ-БАНК» свої зобов`язання виконало в повному обсязі та в обумовлені в договорі терміни. В порушення норм закону та умов договору [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим за розрахунками позивача має перед Банком заборгованість у розмірі 37 372,65 гривень, яка складається з такого: заборгованість за поточним тілом кредиту 22 713,60 гривень, заборгованість за нарахованими відсотками 13 509,05 гривень, заборгованість за пенею 1 150,00 гривень. Враховуючи те, що відповідачка отримала від позивача грошові кошти (кредит), які в добровільному порядку не повернула, а також те, що у Заяві про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком та Паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «Вигода» міститься інформація про істотні умови кредитування, зокрема, стосовно розміру відсотків за користування кредитними коштами, строку кредитування та порядку повернення кредиту, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Разом з тим, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача кредитну заборгованість у розмірі 36 222,65 гривень, що складається з такого : заборгованість за поточним тілом кредиту 22 713,60 гривень, заборгованість за нарахованими відсотками 13 509,05 гривень. Що стосується позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 1 150,00 гривень, то суд зазначає таке. Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", в Україні введений воєнний стан, який наразі триває, в частині стягнення 1 150,00 гривень пені необхідно відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено судовий збір у сумі 2 422,40 грн. Будь-яких заяв, клопотань про стягнення з відповідачки інших судових витрат позивачем не заявлено. Враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню у сумі 36 222,65 гривень, що складає 96,9% від загальної суми заявлених позивачем вимог, суд стягує з відповідачки на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» судовий збір у сумі 2 347,30 гривень.

Outcome: partial