Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

17 грудня 2025 року до Самарського районного суду міста Дніпра надійшла позовна заява ТОВ «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 01.04.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем [PERSON] був укладений Кредитний договір (оферти) №01.04.2025-100000115, згідно якого останній отримав кредит в сумі 5000,00 грн. строком на 189 дні зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплаті відсотків належним чином не виконав, має заборгованість, яка станом на 17.12.2025 становить 15900,00 грн. з яких: 5000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту; 7350,00 грн. заборгованість по процентам, 350 грн.- комісії пов`язаної з наданням кредиту, 2500,00 грн неустойка. На підставі викладеного, позивач ТОВ «Споживчий центр» просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за Кредитним договором (оферти) №01.04.2025-100000115 від 01.04.2025 в розмірі 15900,00 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила розгляд справи здійснювати за її відсутності, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим. Суд вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 01.04.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем [PERSON] був укладений Кредитний договір (оферти) №01.04.2025-100000115, згідно якого останній отримав кредит в сумі 5000 грн. строком на 189 дні зі сплатою відсотків за користування кредитом. Заборгованість [PERSON] станом на 17.12.2025 становить 15900 грн. з яких: 5000 грн. заборгованість по тілу кредиту; 7350 грн. заборгованість по процентам, 350 грн.- комісії пов`язаної з наданням кредиту, 2500,00 грн неустойка. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина 1ст.612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1ст.1048, ч.2 ст.1056-1 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором та визначається залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами було укладено кредитний договір, який підписано ідентифікатором. Оскільки, відповідач своєчасно та належним чином свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом не виконав, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч.1ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, враховуючи положення ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідача.

Outcome: approved