Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

І. СУТЬ СПРАВИ 11.12.2025 АТ «Таскомбанк» звернулось до Черняхівського районного суду Житомирської області з позовною заявою, за змістом якої просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за заявою договором №002/25258612-VR від 12.03.2024 в розмірі 80488,16 грн. В обґрунтування позову АТ «Таскомбанк» зазначає, що 12.03.2024 між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] підписали Заяву-договір №002/25258612-VR про комплексне банківське обслуговування. Відповідно до вказаного договору АТ «Таскомбанк» надає позичальнику грошові кошти на наступних умовах: встановлена сума кредитного ліміту - 50 000 грн., типа кредиту - кредитна лінія, строком на 12 місяців з пролонгацією, зі сплатою відсотків за користування кредитом 83,00%. Заява - договір оформлена (заповнена та підписана) у двох примірниках, по одному для клієнта та для AT «Таскомбанк» та є документом, що підтверджує відкриття поточного рахунку № [NUMBER] , операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів. Свої зобов`язання [PERSON] належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 02.09.2025 має заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 80488,16грн., яка складається з наступного: 50000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 30488,16грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. З вказаних підстав, представник позивача просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в примусовому порядку. ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 11.12.2025 справа передана на розгляд судді Збаражському О.М. На виконання вимог ч. 6 ст.187 ЦПК України, судом 18.12.2025 отримано відомості про адресу реєстрації відповідача [PERSON] 22.12.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановив проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання призначив 22.01.2026. Ухвалою від 22.01.2026 занесеною до протоколу судового засідання, розгляд справи відкладено на 19.02.2026. 19.02.2026 сторони в судове засідання не прибули, про розгляд справи повідомлялись встановленим порядком. Відповідач [PERSON] повторно не прибула у судове засідання, причини неявки суду не повідомила, правом на подання відзиву на позов не скористалась, про день та час розгляду справи повідомлялась встановленим порядком (а.с.109, 113). У постанові від 14.03.2021 у справі №911/3142/19 Верховний Суд сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Крім того, відповідач повідомлялсь про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Судової влади України, що було оприлюднено 22.01.2026. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки явка відповідача судом не визнавалась обов`язковою, участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 19.02.2026 в судовому засіданні складено вступну та резолютивну частини рішення. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 12.03.2024 АТ «Таскомбанк» та [PERSON] уклали Заяву-договір про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №002/25258612-VR (а.с.6-13). Згідно з умовами вищезазначеної Заяви-договору, підписавши договір позичальник акцептував Публічну пропозицію AT «Таскомбанк», яка розміщена на веб-сайті банку: www.tascombank.com.ua, на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб і беззастережно приєднався до умов Договору; погодився з тим, що розмір та строк дії, процентна ставка, розмір ліміту, розмір мінімального платежу та інші умови щодо банківської кредитної картки та кредиту, що надаються у зв`язку із обраним Пакетом послуг, кредитним продуктом приєднанням до договору шляхом підписання цієї Заяви-договору, встановлюється відповідно до умов договору та залежить від типу обраного ним Пакету послуг кредитного продукту. Відповідно до 8.1.4. Правил банк відкриває кредитну лінію на умовах, визначених договором та тарифами. Ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно. Заява - договір є документом, що підтверджує відкриття поточного рахунку № [NUMBER] , операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів. Порядок повернення заборгованості за кредитною лінією щомісяця до останнього дня місяця, наступного за звітним, у розмірі 5% від суми заборгованості (не менше 100 грн., але не більше залишку заборгованості). Відповідно до п. 8.1.13. Правил клієнт сплачує банку проценти за користування кредитною лінією та/або недозволеним овердрафтом за ставками, які зазначені в тарифах. Проценти за користування кредитною лінією та/або недозволеним овердрафтом нараховуються банком у валюті поточного рахунку з використанням платіжної картки щоденно, на суму використаних коштів станом на кінець кожного дня виходячи з кількості днів в періоді нарахування факт/факт), з урахуванням пільгового періоду (якщо такий передбачений Тарифом за Продуктом). Строк дії кредитного ліміту становить 12 місяців, при цьому після закінчення зазначеного періоду строк дії кредитного ліміту автоматично пролонгується на такий же строк. Відповідно до виписки по особовому рахунку кредитного договору №002/25258612-VR, клієнт [PERSON] за період з 12.03.2024 по 02.09.2025, рахунок [NUMBER] , [PERSON] фактично користувалась кредитними коштами, частково погашала заборгованість (а.с.18-89). За розрахунком позивача заборгованість за кредитним договором №002/25258612-VR, від 12.03.2024, станом на 02.09.2025, становить 80488,16грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 50000,00грн. та заборгованості за відсотками в розмірі 30488,16 грн.(а.с.14-17). ІV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ, МОТИВИ та ОЦІНКА СУДУ. Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У відповідності до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Нормами ч.2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до вимог ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Суд ухвалюючи рішення враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів сторін), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29). Судом встановлено, що АТ «Таскомбанк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, що підтверджується випискою по особовим рахункам кредитного договору №002/25258612-VR від 12.03.2024. Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності укладеного договору, такий не визнаний недійсним, доказів того, що наведені умови договору, його форма і порядок укладення суперечать волевиявленню позичальника, було обмеженим і не відповідало його внутрішній волі. Викладені істотні умови, права і обов`язки сторін, зокрема, способи та терміни погашення кредиту погоджені сторонами, про що свідчить їх підписання ними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки під час розгляду справи судом достовірно встановлено, що відповідач порушив умови договору, не повернув вчасно надані йому кредитні кошти, що призвело до виникнення заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує вимоги ст. 141 ЦПК України, та стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved