Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, 24.04.2024 між ТОВ "МАКС КРЕДИТ" та відповідачем було укладено договір кредитної лінії № 00-9739231, згідно якого відповідач отримав кредит, у вигляді кредитного ліміту, у розмірі 6000 грн., тип процентної ставки фіксована, стандартна процентна ставка складає 1,47% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, знижена процентна ставка складає 1% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, строком до 19.04.2025 на споживчі цілі. Орієнтовна загальна вартість кредиту 38352грн. 25.11.2024 ТОВ "МАКС КРЕДИТ" та ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" уклали Договір факторингу № 25112024-МК/Ейс, у відповідності до умов якого ТОВ "МАКС КРЕДИТ" передає (відступає) ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК "ЕЙС» приймає належні ТОВ "МАКС КРЕДИТ" права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі й за договором споживчого кредиту № 00-9739231, укладеним між ТОВ "МАКС КРЕДИТ" та відповідачем . Всупереч умов Договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість, у розмірі 24328,20 грн., яка складається з: 6600 грн. заборгованості по кредиту, 17728,20 грн. заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом, яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте в позовній заяві міститься клопотання позивача про розгляд справи відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, шляхом направлення їй судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, які повернулись на адресу суду без вручення, з відміткою "адресат відсутній", причини неявки суду невідомі. Відзиву на позов та доказів на спростування доводів позивача до суду не надала. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час і місце судового засідання, без поважних причин або без повідомлення причин та якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, заяву позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи і вирішення справи на підставі наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.04.2024 між ТОВ "МАКС КРЕДИТ" та відповідачем було укладено договір кредитної лінії № 00-9739231, згідно якого відповідач отримала кредит, у вигляді кредитного ліміту, у розмірі 6000 грн., тип процентної ставки фіксована, стандартна процентна ставка складає 1,47% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, знижена процентна ставка складає 1% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, строком до 19.04.2025 на споживчі цілі. Орієнтовна загальна вартість кредиту 38352грн. За інформацією ТОВ «Платежі онлайн» від 18.12.2024 сума кредиту у розмірі 6000грн. згідно п. 2.8 договору перерахована 24.04.2024 року о 17:21:59 відповідачу на картку «Приватбанк» на рахунок [NUMBER] . 25.11.2024 ТОВ "МАКС КРЕДИТ" та ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" уклали Договір факторингу № 25112024-МК/Ейс, у відповідності до умов якого ТОВ "МАКС КРЕДИТ" передає (відступає) ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК "ЕЙС» приймає належні ТОВ "МАКС КРЕДИТ" права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі й за договором споживчого кредиту № 00-9739231, укладеним між ТОВ "МАКС КРЕДИТ" та відповідачем . Відповідно до Акту приймання-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 25112024-МК/Ейс, до позивача перейшло право вимоги до боржників, в тому числі й за договором споживчого кредиту № 00-9739231, укладеним між ТОВ "МАКС КРЕДИТ" та відповідачем. Всупереч умов Договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, що утворило заборгованість, у розмірі 24328,20 грн., яка складається з: 6600 грн. заборгованості по кредиту, 17728,20 грн. заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» за договором споживчого кредиту № 00-9739231. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Устатті 526ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першоїстатті 1054 ЦК України,за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК Українивстановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку, що оскільки відповідач неналежним чином не виконала своїх кредитних зобов`язань, то позов є обґрунтованим та його необхідно задовольнити. Щодо витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 грн. суд враховує наступне. Відповідно до положень ч.1-3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, втраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Поряд з цим, відповідно до ч.5 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч.4 ст.137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до умов ч.6 ст.137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24 січня 2019 року у справі № 910/15944/17). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Крім того, ЄСПЛ висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 41866/08) та "Гуриненко проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04). У постановах Верховного Суду від 02.10.2019 у справі №211/3113/16-ц (провадження N 61-299св17) та від 06 листопада 2020 року у справі №760/11145/18 (провадження №61-6486св19) зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved