Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, в якому просить позбавити батьківський прав [PERSON] , [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] ; призначити [PERSON] , [INFO] , опікуном [PERSON] , [INFO] ; призначити [PERSON] , [INFO] , піклувальником [PERSON] , [INFO] . Крім того, просив не відшкодувати судові витрати з відповідачів. В обґрунтування позову представник позивача зазначає, що [PERSON] від шлюбу з [PERSON] має повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (позивач). З 22.09.2007 року [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . 04.07.2012 року рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [INFO] [PERSON] народила доньку - [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 05. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, відомості про батька [PERSON] , [INFO] , вказані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, згідно з якою при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Після повномасштабного вторгнення, мати - [PERSON] з доньками - [PERSON] та [PERSON] проживали у гуртожитку за адресою [ADDRESS] . Внаслідок постійних порушень правил проживання у гуртожитку та надмірного постійного вживання алкогольних напоїв [PERSON] з неповнолітніми дітьми на наприкінці лютого 2025 року було виселено з гуртожитку, в результаті чого діти фактично залишились без місця проживання. Після цього, мати покинула дітей на призволяще та самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою. Крім того, батько [PERSON] - [PERSON] після розірвання шлюбу з [PERSON] не зустрічався з донькою, не цікавився її станом здоров`я, умовами проживання, не допомагав ні фінансово ні будь-якими іншими способами та не сплачував аліменти, що підтверджується розрахунком заборгованості. Також, [PERSON] обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, пов`язаних із незаконним виготовленням, зберіганням та збутом наркотичних речовин. Відповідно наказу № 03 департаменту служби у справах дітей по Шевченківському району Харківської місткої ради Харківської області від 10.03.2025 року [PERSON] , [INFO] , як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах, так як мати самоусунулась від виконання батьківських обов`язків відповідно до нотаріально посвідченої заяви щодо позбавлення її батьківських прав, а батько записаний відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, та [PERSON] , [INFO] , як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах, так як мати самоусунулась від виконання батьківських обов`язків відповідно до нотаріально посвідченої заяви щодо позбавлення її батьківських прав, а місце знаходження батька невідомо, тимчасово влаштовано в сім`ю родича [PERSON] строком на 2 місяці. Станом на дату подання позовної заяви дівчатка проживають в сім`ї [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Позивач як рідний брат переймається долею дівчат, несе особисту відповідальність за життя та здоров`я [PERSON] та [PERSON] , забезпечує для них належні умови проживання, навчання та розвитку та бажає взяти сестер під опіку та піклування. Позивач в судовому засіданні пояснив, що під час проживання разом із матір`ю займався вихованням сестер, перевіряв домашнє завдання, возив до школи. Під час проживання у гуртожитку, сестри телефонували позивачу, зазначали, що їм загрожував чоловік, з яким проживала їх матір. Остання зловживала спиртними напоями, вихованням дітей не займалась, матеріально не забезпечувала, єдиний дохід, який отримувала - виплати ВПО. Крім того, позивач пояснив, що добровільно вступив до військової служби, після початку збройної агресії підписав контакт. Представник позивача - адвокат Дяченко В.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялись своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи. Причину неявки суду не повідомили, відзиву на позовну заяву, який би відповідав вимогам статті 178 ЦПК України, до суду не надали. Представник третьої особи у судовому засідання позовні вимоги підтримав. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідачів, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд, у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх позовних вимог та заперечень, дослідивши матеріали справи та надані докази, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що, згідно свідоцтва про народження позивача [PERSON] , [INFO] , батьками останнього є [PERSON] та [PERSON] . З копії довідки від 13.02.2025 року № 3/0 вбачається, що [PERSON] проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] з 10.11.2021 року. Згідно довідки від 21.02.2025 року № 13/106, виданої за підписами ТВО командира військової частини [NUMBER] , начальника ФЕС - головного бухгалтера, грошове забезпечення та додаткові виплати за період з липня 2024 року по грудень 2024 року [PERSON] склали: серпень 2024 р - 45685,26 грн, вересень 2024 - 37588,48 грн, жовтень 2024 -142788,70 грн., листопад 2024 - 121459,45 грн., грудень 2024 - 121583,60 грн., січень 2025 - 105200,22 грн. Згідно Витягу з інформаційно - аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» від 13.02.2025, відсутні відомості про наявність незнятої чи непогашеної судимості відносно [PERSON] , [INFO] , в розшуку не перебуває. Крім того, надані довідка про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин № 490521 від 03.02.2025 та висновок про стан здоров`я [PERSON] . З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Куп`янську Куп`янського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 374, вбачається, що з 22.09.2007 року [PERSON] , [INFO] , перебувала у шлюбі з [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Куп`янську Куп`янського міськрайонного управління юстиції Харківської актовий запис № 282, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . 04.07.2012 року рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, рішення набрало законної сили 14.07.2012 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Куп`янську реєстраційної служби Куп`янського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, [PERSON] народилась [INFO] , матір`ю останньої є [PERSON] . Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, відомості про батька [PERSON] , [INFO] , вказані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Згідно характеристики, наданої завідуючою гуртожитка № 1 Ідрісоввої В.Г. , за підписом сусідів, [PERSON] проживала у гуртожитку з 11.09.2023 року та зарекомендувала себе з негативної сторони, вживала алкогольні напої, не приділяла уваги дітям та залишала останніх на тривалий час, використовувала нецензурну лексику при спілкуванні з дітьми, вела антисоціальний спосіб життя. Відповідно до постанов Дзержинського районного суду міста Харкова, Куп`янського міськрайонного суду Харківської області, [PERSON] притягалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП (ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей). Згідно ухвали Чугуївського міського суду Харківської області від 21.11.2024 року, в провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] за ч.2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України. З відповіді на адвокатський запит від 14.03.2025 р № 26.11-30/9151 вбачається, в провадженні Куп`янського відділу державної виконавчої служби у Куп`янському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження відкрите 08.12.2015 року за № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа № 628/3324/15-ц, виданого 23.11.2015 року Куп`янським міськрайонним судом Харківської області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини - [PERSON] . Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданої Куп`янським відділом державної виконавчої служби у Куп`янському районі харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, станом на лютий 2025 року заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на утримання [PERSON] складала 262 081, 92 гривні. Згідно письмових пояснень [PERSON] , остання проживає разом із братом [PERSON] у місті Чоп, до березня 2025 року разом із сестрою [PERSON] проживала з матір`ю [PERSON] у гуртожитку у м.Харків, у лютому 2025 року їх виселили з гуртожитку через вживання матір`ю алкогольних напоїв та сварок із завідуючою гуртожитком. Після вказаних подій, матір залишила дітей, де остання проживає [PERSON] невідомо, її батько [PERSON] жодного разу після розлучення з матір`ю не дзвонив, де проживає невідомо, життям та навчанням дитини не цікавився. Крім того, [PERSON] зазначає, що підтримує намір брата встановити опіку над нею та сестрою, позбавити її батьків батьківських прав. Відповідно до заяви, посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Васіковою Л.Є., зареєстрованої в реєстрі №229, [PERSON] не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно її дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , не заперечує проти встановлення опіки або піклування та стягнення аліментів. З позовними вимогами згодна, не заперечує поти ухвалення рішення, просила слухати справу за її відсутністю. Згідно наказу № 03 Департаменту служби у справах дітей по Шевченківському району Харківської місткої ради Харківської області від 10.03.2025 року, [PERSON] , [INFO] , яка перебуває у складних життєвих обставинах (мати самоусунулась від виконання батьківських обов`язків відповідно до нотаріально посвідченої заяви щодо позбавлення її батьківських прав, батько записаний відповідно до ч.1 ст. 135 СК України), тимчасово влаштовано в сім`ю родича [PERSON] , який проживає за адресою [ADDRESS] , строком на 2 місяці. Відповідно наказу № 03 Департаменту служби у справах дітей по Шевченківському району Харківської місткої ради Харківської області від 10.03.2025 року, [PERSON] , [INFO] , яка перебуває у складних життєвих обставинах (мати самоусунулась від виконання батьківських обов`язків відповідно до нотаріально посвідченої заяви щодо позбавлення її батьківських прав, а місце знаходження батька невідомо), тимчасово влаштовано в сім`ю родича [PERSON] , який проживає за адресою [ADDRESS] , строком на 2 місяці. Як вбачається з Висновку, наданого Органом опіки та піклування Чопської міської ради, від 21.07.2025 р. №0315/1551, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] та малолітньої [PERSON] , [INFO] . У висновку зазначено, відповідно до листа Департаменту служб у справах дітей по Шевченківському району виконавчого комітету Харківського району Харківської області від 26.06.2025 року №10-22/914-25 обстеження умови проживання [PERSON] та [PERSON] , також провести бесіди з ними для з`ясування намірів та ставлення до доньок є неможливим, так як вони не мешкають в Шевченківському районі м. Харкова, місце перебування батьків невідоме і зв`язку з ними немає. Як вбачається з Висновку, наданого Службою у справах дітей Чопської міської ради, від 21.07.2025 р. №263/07-9, служба у справах дітей вважає за доцільне призначити опікуном [PERSON] , [INFO] над [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Крім того, у висновку зазначено, що Службою у справах дітей спільно з Міським центром соціальних служб проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що [PERSON] проживає в орендованій квартирі, яка розміщена на 2-му поверсі 2-х поверхового будинку та складається 2 кімнат: 2 спальні, коридор, кухня, ванна. Квартира забезпечена усіма комунікаціями, обладнана автономним опаленням, забезпечена меблями та різноманітними побутовими електроприладами та ін. Ремонту квартира не потребує. Дівчата забезпечені окремою кімнатою, спальними місцями, столом для навчання, шафою для одягу, та ін. Санітарно -гігієнічні та житлово-побутові умови проживання даної родини добрі. Житлові та матеріальнопобутові умови проживання даної родини дозволяють для виховання та утримання дітей. [PERSON] у лютому 2025 року пройшов необхідні межичні огляди та згідно з результатами має задовільний стан здоров`я, не вживає наркотичних речовин, пройшов психіатричний огляд. [PERSON] жодного разу не притягався до кримінальної відповідальності, не має судимості та не перебуває у розшуку. Має стабільних дохід. Працівниками Служби у справах дітей та міського Центру соціальних служб була проведена роз`яснювальна робота з громадянином та ознайомлено його з правовими наслідками щодо взяття на виховання дітей. В судовому засіданні було допитано в якості свідка [PERSON] , [INFO] , яка пояснила, що тривалий час жила разом із сестрою, мамою та бабусею, яка потім померла, при цьому, мати зловживала алкогольними напоями, не готувала їжу та не приділяла уваги, з батьком не спілкується, останній її життям не цікавиться. В судовому засіданні було допитано в якості свідка [PERSON] , [INFO] , за участю представника Органу опіки та піклування виконавчого комітету Чопської міської ради Ужгородського району Закарпатської області. Свідок пояснила, що мати зловживала алкогольними напоями, не проявляла до неї та її сестри уваги та турботи, застосовувала до неї фізичне насильство, не забезпечувала можливість навчатися у школі. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Згідно з частинами першою та другою статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частинами першою та другою статті 3 Конвенції про права дитини закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Стаття 9 Конвенції про права дитини зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з частиною першою статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (див. постанову Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц (провадження № 61-12305св18)). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти (див. постанову Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20)). Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58). Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09, рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13). Позбавлення особи її/його батьківських прав є особливо кардинальним заходом, який позбавляє батька/матір сімейного життя з дитиною, та не відповідає меті їх возз`єднання (рішення ЄСПЛ від 30 червня 2020 року у справі «Ілля Ляпін проти росії», заява № 70879/11). Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. Попри це, в першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Наведене узгоджується з правовими висновками щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, сформульованими Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18) та Верховним Судом у постановах: від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц (провадження № 61-36905св18), від 24 квітня 2019 року у справі № 300/908/17 (провадження № 61-44369св18), від 09 листопада 2020 року у справі № 753/9433/17 (провадження № 61-3462св20), від 02 грудня 2020 року у справі № 180/1954/19 (провадження № 61-9754св20), від 17 січня 2024 року у справі № 735/308/21 (провадження № 61-10098св23), та багатьох інших. Судова практика у цій категорії справ є сталою, відмінність залежить лише від фактичних обставин конкретної справи й доказування. Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина шоста статті 19 СК України). Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи те, що відповідачі ухиляються від виховання дітей, свідомо нехтують своїми обов`язками, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, суд приходить до висновку, що поведінка відповідачів свідчить про їх свідоме самоусунення від виконання батьківських обов`язків, що суперечить інтересам дітей та не відповідає вимогам визначених статтями 150, 151 Сімейного кодексу України. Таким чином, врахувавши конкретні обставини справи, інтереси дітей, а також те, що відповідачі фактично не виконують свої батьківських обов`язків стосовно них, суд вважає необхідним позбавити батьківських прав відповідачів, як тих, що ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Одночасно суд звертає увагу, що позбавлення батьківських прав має тимчасовий характер. У випадку, коли будуть відсутні підстави, які слугували для прийняття судом рішення про позбавлення батьківських прав мати чи батько, які були позбавлені батьківських прав, мають право їх поновити в судовому порядку (частина 4 статті 169 Сімейного кодексу України). Щодо вирішення питання про встановлення опіки та піклування, судом встановлено наступне. Опіка і піклування є особливою формою державної турботи про малолітніх (до 14 років) та неповнолітніх дітей (з 14 до 18 років), що встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування (ст. 243 СК України). Згідно ст.ст. 55, 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки Піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. Відповідно до ч.3,4. ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Отже, враховуючи висновок Служби у справах дітей Чопської міської ради, від 21.07.2025 р. №263/07-9, щодо доцільності призначення опікуном [PERSON] , [INFO] над [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , беручи до уваги, що судом вирішено питання про позбавлення батьківських прав щодо матері [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] , батька [PERSON] - [PERSON] , зважаючи на те, що [PERSON] перебуває з дітьми в родинних стосунках, тривалий час проживає разом з ним та фактично виконує батьківські обов`язки щодо дітей, від яких ухилились їх батьки, суд дійшов висновку про встановлення піклування над неповнолітньою [PERSON] , [INFO] , позбавленою батьківського піклування, та призначення її піклувальником [PERSON] , [INFO] , та вставлення опіки над малолітньою [PERSON] , [INFO] , позбавленою батьківського піклування, та призначення її опікуном [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved