Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

В грудні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіті Колект» (далі ТОВ «Сіті Колект») звернулось до Білогірського районного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що 02.02.2023 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (далі ТОВ «Лінеура Україна») в електронній формі був укладений договір №3432659 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у безготівковій формі на платіжну карту та зобов`язався сплатити відсотки на користування грошовими коштами. 26.10.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК Профіт» було укладено договір факторингу №26102023, за яким ТОВ «Лінеура Україна» відступив ТОВ «ФК Профіт» право вимоги за кредитним договором. 09.09.2025 року між ТОВ «ФК Профіт» та ТОВ «ФК «Сіті Колект» укладено договір факторингу №ДО-20250909/001, відповідно до умов якого ТОВ «ФК Профіт» передав (відступив) ТОВ «ФК «Сіті Колект» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Сіті Колект» прийняв належні ТОВ «ФК Профіт» права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «ФК «Сіті Колект» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №3432659 від 02.02.2023 року в сумі 26136,00 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 4950,00 грн., заборгованість за відсотками 21186,00 грн. З урахуванням викладеного, ТОВ «ФК «Сіті Колект» просило стягнути з [PERSON] вказану суму заборгованості за договором, а також судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн. Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 30.12.2025 року цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передано за підсудністю до Ізяславського районного суду Хмельницької області. Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 23.01.2026 року прийнято справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано сторонам по справі подати відзив та відповідь на відзив. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданій до суду позовній заяві просив розглянути справу без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неприбуття суд не повідомив, відзив на позов не подав. Відтак, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності сторін та їх представників. У відповідності до положень ст.ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК). Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1056-1 ЦК визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно з ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Суд вважає доведеною ту обставину, що 02.02.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем [PERSON] , в електронній формі, укладено кредитний договір №3432659 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Позивач, обґрунтовуючи своє право вимоги до відповідача за кредитним договором №3432659 від 02.02.2023 року, посилається на договір про відступлення права вимоги №26102023 від 26.10.2023 року та договір факторингу №ДО-20250909/001 від 09.09.2025 року. Відповідно до умов договору про відступлення права вимоги №26102023 ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) за плату, а ТОВ «ФК Профіт» приймає права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників (п. 1.1 Договору відступлення прав вимоги). ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується протягом 5-ти робочих днів з моменту підписання Договору відступлення прав вимоги та заповнення реєстру боржників (додаток №1) підготувати та передати ТОВ «ФК Профіт» реєстр боржників з усіма заповненими даними про боржників, які обов`язково повинні міститься у реєстрі боржників (п.8.3, 8.3.1 Договору відступлення прав вимоги). Протягом 5 робочих днів з моменту отримання ТОВ «ФК Профіт» електронної форми реєстру боржників ТОВ «ФК Профіт» формує та надає ТОВ «Лінеура Україна» для підписання акт приймання-передачі Реєстру боржників (п. 8.3.2 Договору відступлення прав вимоги). Таким чином, належним доказом на підтверження переходу права вимоги за кредитним договором №3432659 від 02.02.2023 року від ТОВ «Лінеура Україна» до ТОВ «ФК Профіт» є заповнений Реєстр боржників (додаток №1 до Договору) у якому заначені особисті дані боржника та розмір грошового зобов`язання, а також підписаний сторонами договору акт приймання-передачі реєстру боржників. Однак позивач вказаний реєстр боржників та акт приймання-передачі реєстру боржників до позовної заяви не додав. Отже, факт переходу права вимоги за договором №3432659 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від первісного кредитора ТОВ «Лінеура Україна» до наступного (нового) кредитора - ТОВ «ФК Профіт» та відповідно до позивача не доведений. Згідно із положеннями статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем не доведено права вимоги до відповідача за даним позовом, а відтак відсутні правові підстави для стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Сіті Колект» заборгованості за кредитним договором. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у позові відмовлено, суд покладає судові витрати, понесенні позивачем у виді сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн на останнього. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed