Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-11 00:00:00

У серпні 2025 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просив стягнути з відповідачки на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором №1367975 від 21.02.2018 року в розмірі 51 755,34 грн. з яких: заборгованість за основним боргом 48 849,22 грн.; проценти за користування кредитом 2 893,96 грн.; комісія 12,00 грн.; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 0,15 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 0,01 грн. в межах вартості отриманого спадкоємцями у спадщину майна, а також стягнути судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 21.02.2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено Заяву про приєднання №1367975 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку № [NUMBER] з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) та Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), за умовами яких позичальнику встановлено кредитний ліміт в сумі 30 000 грн. з фіксованою процентною ставкою за кредитом в розмірі 35,00% річних. До 01 січня 2019 року змінено номер поточного (карткового) рахунку з № [NUMBER] на № [NUMBER] . На теперішній час, у зв`язку зі змінами у законодавстві України, рахунок клієнта обліковується в банківській системі за номером по стандарту IBAN № [NUMBER] . Згодом, 15.01.2021 року між Банком та [PERSON] було укладено Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Відповідно до умов договору: картковий рахунок на який встановлено кредитний ліміт № [NUMBER] ; максимальний розмір кредиту 250 000 грн.; строк кредитування до дати закінчення строку дії платіжної картки; процентна ставка- фіксована; розмір процентної ставки (окрім Грейс-періоду) 38% річних; періодичність платежів щомісяця. Так, за згодою позичальника, йому було встановлено кредитний ліміт в сумі 50 000 грн. із фіксованою процентною ставкою 38,00% річних і сплачується щомісячно. Як стало відомо АТ «Ощадбанк», [PERSON] помер [INFO] . Станом на 24.07.2025 року заборгованість померлого позичальника перед АТ «Ощадбанк» за кредитним договором №1367975 від 21.02.2018 року складає 51 755,34 грн. з яких: заборгованість за основним боргом 48 849,22 грн.; проценти за користування кредитом 2 893,96 грн.; комісія 12,00 грн.; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 0,15 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 0,01 грн. 14.07.2025 року приватний нотаріус ДМНО Кир`як С.А. повідомила Банк про те, що видано свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] на ім`я [PERSON] , [INFO] ; спадкоємиця особисто повідомлена про наявність заборгованості спадкодавця перед банком. Оскільки обов`язок боржника щодо сплати заборгованості за кредитним договором №1367975 від 21.02.2018 року, який укладено між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] , не припинився внаслідок його смерті і перейшов до його спадкоємців, то порушене право позивача підлягає захисту, у зв`язку із чим останній звернувся до суду із зазначеною позовною заявою. Ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 11 серпня 2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 02 вересня 2025 року витребувано у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кир`як С.А. належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . 30 вересня 2025 року приватним нотаріусом ДМНО Кир`як С.А. на виконання ухвали суду, надано копію спадкової справи. Ухвалою суду від 20 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, наголосивши на тому, що пеня та 3% річних були нараховані із врахуванням обмежень впродовж дії карантину та військового стану; не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з`явилась, повідомлялась про час та місце судового розгляду завчасно та належним чином, а саме направленням процесуальних документів та судових повісток за місцем реєстрації відповідачки засобами поштового зв`язку. 29.08.2025 року на адресу суду повернувся конверт із зазначенням причин повернення за закінченням терміну зберігання (т.1 а.с.126); 25.09.2025 року повернувся конверт «за закінченням терміну зберігання» (т.1 а.с.133); 04.12.2025 року повернувся конверт «за закінченням терміну зберігання» (т.2 а.с.20). Окрім того, відповідача було повідомлено про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада». Про поважність причин неявки відповідачка суд не повідомила, відзив на позов у встановлений судом строк не надала. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»). Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлена про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 21 лютого 2018 року у ПАТ «Державний ощадний банк України» [PERSON] ознайомився та власноруч підписав заяву про приєднання №1367975 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (т.1 а.с.14). Шляхом підписання цієї заяви про приєднання до Договору [PERSON] беззастережно приєднався до Договору в редакції, яка на день підписання цієї Заяви розміщена на інтернет-сторінці Банку та уклав із банком Договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, кредитного договору. Відповідно до умов такого договору, банк відкриває на ім`я [PERSON] поточний рахунок № [NUMBER] в гривнях (п.3.4.1). Того ж дня, 21 лютого 2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) (т.1 а.с.15) за умовами якої останній просить банк надати йому кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на його картковий рахунок № [NUMBER] . Бажаний розмір кредиту 30 000 грн.; максимальний розмір кредиту 250 000 грн.; строк кредитування 60 місяців з можливим продовженням на той самий строк. Згідно п.6.4 заяви, на строк до 03.03.2018 року, тобто на 5 календарних дні з дня підписання цієї Заяви працівником Банку, Банк встановлює Клієнту Кредит у сумі 30 000 грн.. Після закінчення вказаному в цьому пункті строку Клієнт погоджується на встановлення (збільшення) Банком кредиту в межах максимальних параметрів кредитування вказаних у п.6.3 Умов кредитування цієї Заяви. За умовами цієї Заяви, процентна ставка є фіксованою та становить 35,00% річних; 0,001% річних протягом Грейс-періоду; комісійна винагорода за обслуговування невикористаної частини встановленого кредиту складає 0.00% від невикористаної частини встановленого кредиту та сплачується щомісячно; комісійна винагорода за зняття готівкових коштів становить 0,00% від суми таких коштів. Як вбачається із паспорту споживчого кредиту (кредитної лінії на БПК), сторони погодили наступні умови кредитування: тип кредиту кредитна лінія; ліміт кредиту 250 000 грн.; строк кредитування 60 місяців; мета отримання кредиту споживчі цілі; процентна ставка 35.00%; річних; комісія а видачу готівкових кредитних коштів 0% (а.с.16). Окрім того, 21.02.2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] узгоджено та підписано таблицю обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (т.1 а.с.17). З матеріалів справи вбачається, що 15 січня 2021 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту) умовами якої встановлено: картковий рахунок на який встановлюється кредитний ліміт № [NUMBER] ; максимальний розмір 250 000 грн.; строк кредитування до дати закінчення строку дії платіжної картки; процентна ставка фіксована та становить 38,00% річних; процентна ставка протягом Грейс-періоду 0,001% річних; процентна ставка за перевищення витратного ліміту по поточному рахунку 60; річних; розмір комісійної винагороди за зняття готівкових коштів наданих в кредит 2,99 % від суми таких коштів (т.1 а.с.18-19). Свої зобов`язання за Кредитним договором Банк виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] грошові кошти, а саме встановив відновлювальну кредитну лінію у розмірі 30 000 грн., а у подальшому збільшив до 50 000 грн. у користування, що підтверджується випискою по рахунку [PERSON] № [NUMBER] за період з 21.02.2018 року по 15.08.2019 року (т.1 а.с.57-71). Із вищевказаної виписки також вбачається, що [PERSON] частково виконував покладені на нього зобов`язання згідно з Договором. В порушення умов кредитного договору, а також статей 509, 526, 1054 ЦК України, [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконав, у результаті чого, станом на 24.07.2025 року має заборгованість за договором №1367975 від 21.02.2018 року в розмірі 51 755,34 грн. з яких: заборгованість за основним боргом 48 849,22 грн.; проценти за користування кредитом 2 893,96 грн.; комісія 12,00 грн.; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 0,15 грн. (дата нарахування 19.06.2019 року); 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) (дата нарахування 26.05.2019 року) 0,01 грн. (а.с.26-32). Як стало відомо АТ «Ощадбанк», [PERSON] помер [INFO] , відповідне підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 23 січня 2024 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) за актовим записом №282 (а.с.13,136). Вимога може бути заявлена кредитором безпосередньо спадкоємцеві, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений ст.1281 ЦК України, приймає вимоги кредиторів спадкодавця. У цьому випадку позивач скористався своїм правом подати вимогу через нотаріуса. Банку не відмовлено у прийнятті вимоги кредитора. Так, з метою задоволення своїх вимог кредитора, 01.05.2024 року за вих.№55/5.4-06/53538/2024 АТ «Ощадбанк» скерував на адресу Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори претензію кредитора до спадкоємців (т.1 а.с.20-21). Як вбачається з листа Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори №1271/01-16 від 14.05.2024 року, претензію АТ «Ощадбанк» скеровано до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кир`як А.С. за місцем відкриття спадкової справи (т.1 а.с.22). У зв`язку із отриманою інформацією, АТ «Ощадбанк» направив запит за вх.№55/5.4-06/88019/2025 до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кир`як А.С. про надання інформації щодо доведення претензії від 01.05.2024 року за вх.№55/5.4-06/53538 до спадкоємців померлого позичальника (т.1 а.с.23). Згідно листа приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кир`як А.С. №111/02-14 від 08.07.2025 року, АТ «Ощадбанк» повідомлено, що видано свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] на ім`я [PERSON] , [INFO] ; спадкоємиця особисто повідомлена про наявність заборгованості спадкодавця перед АТ «Ощадбанк» (т.1 а.с.24). Із копії спадкової справи, наданої приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кир`як С.А. на виконання ухвали суду, вбачається, що [PERSON] дійсно помер [INFO] , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00043850599 сформованого 01 березня 2024 року (т.1 а.с. на звороті 136-137). 01 березня 2024 року заведено спадкову справу №4/2024 до майна померлого [INFO] [PERSON] (т.1 а.с.135). Із зазначеної спадкової справи вбачається, що 01 березня 2024 року до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кир`як С.А. звернулась [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за законом після померлого [INFO] її чоловіка [PERSON] (т.1 а.с. на звороті 148-149). Того ж дня 01 березня 2024 року до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кир`як С.А. звернулась [PERSON] із заявою у якій повідомила, що вона є донькою померлого [INFO] [PERSON] та зазначила, що відмовляється від свого права на спадщину за законом, свідоцтво про право на спадщину з будь-яких підстав одержувати не бажає (т.1 а.с.157). Із спадкової справи №4/2024 від 01.03.2024 року вбачається, що 09 липня 2024 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кир`як С.А. направлено на адресу [PERSON] лист за вих.№267/02-14 та повідомлено останню про наявність претензії кредитора, зокрема, АТ «Ощадбанк» за №55/5.4-06/53538/2024 від 01.05.2024 року з вимогою до спадкоємців. Претензію АТ «Ощадбанк» отримано 07.07.2025 року особисто [PERSON] про що свідчить власноручна розписка останньої на звороті листа (т.1 а.с. на звороті 191.193). За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.02.2025 (довідки №№414775231, 414775530, 414775650, 414775815) [PERSON] є власником нерухомого майна за адресами: [ADDRESS] ; [ADDRESS] ; [ADDRESS] ; [ADDRESS] (т.1 а.с.255-260). 08 липня 2025 року [PERSON] приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кир`як С.А. видане свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [INFO] її чоловіка - [PERSON] , що зареєстровано в реєстрі за №1153 в рамках спадкової справи №4/2024 (а.с.262). Із вказаного свідоцтва вбачається, що спадщина складається з 1/2 частини квартири [ADDRESS] . Як вбачається з листа за вих.№111/02-14 від 08 липня 2025 року, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кир`як С.А. повідомлено АТ «Ощадбанк» про те, що 08 липня 2025 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] на ім`я [PERSON] , яка особисто повідомлена про наявність заборгованості спадкодавця перед АТ «Ощадбанк» (т.1 а.с.265). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом статей 525 та 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником, який помер, після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку визначеному статтею 1282 ЦК України. Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника регламентуються приписами статей 1281 і 1282 ЦК України. Відповідно до ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Як роз`яснено Верховним Судом у постановах Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц, від 29 січня 2020 року у справі № 496/4363/15-ц, від 15 липня 2020 року у справі № 645/1566/16-ц, від 04 березня 2020 року у справі № 2609/30529/12 при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника підлягають встановленню такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 12 квітня 2017 року у справі № 6-2962цс16, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Таким чином, хоч отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця. Суд враховує, що за чинним законодавством спадкоємці, які прийняли спадщину, повинні виконати боргові зобов`язання спадкодавця в межах дійсної вартості майна, одержаного ними у спадщину. Вартість спадщини визначається на час відкриття спадщини. Отже, відповідальність спадкоємців за боргами спадкодавця обмежується вартістю майна, одержаного ними у спадщину. Для всіх спадкоємців, як за законом, так і за заповітом, існує однакова межа відповідальності за боргами спадкодавця. За наявності декількох спадкоємців настає частковий обов`язок виконання зобов`язань: кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Таким чином, кредитори спадкодавця можуть пред`явити вимоги до будь-якого спадкоємця, але обсяг виконання боргового зобов`язання спадкоємцем не може перевищувати дійсної вартості отриманої ним спадщини і розміру боргів, що пропорційно припадають на його частку. У найбільш загальному вигляді вартість майна, одержаного у спадщину, слід розцінювати як грошову оцінку такого майна відповідно до його ринкової вартості. З урахуванням предмету спору у даній справі, до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1282 ЦК України, і звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує вимоги кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Такий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 24 листопада 2021 року у справі № 615/473/20 (провадження № 61-9358св21), від 22 червня 2022 року у справі № 592/8474/20 (провадження № 61-4657св21), від 05 жовтня 2022 року у справі № 521/10631/20 (провадження № 61-5934св22), від 01 лютого 2023 року в справі № 210/1489/14-ц (провадження № 61-11200св20). Як убачається зі спадкової справи 4/2024 до майна померлого [INFO] [PERSON] , спадкоємцями після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] та донька [PERSON] . [PERSON] заявила нотаріусу про відмову від права на спадщину за законом після смерті [PERSON] , а [PERSON] прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Сторонами не надано до суду документів щодо вартості спадкового майна. Разом з цим, очевидним для суду є той факт, що вартість та обсяг успадкованого майна істотно перевищує борг в сумі 51 755,34 грн. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 3 ст. 1281 ЦК України, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Судом встановлено, що позивач АТ «Ощадбанк», як кредитор, виконав вимоги ч. 3 ст. 1281 ЦК України, оскільки у передбачений законом шестимісячний строк з дня, коли він дізнався про відкриття спадщини після смерті боржника звернувся з вимогою (претензією) до спадкоємця померлого боржника. Відповідно до ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Указані положення законодавства забезпечують дотримання балансу прав та інтересів усіх учасників цих правовідносин. Зокрема, спадкоємець, приймаючи спадщину, реалізує свій майновий інтерес щодо набуття у власність спадкового майна, при цьому у нього виникає обов`язок сплатити заборгованість спадкодавця, проте виключно у межах вартості отриманого у спадщину майна. У свою чергу кредитор, укладаючи договори кредитування, може бути упевненим у сплаті йому заборгованості позичальника у разі його смерті за рахунок спадкового майна, яке прийняли спадкоємці боржника. Таким чином, на підставі вищенаведених правових норм [PERSON] , як спадкоємець померлого [INFO] [PERSON] , зобов`язана задовольнити вимоги кредитора АТ КБ «Ощадбанк» в межах вартості майна, одержаного нею у спадщину. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, розмір заборгованості за кредитним договором №1367975 від 21.02.2018 року складає 51 755,34 грн. з яких: заборгованість за основним боргом 48 849,22 грн.; проценти за користування кредитом 2 893,96 грн.; комісія 12,00 грн.; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 0,15 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 0,01 грн. Розмір заборгованості не спростовано стороною відповідача. З урахуванням викладеного, вимоги позивача до відповідача, як спадкоємця боржника, що прийняв після нього спадщину, є обґрунтованими та підлягають задоволенню, шляхом стягнення з відповідача на користь банку суми заборгованості померлого боржника за кредитним договором, що увійшов до складу спадщини у загальному розмірі 51 755,34 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що вимоги АТ «Ощадбанк» задоволені в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума судового збору в розмірі 3 028 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved