Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Позивач 15.12.2021 року звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на той факт, що АТ Херсонська ТЕЦ надає послуги з централізованого опалення відповідачу [PERSON] , яка є власником квартири [ADDRESS] , та на її імя відкритий особий рахунок. Між позивачем та відповідачем, який є споживачем послуг з централізованого опалення, існують цивільні правовідносини на підставі договору приєднання. Відповідач тривалий час належним чином не вносить плату за надані йому послуги з централізованого опалення, в результаті чого у відповідача виникла заборгованість перед позивачем. Позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь борг за спожиту теплову енергію за період з грудня 2018 по жовтень 2021 року у розмірі 19 246,83 грн, а також судовий збір у сумі 2270,00 гривень. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.01.2022 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. З 24.02.2022 року по 12.06.2023 року справи, що перебували у провадженні Херсонського міського суду Херсонської області, не розглядалися у зв`язку з припиненням роботи Херсонського міського суду Херсонської області через військову агресію РФ та відновленням процесуальної діяльності Херсонського міського суду Херсонської області з 12.06.2023 року (на підставі рішення ВРП від 30.05.2023 року). В ході інвентаризації справ Херсонського міського суду Херсонської області зазначена справа була знайдена та продовжено судовий розгляд. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила розгляд справи проводти у її відсутність. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що АТ Херсонська ТЕЦ надає послуги з централізованого опалення відповідачу [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та на її імя відкритий особовий рахунок [NUMBER] . Відповідно до відомостям ВОМІРМП УДМС України в Херсонській області від 16.12.2021 року [PERSON] , [INFO] , значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] , з 27.11.1968 року. Між позивчаем та відповідачем, який є споживачем послуг з централізованого опалення, існують цивільні правовідносини на піставі договору приєднання. Відсутність договору про постачання теплової енергії при підтвердженні факту її постачання обставинами справи не звільняє осіб, які використовують теплову енергію без укладання договору на теплопостачання, від обовязку оплати фактично за фактично спожиту теплову енергію. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.07.2023 року у справі № 910/21848/21 та від 05.10.2021 року у справі №908/3159/19. Згідно до абз.3 ч. 1 ст.9 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отрманих ним до укладання відповідного договору. Згідно інформаційної довідки по рахунках за централізоване опалення та абонентського обслуговування, наданого позивачем, заборгованість відповідача за надані послуги за особовим рахунком № [NUMBER] за період з 01.12.2018 по 01.10.2021 року становить у розмірі 19 246,83 грн. Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо - та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до ч.3 ст.31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 28, 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні, органи місцевого самоврядування затверджують ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі економічного обґрунтованих витрат на їх виробництво. Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до п.20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 визначено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункові книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Судом встановлено, що позивач надає, а відповідач фактично отримує послуги з теплопостачання, але в порушення вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» належним чином не оплачує спожиті послуги, порушене право позивача на отримання належної плати за надані послуги підлягає судовому захисту. При цьому, відповідачем не заперечувалося наявність заборованості, що виникла внаслідок неналежного виконання зобовязання з оплати позивачу послуги з теплопостачання. Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (божник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитору) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною другою цієї статті зазначено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З урахуванням викладеного, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Також, відповідно до ч.1, ч.2, п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Крім цього, у відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. З урахуванням викладеного, суд дійшов переконання, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2270,00 гривень.

Outcome: approved