Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. До суду 19.05.2025 надійшла позовна заява від АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування поданого позову АТ КБ «Приватбанк» зазначено про те, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим 13.02.2023 підписав власноруч заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, та погодив наступні умови: 1. Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн (п.1.2. Договору); 2. Тип кредитної карти: Картка «Універсальна»; 3. Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. Договору); 4. Процентна ставка, відсотків річних: 42,0% (п.1.3 Договору); 5. Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4. Договору); 6. Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5 % від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. Договору); 7. Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору). На підставі укладеного Договору Відповідач отримав платіжний інструмент кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 01/22, тип - Універсальна, що підтверджується випискою по рахунку. Згодом відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримані наступні картки: кредитна картка номер - [NUMBER] , строк дії 01/27, тип - Картка «Універсальна»; кредитна картка номер - [NUMBER] , строк дії 09/27, тип - Картка «Універсальна». Відповідач не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору та Графіку кредиту, у зв`язку з чим, станом на 21.04.2025, виникла заборгованість у розмірі 92 560,72 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 72 400,49 грн та заборгованості за нарахованими відсотками 20 160,23 грн. 19 вересня 2025 року до суду надійшла заява позивача про зменшення розміру позовних вимог до розміру 89 150,32 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 68 990,09 грн та заборгованості за нарахованими відсотками 20 160,23 грн. Крім того, 05.12.2025 до суду надійшла заява позивача зменшення розміру позовних вимог до розміру 76 215,26 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 56 055,03 грн та заборгованості за нарахованими відсотками 20 160,23 грн. Позивач, з врахування заяв про зменшення розміру позовних вимог, просить стягнути з відповідача на його користь 76 215,26 грн заборгованості за кредитним Договором та понесені судові витрати у розмірі 2 422,40 грн судового збору. Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 08.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 19 вересня 2025 року від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог. Ухвалою суду від 08.10.2025 закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті. 05 грудня 2025 року від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог. 17 лютого 2026 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. У визначену дату та час судового засідання сторони у справі до суду не з`явилися, про дату та час судового засідання були належним чином повідомлені. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, із врахуванням позиції представника позивача, який у судовому засіданні, що відбулося 19.01.2026, не заперечував щодо проведення розгляду справи за відсутності відповідача, суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З огляду на вказані обставини, суд дійшов висновку провести заочний розгляд справи. Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що 13.02.2023 [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приват банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим власноручно підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 64-83). Згідно умов вказаної Заяви відповідач підписанням цієї Заяви приєднався до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк», які разом становлять Договір банківського рахунку, прийняв всі права та обов`язки, встановлені у Договорі та зобов`язався належним чином їх виконувати. Відповідно до умов договору «Кредитні картки» тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн (п.1.2. Договору); тип кредитної карти: Картка «Універсальна»; строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. Договору); процентна ставка, відсотків річних: 42,0% (п.1.3 Договору); кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4. Договору); розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5 % від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. Договору); проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п. 1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору). Згідно з п. п. 1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 2.3, 2.4, 2.5, 2.6 Умов та правил надання банківських послуг сторони на підставі ст. 1048, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України визначили цим Договором розмір та порядок погашення кредиту, сплати процентів. Загальні витрати за кредитом «оплата частинами»- 720 грн; «миттєва розстрочка» - 142 500 грн.( п.2.4 Договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т. ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) «оплата частинами» - 300 720 грн; «миттєва розстрочка» - 442 500 грн ( п. 2.4 Договору). Реальна річна процентна ставка, відсотків річних: «оплата частинами» - 0,24 %; «миттєва розстрочка» - 52,53 %. ( п. 2.4 Договору). У разі неповернення Клієнтом кредиту в строк, зазначений в чеку, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку, та/або в разі настання обставин, передбачених п. 2.7.1.2.3.2. цього Договору, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку дії Договору, Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: «оплата частинами» - 10 %; «миттєва розстрочка» - 10 %. ( п. 2.6 Договору). Клієнт має право відмовитися від договору про споживчий кредит протягом 14 календарних днів у порядку та на умовах, визначених Законом України "Про споживче кредитування" ( п. 2.6 Договору). Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, що підтверджується випискою за договором б/н за період 01.02.2023-21.04.2025 (а.с. 41-63). Із розрахунку заборгованості за кредитним договором Б/Н від 13.02.2023 у відповідача утворилась заборгованість, яка станом на 21.04.2025 складає 92 560,72 грн та складається з заборгованості по тілу кредиту 72 400,49 грн, заборгованості за простроченими відсотками 20 160,23 грн (а.с. 32-40). Із розрахунку заборгованості за кредитним договором Б/Н від 13.02.2023 у відповідача утворилась заборгованість, яка станом на 25.08.2025, складає 85 150,32 грн та складається з заборгованості по тілу кредиту 68 990,09 грн, заборгованості за простроченими відсотками 20 160,23 грн (а.с. 149-154). Відповідно до заяви від 05 грудня 2025 року про зменшення розміру позовних вимог, заборгованість складає 76 215,26 грн та складається з заборгованості за тілом кредиту 56 055,03 грн та заборгованості за нарахованими відсотками 20 160,23 грн. Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] є відносини, які пов`язані із укладанням кредитного договору, отриманням на його виконання грошових коштів (кредиту) у розмірі та на умовах встановлених договором, а також їх поверненням та сплатою процентів за користування ними (кредитні правовідносини). Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування. Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у пін мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Із положень ч. 1 ст. 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною першою ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання ч. 2 ст. 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною першою ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивачем у передбаченому законом порядку доведено належними та допустимими доказами те, що 13.02.2023 між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір. За вказаним договором позичальник отримав доступ до кредитних коштів та частково періодично здійснював погашення заборгованості, про що свідчить виписка за договором № б/н за період 01.02.2023-21.04.2025. Указане дозволяє суду зробити висновок, що відповідачем грошові кошти за вказаним кредитним договором були отримані та перебували у його користуванні. Разом з тим, [PERSON] порушено погоджені умови Договору, внаслідок чого, як вбачається із наданого банком розрахунку заборгованості, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, заборгованість складає 76 215,26 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 56 055,03 грн та заборгованість за нарахованими відсотками - 20 160,23 грн. Вирішуючи спір між сторонами щодо неналежного виконання умов кредитного договору від 13.03.2023 та обґрунтованості позовної вимоги про стягнення заборгованості за ним із [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк», суд надав об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу позивача на момент звернення до суду, а також визначив чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача, та дійшов висновку про доведеність позивачем належними та допустимими доказами неналежного виконання умов договору з боку відповідача в частині невиконаних зобов`язань, станом на 05.12.2025, та, як наслідок, наявність порушеного права, що є підставою для прийняття судового рішення про задоволення позову. Отже, суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позивачем належними та допустимими доказами перед судом доведено факт порушення його права у вказаних правовідносинах із [PERSON] в частині невиконаних зобов`язань, що виникли станом на 05.12.2025, а тому з останнього на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором від 13.02.2023, яка станом на 05.12.2025 в сукупному розмірі складає 76 215,26 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 56 055,03 грн та заборгованості за нарахованими відсотками 20 160,23 грн. Розподіл судових витрату справі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви до суду АТ КБ «ПриватБанк» сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № ZZ424B2APC від 24.04.2025 (а.с. 95). Оскільки позов АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] задоволено повністю, з останнього на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved