Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Адвокат Захарченко Наталія Олександрівна, яка діє в інтересах позивача [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 квітня 2025 року шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] 27 жовтня 2018 року розірваний. Від шлюбу з відповідачем сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу залишилася проживати разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] . Відповідач є здоровою, працездатною людиною і має можливість сплачувати аліменти. Їй відомо, що відповідач має постійне місце роботи, однак, розмір його заробітної плати їй не відомий. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з урахуванням індексації, з дня подачі позову і до досягнення донькою повноліття. 23 грудня 2025 року ухвалою відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання. 12 січня 2026 року через систему «Електронний суд» адвокат Дон Віктор Олександрович, який діє в інтересах відповідача [PERSON] , надав Відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог, з тих підстав, що нею не надано належних та допустимих доказів на підтвердження позовної заяви. Позивач [PERSON] та адвокат Захарченко Наталія Олександрівна, яка діє в її інтересах, в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів, але в нормальному розмірі. На його думку, нормальний розмір аліментів це 1/10 частка його доходів. Адвокат Дон Віктор Олександрович, який діє в інтересах відповідача, в судовому засіданні зазначив, що позовні вимоги є недоведеними. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 81 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Докази надаються сторонами та іншими. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 77 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК). Як встановлено в судовому засіданні, що відповідно до рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 квітня 2025 року по справі № 711/2247/25 [PERSON] та [PERSON] з 27 жовтня 2018 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Вищевказаним рішенням суду розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [INFO] народилася [PERSON] . В графі батько вказано « [PERSON] ». В судовому засіданні встановлено, що дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Угоду про сплату аліментів у добровільному порядку між сторонами не досягнуто. Стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27.09.1191, - держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч. 1ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України, - батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За умовами ч. 1,2 ст. 155 СК України, - здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно із ст. 180, 191 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. На час розгляду справи дитина [PERSON] , [INFO] , є неповнолітньою. За таких обставин [PERSON] зобов`язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи, що відповідач проживає окремо від дитини, а фактично піклуванням дитини займається позивачка, то вона має право на отримання від відповідача аліментів на утримання їхньої спільної дитини. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України, - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідачем [PERSON] до матеріалів справи долучено Довідку Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) комбінованого типу № 43 «Морська хвиля» Черкаської міської ради № 6 від 21.01.2026 року, з якої вбачається, що [PERSON] відвідує групу № 8 п`ятого року життя постійно, не відвідування закладу без поважних причин не зафіксовано. Дитину приводять та забирають вчасно, в чистому і охайному вигляді. [PERSON] приводить або забирає із дошкільного закладу мама або тато. Також, відповідачем надано Повідомлення про відмову у видачі Акту опитування сусідів № 61 від 19 січня 2026 року, з якого вбачається, що сусіди повідомили, що донька постійно не проживає за адресою [ADDRESS] , а лише періодично. На думку суду, вищезазначені докази вказують на те, що відповідач [PERSON] спілкується з донькою [PERSON] , [INFO] . При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд враховує матеріальне становище відповідача, який є працездатним та не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, а тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] , [INFO] , слід стягувати на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 17 грудня 2025 року і продовжувати до повноліття дитини. На думку суду, відповідачем [PERSON] не надано доказів того, що він не має можливості сплачувати аліменти саме в такому розмірі. У відповідності зі ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 141 ЦПК України, - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів. Таким чином, з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір, розмір якого відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» складає 1331 грн. 20 коп. На підставі ст.ст. 180-183, 184, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3, 12, 13, 81, 89, 141, 263-266, 273, 353, 430 ЦПК України, суд

Outcome: approved