Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси з Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить: розірвати шлюб між сторонами зареєстрований 18 жовтня 1997 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану міста Джизак, Джизацької області в Республіці Узбекистані, актовий запис № 549. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України сторонами було прийнято рішення про тимчасове залишення місця проживання та отримання захисту у країнах Європейського Союзу. Вони отримали дозвіл на перебування в Федеративній Республіці Німеччині. З 2022 року сторони фактично проживають в Німеччині. Незважаючи на наявність спільних дітей, спільне життя як подружжя не склалося. Неодноразові спроби порозумітися і зберегти сім`ю позитивних результатів не дали. Шлюбні відносини сторонами не підтримуються, фактично погіршення шлюбних відносин почалося з 2018 року. З 2023 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Хоча сторони проживали одному приміщення, однак в різних кімнатах. Крім того, відповідач неодноразово чинив в присутності дітей насильницькі дії по відношенню до позивачки, ображав зневажливими словами. За допомогою Центру допомоги жінкам, позивачка знайшла інше житло до якого переїхала разом з дітьми. Подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має, сторони мають діаметрально протилежні погляди на сімейне життя, втрачено почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально. Подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки завдає шкоди не лише інтересам сторін, а й інтересам малолітніх дітей. Ухвалою суду від 29 серпня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14 січня 2025 року здійснено окреме доручення до компетентного органу Федеративної Республіки Німеччина щодо вручення судових документів відповідачу [PERSON] на підставі Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, 1965 року, а також щодо отримання за кордоном доказів у цивільних справах, на підставі Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах, 1970 року. Провадження у цивільній справі було зупинено до надходження відповіді на судове доручення. До суду надійшла відповідь компетентного органу Федеративної Республіки Німеччина щодо виконання судового доручення на підставі Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, 1965 року, відповідно до якої документи, відправлені [PERSON] були вручені 11.04.2025. Також, до суду надійшла відповідь компетентного органу Федеративної Республіки Німеччина щодо виконання судового доручення на підставі Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах, 1970 року, відповідно до якої на закритому засіданні районного суду Тутлінгена 02.07.2025, відповідач [PERSON] , зокрема пояснив, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а він не хоче цьому чинити опір. Вже рік він живе окремо він позивачки. Стосунків з позивачкою не було близько року. Дозволив суду надати йому розлучення за його відсутності. Не бажає брати участі у справі. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2025 року поновлено провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та призначено судове засідання по справі. У судове засідання призначене на 02.02.2026 сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи судом повідомлялися належним чином. Від представника позивачки [PERSON] адвоката Таранець О.Ю. до суду надійшла заява, в якій просить розглянути справу за відсутності позивачки та її представника. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] допитаний компетентним органом Федеративної Республіки Німеччина на підставі Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах, 1970 року, зокрема зазначив, що проти розірвання шлюбу не заперечує, не бажає брати участі у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складання повного тексту рішення є 13 лютого 2026 року. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 жовтня 1997 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану міста Джиззак, Джиззацької області в Республіці Узбекистані, що зроблено запис за № 549, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюб Серія [NUMBER] від 18.10.1997. Сторони мають двох малолітніх синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження відповідно Серія [NUMBER] від 12.03.2013 та Серія [NUMBER] від 12.03.2013. На даний час сторони проживають у Федеративній Республіці Німеччині, що підтверджується відповідними посвідками на проживання. Правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином (ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право»). Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України). Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання, а згідно з вимогами ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. 19.01.2026 на адресу суду від представника позивачки [PERSON] адвоката Таранець О.Ю. надійшла сформована 17.01.2026 в системі «Електронний суд» заява про відшкодування судових витрат та надання доказів, що підтверджують їх розмір, в якій просить: визнати розмір судових витрат, які [PERSON] понесла у зв`язку з розглядом справи №990SCCV/69/24, провадження (№2/522/6558/24), за її позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу обґрунтованим, виправданим, співмірним із складністю справи та встановити розмір судових витрат, які [PERSON] вже понесла у зв`язку з розглядом справи на підставі поданих доказів у загальній сумі 40352,20 грн; стягнути з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на користь [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) всі судові витрати, понесені нею під час розгляду справи у загальному розмірі 40352,20 грн. В обґрунтування заяви зазначила, що під час подання позовної заяви (уточненої) було зазначено, що судові витрати, понесені позивачкою у зв`язку із розглядом справи, складаються з судового збору та витрат на здійснення перекладів для підготовки матеріалів справи на виконання судового доручення до компетентного суду Німеччини з метою вручення відповідачу виклику до суду та матеріалів справи. Відповідач обмежує права позивачки на розірвання шлюбу в межах розумного строку, враховуючи вчинення ним насильницьких дій по відношенню до позивачки та її перебування в притулку для жінок після припинення проживання з відповідачем та, оскільки, подальше збереження шлюбу неможливе ще з 2024 року, затягування процесу розірвання шлюбу з боку відповідача вже понад два роки та його безкарна зухвалість призводить до ще дужчих страждань позивачки та її зневіри в забезпеченні гарантованих прав добровільності шлюбу, свободи, вільної згоди не перебувати у шлюбі. Вважають, що судові витрати, понесені позивачкою у зв`язку з розглядом справи мають бути покладені на Відповідача. Відповідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи ; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. На підтвердження понесених судових витрат стороною позивача надано суду наступні докази: - Договір про надання послуг з перекладу від 01.06.2024, що укладений між [PERSON] (Замовник) та ФОП [PERSON] (Виконавець). Відповідно до п.п. 1.1., 2.1. Виконавець зобов`язується за завданням Замовника надавати послуги з перекладу, визначені у п. 2.1. цього Договору, а Замовник зобов`язується здійснити оплату Виконавцю відповідно до умов розділу 3 цього Договору. Виконавець зобов`язується надавати Замовнику послуги з перекладу документів з німецької на українську мову, або з української мови на німецьку мову; - Акт приймання-передачі наданих послуг від 09 січня 2026 року до Договору про надання послуг з перекладу від 01.06.2024 між [PERSON] (Замовник) та ФОП [PERSON] (Виконавець). Відповідно до п.2 якого вартість послуг становить 35200,00 грн; - рахунок № 1 від 14.02.2025 за послуги з перекладу згідно Договору про надання послуг з перекладу від 01.06.2024 на суму 3900,00 грн Одержувач: ФОП [PERSON] , Платник: [PERSON] ; - рахунок № 2 від 14.02.2025 за послуги з перекладу згідно Договору про надання послуг з перекладу від 01.06.2024 на суму 4400,00 грн Одержувач: ФОП [PERSON] , Платник: [PERSON] ; - рахунок № 3 від 14.02.2025 за послуги з перекладу згідно Договору про надання послуг з перекладу від 01.06.2024 на суму 7300,00 грн Одержувач: ФОП [PERSON] , Платник: [PERSON] ; - рахунок № 4 від 14.02.2025 за послуги з перекладу згідно Договору про надання послуг з перекладу від 01.06.2024 на суму 1800,00 грн Одержувач: ФОП [PERSON] , Платник: [PERSON] ; - рахунок № 5 від 14.02.2025 за послуги з перекладу згідно Договору про надання послуг з перекладу від 01.06.2024 на суму 1200,00 грн Одержувач: ФОП [PERSON] , Платник: [PERSON] ; - рахунок № 6 від 14.02.2025 за послуги з перекладу згідно Договору про надання послуг з перекладу від 01.06.2024 на суму 1200,00 грн Одержувач: ФОП [PERSON] , Платник: [PERSON] ; - рахунок № 7 від 14.02.2025 за послуги з перекладу згідно Договору про надання послуг з перекладу від 01.06.2024 на суму 600,00 грн Одержувач: ФОП [PERSON] , Платник: [PERSON] ; - рахунок № 8 від 14.02.2025 за послуги з перекладу згідно Договору про надання послуг з перекладу від 01.06.2024 на суму 600,00 грн Одержувач: ФОП [PERSON] , Платник: [PERSON] ; - рахунок № 9 від 14.02.2025 за послуги з перекладу згідно Договору про надання послуг з перекладу від 01.06.2024 на суму 5600,00 грн Одержувач: ФОП [PERSON] , Платник: [PERSON] ; - рахунок № 10 від 12.03.2025 за послуги з перекладу згідно Договору про надання послуг з перекладу від 01.06.2024 на суму 1400,00 грн Одержувач: ФОП [PERSON] , Платник: [PERSON] ; - рахунок № 11 від 26.05.2025 за послуги з перекладу згідно Договору про надання послуг з перекладу від 01.06.2024 на суму 2400,00 грн Одержувач: ФОП [PERSON] , Платник: [PERSON] ; - рахунок № 12 від 22.10.2025 за послуги з перекладу згідно Договору про надання послуг з перекладу від 01.06.2024 на суму 4800,00 грн Одержувач: ФОП [PERSON] , Платник: [PERSON] ; - Додаток № 1 від 09.01.2026 до Акту приймання передачі наданих послуг до Договору про надання послуг з перекладу від 01.06.2024 між [PERSON] (Замовник) та ФОП [PERSON] (Виконавець), відповідно до якого загальна сума за переклад документів - 35200,00 грн; - квитанцію від 14.02.2025 на суму 21290,00 грн, платіжну інструкцію від 14.02.2025 на суму 5310,00 грн, платіжну інструкцію від 12.05.2025 на суму 1400,00 грн, платіжну інструкцію від 26.05.2025 на суму 2400,00 грн, платіжну інструкцію на суму 2400,00 грн, квитанцію від 24.10.2025 на суму 2400,00 грн, чек за поштову відправку документів до компетентного органу Федеративної Республіки Німеччина на виконання окремого доручення на суму 3942,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, враховуючи необхідність здійснення перекладу документів необхідних для розгляду справи в рамках окремого доручення компетентному органу Федеративної Республіки Німеччина, а також направлення судових документів до компетентного органу Федеративної Республіки Німеччина, здійснених за рахунок позивачки, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати пов`язані з розглядом справи у розмірі 39142,00 грн. (витрати за послуги перекладу на загальну суму 35200,00 грн. + витрати послуг поштового відправлення документів до компетентного органу Федеративної Республіки Німеччина у розмірі 3942,00 грн). Крім того, з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені останньою судові витрати у виді судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved