Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. 04 жовтня 2023 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором № б/н від 01.09.2021 року в розмірі 36 480,14 грн., станом на 13.06.2023 року та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідач з метою отримання банківських послуг підписала Анкету-заяву № б/н від 01.09.2021 року та приєднався до умов та правил надання банківських послуг у АТ «ПриватБанк» та отримав кредитну картку. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета - заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах договору. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не сплатив своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим станом на 13.06.2023 року у відповідача виникла заборгованість в розмірі 36480,14 грн., з яких: 29 845,10 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 6 635,04 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Оскільки відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. Відповідачем відзив у порядку щодо форми та змісту визначеному ст. ст. 183, 191 ЦПК України на позов не подано, про причини неможливості вчинення відповідних процесуальних дій суд не повідомлено, відповідачем неодноразово подавались заяви про проведення розгляду справи у її відсутність, у заявах по суті справи вказувала, що жодних кредитних договорів нею не укладалось, кредитних коштів не отримувала, вказувала, що вона є громадянкою рф. ІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У справі призначено судове засідання. 01.05.2024 року відповідач через канцелярію суду подала заяву інформативного характеру, без прохальної частини, у тексті виклала інформацію, про необхідність запрошення у судове засідання представника посольства рф, так як вона є громадянкою рф. 26.09.2024 року від відповідача через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи без її участі у зв`язку із відсутністю предмету спору. 21.01.2025 року від відповідача через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без її участі у зв`язку із відсутністю предмету спору. 14.03.2025 року від відповідача через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без її участі у зв`язку із відсутністю предмету спору. 21.07.2025 року від відповідача через канцелярію суду надійшла заява про закриття провадження у справі. Ухвалою від 21.07.2025 року клопотання відповідача про закриття провадження у справі залишено без задоволення. Визначено дату судового засідання. Представник позивача у час призначений для розгляду справи у судове засідання не з`явився. Про день, час та місце його проведення повідомлявся належним чином. Разом із позовною заявою подав клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача. Позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував. Сторона відповідача у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлялася належним чином, зокрема, шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем її проживання та місця перебування, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. В матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у відсутності відповідача у зв`язку із відсутністю предмету спору. З урахуванням приписів статті 223 ЦПК України, враховуючи предмет і підстави позову та встановлений ст. 78 ЦПК України імператив згідно якого обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування, беручи до уваги згоду представника позивача про розгляд справи у його відсутності, заяву відповідача про розгляд справи у її відсутності, суд постановив розглянути справу за відсутності учасників справи, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Розглянувши подані письмові пояснення учасниками справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладений договір № б/н від 01.09.2021 року про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачкою Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг 01.09.2021 року, в якій зазначені істотні умови договору, а саме про видачу кредиту, тип кредиту: відновлювальна кредитна лінія, сума/ліміт, строк кредитування, процентна ставка, порядок повернення кредиту тощо. В той же час, вказана заява не містить відомостей щодо отримання відповідачкою кредиту, кредитної картки та конкретно встановленого на картку кредитного ліміту, відсотків, міститься лише загальна інформація щодо відсотків, пені, штрафів тощо. Відповідачкою підписано паспорт споживчого кредиту 01.09.2021 року, що підтверджується матеріалами справи. За довідкою №б/н АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] на підставі укладеного кредитного договору №б/н отримала кредитну картку № [NUMBER] від 14.02.2022 р., терміном дії 11/25, тип картки Універсальна GOLD. Відповідно до довідки №б/н АТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] , старт карткового рахунку 14.02.2022 р., встановлений кредитний ліміт в розмірі 65 000,00 грн., 05.04.2022 р. зменшено кредитний ліміт до 28 810,00 грн, 27.07.2022 р. збільшено кредитний ліміт до 29 810,00 грн., 26.12.2022 року зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн. На підтвердження доводів про отримання відповідачкою кредиту на підставі договору №б/н від 01.09.2021 року, а також на підтвердження доводів про наявність заборгованості за даним договором через неналежне виконання відповідачкою умов договору, - Банком надано суду розрахунок заборгованості за період з 14.02.2022 року по 13.06.2023 року включно та вказано про наявність заборгованості у загальному розмірі 36 480,14 грн., яка складається з: заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 29 845,10 грн., заборгованість за простроченими відсотками в сумі 6 635,04 грн. Згідно наданої виписки за договором б/н [PERSON] за період з 14.02.2022 по 28.06.2023 р., відповідачка користувалась кредитними коштами, переказувала грошові кошти на інші рахунки, востаннє 13.08.2022 р., 26.06.2022 р. відповідачем внесено на погашення обов`язкового платежу 5 грн.. ІV. Оцінка Суду. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. Відповідно дост. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Положенням ч. 1 ст. 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності з ч. 2.ст. 639 ЦК України- якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною 2 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи пропозицію Банку Відповідач підписом у Заяві про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) підтвердив, що між ним та Банком досягнуто згоди щодо всіх істотних умов Договору, які передбачені чинним законодавством України для такого роду договорів, в тому числі договору банківського рахунку та кредитного договору. Отже, між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини, в тому числі і ті, що витікають з кредитного договору. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором (ч. 1ст. 1048 ЦК України). Відповідно до змісту договору, який складається з заяви №б/н від 01.09.2021 року та паспорту споживчого кредиту, відповідачка була ознайомлена і погодилася з його умовами, а також з відповідальністю, яка наступає в разі невиконання узгоджених умов кредитного договору. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1ст. 527 ЦК України). Ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1ст.612 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. З розрахунку заборгованості наданого представником банку вбачається, що станом на 13.06.2023 року [PERSON] має заборгованість за тілом кредиту у розмірі 29 845,10 грн. та заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 6 635,04 грн. Відповідачем наданий розмір заборгованості не спростовано, альтернативного розрахунку суду не надано. Суд критично ставиться до доводів відповідача викладені у заявах по суті спору щодо не укладення нею жодних кредитних договорів з позивачем, з огляду на те, що вказане спростовується підписаною заявою та паспортом кредиту відповідачем особисто, жодних належних, достатніх та допустимих доказів на спростування викладеного суду не надано. З урахуванням викладеного, суд вважає доведеним обов`язок відповідача і його невиконання по сплаті строкових платежів за користування кредитними коштами, з огляду на що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором б/н від 01.09.2021 року у розмірі 36 480,14 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту та простроченими відсотками в сумі 29 845,10 грн. та 6 635,04 грн. відповідно. V. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VI. Розподіл судових витрат між сторонами. Частиною першою ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно платіжного доручення №ZZ428B1V8D від 18 серпня 2023 року позивачем сплачено 2 684,00 грн. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування судового збору. На підставі ст. ст. 207, 526, 530, 626, 628, 633, 638, 1048, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved