Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

27.11.2025 [PERSON] , в особі представника адвоката Гуменюка Олександра Володимировича, через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом, у якому просить встановити йому додатковий строк - один місяць, для подання до приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Литвина О. С. заяви про прийняття спадщини після матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Короткий виклад доводів позову Позовна заява обґрунтована тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно - житловий будинок та земельна ділянка, площею 0,4048 га, розташовані по [ADDRESS] . Це майно прийняла, проте не оформила спадкових прав мати позивача, [PERSON] , яка померла [INFO] . У зв`язку із цим позивач звернувся із заявою до приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Литвина О.С. щодо оформлення спадкових прав. Проте постановою від 27.08.2025 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва на спадкове майно у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини закінчився 11.06.2025 року, а заява про прийняття спадщини позивачем була подана 27.08.2025, тобто часовий проміжок пропуску строку для прийняття спадщини є незначним. Крім того, із загальнодоступних джерел відомо, що Державні реєстри України на вчинення нотаріальних дій не працювали у зв`язку з кібератакою з 19 грудня 2024 року до 20 січня 2025 року. Також зазначає, що повивач є єдиним спадкоємцем за законом та проживав із своєю матір`ю на день смерті. Зазначені вище факти вважає тими причинами, за існування яких суд має встановити додатковий строк для прийняття спадщини. Посилається у позові на судову практику Верховного Суду у Постановах від 24.12.2024 у справі №553/6658/22, від 10.07.2024 у справі №522/13476/23, від 17.10.2018 № 681/203/17-ц. Відповідно до заяви від 29.12.2025 представник Швайківської сільської ради Гусар О. вказала, що сільська рада не має заперечень проти того, щоб позовні вимоги були задоволені. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою від 01.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, у нотаріуса суд витребував матеріали спадкових справ до майна [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 29.12.2025 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Представник позивача адвокат Гуменюк О.В. до суду направив заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача - Гусар О. у поданій суду заяві просила справу розглядати за відсутності представника сільської ради. У зв?язку із неявкою учасників справи фіксування судового засідання звукозаписувальним пристроєм не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом Суд встановив, що [PERSON] , мати позивача померла [INFO] , що доводиться свідоцтвом про смерть, свідоцтвом про народження (а.с. 7, 8). Із матеріалів спадкової справи до майна [PERSON] (№ 56/2025) вбачається, що із заявами про прийняття спадщини після неї спадкоємці не зверталися. 27 серпня 2025 року [PERSON] звернувся із заявою, в якій просив видати йому свідоцтво про право на спадщину на майно матері (а.с. 30-34). Відповідно до довідок від 22.09.2025, виданих старостою Мирославського старостинського округу Швайківської сільської ради № 212 та № 225 [PERSON] на день смерті [INFO] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . Разом із нею без реєстрації проживав син [PERSON] (а.с. 18, 19). Постановою від 27.08.2025 приватний нотаріус Бердичівського районного нотаріального округу Литвин О.С. відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та земельну ділянку в [ADDRESS] після [PERSON] , тих підстав, що не доведено факту прийняття спадщини [PERSON] після [PERSON] (а.с. 10). Застосовані норми права, аналіз доводів сторін, висновки суду Встановивши фактичні обставини справи та оцінивши надані докази, суд доходить висновку про задоволення позову із таких підстав. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1270 ЦК України якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк (дев`ятимісячний на підставі ч. 2 ст. 1270 ЦК України) подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. За змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За правилами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним безстороннім судом, встановленим законом. Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. Тобто Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства. Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Отже, вирішуючи питання про визначення спадкоємцеві додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, суд має враховувати принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Такий висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 17.10.2018 року у справі №681/203/17. Суд констатує, що шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини закінчився 12.06.2025 року, а заява про видачу свідоцтва про право на спадщину позивачем була подана 27.08.2025, тобто часовий проміжок пропуску строку для прийняття спадщини є незначним. Крім того, загальновідомим є той факт, що із 19 грудня 2024 року Україна зазнала зовнішньої кібератаки на державні реєстри. У результаті припинили роботу ключові реєстри Міністерства юстиції України. Відновлення Реєстрів відбулося 20 січня 2025 року. Близькі за змістом висновки щодо надання додаткового строку для прийняття спадщини у разі незначного періоду прострочення подання заяви та того, що не працювали державні реєстри містяться в постановах Верховного Суду від 10 липня 2024 року в справі № 522/13476/23 від 14 серпня 2024 року в справі № 537/3556/22, в справі № 522/13476/23 від 10 липня 2024 року. Тому, в контексті обставин справи, зважаючи на незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позивачем нотаріусу заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину (2 місяці та 15 днів ), те що в період прийняття спадщини один місяць не працювали державні реєстри, зважаючи, що інші спадкоємці відсутні, суд приймає визнання позову представником відповідача та у зв`язку із цим позовні вимоги задовольняє. При цьому суд враховує, що визнання позову представником відповідача - органу місцевого самоврядування, який вправі ініціювати позов про визнання відумерлою спадщиною не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, оскільки позивач є єдиним спадкоємцем за законом до майна своєї матері. Суд вважає, що визначення позивачеві додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини буде відповідати принципам пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України, у випадку, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Оскільки спір виник не внаслідок порушення закону відповідачем, та з огляду на те, що позивач не просить компенсувати йому судові витрати, суд залишає їх за позивачем.

Outcome: approved