Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 1.1 Представник АТ «Акцент-Банк» звернувся у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 30.10.2023 у розмірі 24 224,79 грн., а також судових витрат у справі. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 30.10.2023 [PERSON] приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент Банк» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. В цей же день відповідачкою підписано Заяву щодо встановлення кредитного ліміту на підставі якої відкрито поточних рахунок, встановлено на нього кредитний ліміт та видано платіжну картку, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачці надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44.4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, в свою чергу відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками відповідно до умов договору, внаслідок чого станом на 28.11.2025 виникла заборгованість у розмірі 24 224,79 грн., яка складається з наступного: 19 997,70 грн. - заборгованість за кредитом, 4 227,09 грн. - заборгованість за відсотками, 0,00 грн. - штрафи, 0,00 грн. - пеня, яку позивач просить стягнути з відповідачки, а також витрати по сплаті судового збору. 1.2 Відповідачка правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк не скористалася. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 2.1. Ухвалою суду від 03.12.2025 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 2.2. Представник позивача просить розгляд справи проводити без його участі, про що подав відповідну заяву. 2.3. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті Судова Влада України. Заяв та клопотань не надала, відзиву не надіслала, про причини неявки не повідомила, тому суд визнає її неявку з неповажних причин та вважає за можливе розглянути справу у її відсутність. 2.4. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. 3.1. Судом встановлено, що 30.10.2023 [PERSON] підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг (а.с.10). Крім того, 30.10.2023 [PERSON] підписала Заяву щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком. В Заяві сторони погодили наступні умови: вид кредиту - кредитний ліміт на поточний рахунок, мета отримання кредиту споживчі цілі; пільговий період користування кредитним лімітом становить до 62 днів за ставкою 0,00001%. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,4% на місяць. Строк кредитування 240 місяців. Порядок погашення - щомісяця, до останнього дня поточного місяця включно, в розмірі не менше 4% від заборгованості та не менше нарахованих відсотків за користування кредитом, та не менше 100 грн. й не більше повного розміру заборгованості за договором про споживчий кредит (а.с.10 зворот-11). Крім того, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, який підписаний [PERSON] електронним підписом та в якому містяться основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та інші умови (а.с.11 зворот-12). 3.2. Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки за картками, виданої АТ «Акцент-Банк» вбачається, що [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] та видано наступні картки: № [NUMBER] , строком дії до грудня місяця 2031 року; № [NUMBER] , строком дії до грудня 2031 року та № [NUMBER] , строком дії до грудня 2031 року (а.с.23). 3.3. Згідно довідки за лімітами [PERSON] відповідно до договору № б/н від 30.10.2023 за період з 30.10.2023 по 28.11.2025 року було здійснено старт кредитного рахунку та встановлено кредитний ліміт у розмірі 1 000 грн., який в подальшому було збільшено до 20 000 грн. (а.с.22 зворот). 3.4. Із виписки по особовому рахунку боржника за період з 30.10.2023 по 28.11.2025 вбачається, що відповідачка користувалася кредитними коштами, періодично погашаючи заборгованість (а.с.12-22). 3.5. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості по договору б/н від 30.10.2023 у [PERSON] станом на 28.11.12025 існує заборгованість у розмірі 24 224,79 грн., яка складається з наступного: 19 997,70 грн. - заборгованість за кредитом, 4227,09 грн. - заборгованість за відсотками та 0,00 - заборгованість за пенею (а.с.7-10). IV. Норми права, які застосував суд. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Відповідно до ч. 1, 2 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Згідно з ч. 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. V. Мотивована оцінка і висновки суду. 5.1 Суд робить висновок, що 30.10.2023 було належним чином укладено кредитний договір, згідно якого [PERSON] отримала кредит шляхом встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок позичальника у розмірі 20 000 грн., спеціальним платіжним засобом якого платіжна картка, а отже, між сторонами виникли кредитні правовідносини. Підписані відповідачкою документи містять всі суттєві умови кредитування, строк, розмір процентів, максимальний розмір кредиту, тощо. Відтак, матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що 30.10.2023 між позивачем АТ «Акцент-Банк»» та відповідачкою був укладений договір про надання банківських послуг, умови якого позивачем були виконані. В свою чергу, [PERSON] допущено порушення умов договору щодо своєчасного погашення платежів, внаслідок чого утворилась заборгованість та тілом кредиту у розмірі 19 997,70 грн. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку банку не повернуті і банк вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Крім того, відповідачка не надала суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості за тілом кредиту, а відтак наданий банком розрахунок за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідача, приймається судом як достовірний. Тому у цій частині позов суд задовольняє. 5.2 Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення нарахованих відсотків суд зазначає наступне. Між сторонами укладено кредитний договір та визначено строк його дії, в тому числі пільговий період користування кредитним лімітом, який становить до 62 днів, визначено пільгову ставку 0,00001%, та процентну ставку після закінчення пільгового періоду - 3,4% на місяць, 40,8% на рік. Оскільки відповідачкою допущено неналежне виконання умов кредитного договору, то банк має право на стягнення відсотків. На підтвердження своїх вимог АТ «Акцент-Банк» надав суду розрахунок заборгованості за період з 30.10.2023 по 28.11.2025, проте з наданого розрахунку вбачається, що заборгованість за відсотками складає 4227,09 грн., при цьому розмір процентної ставки протягом періоду, за який стягуються проценти, становить 44,4%. Однак такий розмір процентної ставки не відповідає розміру, погодженому сторонами в Заяві заяви щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком від 30.10.2023. Таким чином, позивач, звернувшись до суду з позовною вимогою про стягнення заборгованості по відсоткам надав суду розрахунок заборгованості станом на 28.11.2025, при цьому розмір відсоткової ставки, визначений у Договорі в односторонньому порядку змінено банком. Іншого розрахунку банк не надав. Отже, відсутні підстави вважати, що кредитор і боржник обумовили у письмовому вигляді можливість збільшення банком в односторонньому порядку процентної ставки за користування кредитними коштами. За таких обставин суд приходить до висновку, що розмір відсотків за користування кредитними коштами повинен бути розрахований в межах погодженої сторонами процентної ставки 3,4 % в місяць або 40,8 % річних та на строк дії договору, як це погоджено сторонами при укладенні кредитного договору. Однак банк не надав суду належного розрахунку заборгованості відповідно до погодженої процентної ставки. Самостійно здійснити розрахунок заборгованості у даній справі суд позбавлений можливості. Тому позовні вимоги в цій частині є недоведеними належними та допустимими доказами та задоволенню не підлягають. 5.3 В підсумку суд задовольняє позовні вимоги частково. 5.4 Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню сума судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 1 999,70 грн. (19 997,70 грн. х 2422,40 грн. / 24224,79 грн.)

Outcome: partial