Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

Заявники [PERSON] , [PERSON] в особі представника [PERSON] звернулись до Олександрівського районного суду міста Запоріжжя з заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа: Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. В обґрунтування заяви зазначено, що заявниця [PERSON] є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України. Остання у шлюбі не перебуває, однак фактично проживає однією сім`єю із громадянином України [PERSON] , [INFO] . [INFO] у Бердянському пологовому будинку м. Бердянськ у заявниця народилась дитина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим (мовою оригіналу) «Бердянским ЗАГС». Проте, отримати свідоцтво про народження дитини українського зразка за місцем народження дитини, заявники не можуть, оскільки територія м. Бердянськ Запорізької області є територією, яка перебуває у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Крім того, з наведеної вище причини заявники також позбавлені можливості звернутись з відповідною заявою до заінтересованої особи. З огляду на викладене, представник заявників просить суд встановити факт народження дитини [PERSON] у судовому порядку. Представник заявників [PERSON] , представник заінтересованої особи: Заводського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду були повідомлені належним чином. Будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи чи здійснення розгляду без їх участі до суду не надійшло. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги, викладені в заяві, обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на викладене. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як визначено в ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 293, п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в т.ч., встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Стаття 317 ЦПК України встановлює особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Так, заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.12.2025 року, виданого (мовою оригіналу) «99000002 Территориальным отделом ЗАГС города Бердянск и Бердянского района Управления ЗАГС Запорожской области», батьками новонародженої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З аналізу вищевказаного документу вбачається можливість встановити факт родинних відносин між заявниками та новонародженою [PERSON] , що у свою чергу, також підтверджує право на звернення до суду з заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України. Окрім зазначеного, судом встановлено, що згідно копії паспорта серії [NUMBER] виданого Бердянським МВ ГУМВС України в Запорізькій області 25.11.2011 року, наданої представником заявників в якості додатку до заяви, [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Бердянськ Запорізької області, є громадянкою України. Крім того, згідно копії паспорта серії [NUMBER] , виданого Бердянським МВ УМВС України в Запорізькій області 12.11.2005 року, [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Баксан Кабардіно-Балкарія, є громадянином України. На підтвердження факту народження [PERSON] до заяви надано копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.19.2025 року, виданого (мовою оригіналу) «99000002 Территориальным отделом ЗАГС города Бердянск и Бердянского района Управления ЗАГС Запорожской области», відповідно якого, датою народження зазначено [INFO] , місце народження Запорізька область, м. Бердянськ. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. 1-3 ст. 9 зазначеного Закону, державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові особи та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Частиною 1 статті 17 зазначеного Закону України передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Статтею 7 Закону України «Про громадянство України» передбачено, що особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно з ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 317 Цивільного процесуального кодексу України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Пунктом 18Постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів,що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення про те, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до ч. ч., 2, 3, 4 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Частиною другою статті 125 СК України встановлено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 2) за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до державного органу реєстрації актів цивільного стану. Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376, м. Бердянськ Запорізької області є тимчасово окупованою територією Російською Федерацією територією України. При ухваленні даного рішення судом взято до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, у своєму висновку Європейський суд з прав людини у справі «Кіпр проти Туречинни», зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи викладене, взявши до уваги документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку ст. 317 ЦПК України. Оцінюючи наявні у матеріалах справи документи, суд виходить з того, що народження дитини є юридичним фактом, що має наслідком виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити, встановивши факт народження дитини, що в подальшому буде підставою для державної реєстрації народження дитини.

Outcome: approved