Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

16.12.2025 ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОШЕЛЬОК» (далі - ТОВ «КОШЕЛЬОК») в особі представника Гурського Г. Ю. звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що між позивачем та відповідачкою було укладено кредитний договір № 3046510345-330187 від 30.04.2021, згідно з яким відповідачка отримала кредит у сумі 6 100,00 грн з початковим строком кредитування 20 днів із дисконтною відсотковою ставкою 1,65% на добу, базовою процентною ставкою 2,2% на добу. Згідно з п. 3.6 та п. 3.7 договору, строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів, тобто з 20.05.2021 до 17.08.2021, за ставкою 2,2% на добу. Однак, відповідачка умови договору виконувала неналежним чином, внаслідок чого станом на 16.12.2025 утворилась заборгованість за кредитним договором № 3046510345-330187 від 30.04.2021, яка становить 20 191,00 грн, та яка складається з: 6 100,00 грн - заборгованість за кредитом; 14 091,00 грн - заборгованість за відсотками. Оскільки всупереч умовам вищезазначеного кредитного договору відповідачка свої зобов`язання не виконала, протягом строку кредитного договору суму кредиту, нараховані відсотки не сплатила, тому позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість за вищезазначеним договором у загальному розмірі 20 191,00 грн, судові витрати зі сплати судового збору 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. Судом проведено такі процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 19.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі, призначено розгляд справи із повідомленням (викликом) учасників справи в судове засідання, встановлено строки для подання заяв по суті справи, призначено судове засідання на 26.01.2026 о 10:30 год. 26.01.2026 судове засідання відкладено до 18.02.2026 у зв`язку з неявкою учасників справи. У позовній заяві представник позивача просив розглянути справу за його відсутності, зазначив, що позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась судом належним чином згідно з ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» шляхом розміщення оголошень на офіційному веб-порталі Судової влади України. Згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошень про виклик, які здійснені 08.01.2026 та 30.01.2026, особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Також, судові повістки надсилались відповідачці на її електронну пошту, що підтверджується довідками від 08.01.2026 та 09.02.2026. Причини неявки в судові засідання відповідачка не повідомила, відзив на позов не подала. Враховуючи, що відповідачка, будучі належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання, повторно не з`явилась до суду, не повідомила про причини неявки, не подала відзиву на позовну заяву, судом за згодою представника позивача, висловленою у позовній заяві, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи за відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів (із занесенням до протоколу судового засідання) відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України. 18.02.2026 судом завершено розгляд справи та суд перейшов до стадії ухвалення рішення, оголосивши перерву для виготовлення повного тексту до 19.02.2026. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 30.04.2021 між [PERSON] та ТОВ «КОШЕЛЬОК» укладено договір № 3046510345-330187 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, за допомогою веб-сайту (https://koshelok.ua/), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «КОШЕЛЬОК», в рамках якої реалізується технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Відповідно до умов Кредитного Договору [PERSON] отримала кредит 6 100,00 грн з початковим строком кредитування 20 днів, дисконтною відсотковою ставкою 1,65% на добу, базовою процентною ставкою 2,2% на добу. Згідно з п. 3.6 та п. 3.7 договору, строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів, тобто з 20.05.2021 до 17.08.2021, за ставкою 2,2% на добу. У відповідності до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створений згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». [PERSON] надано одноразовий ідентифікатор 8186 для підписання кредитного договору шляхом направлення на номер телефону [NUMBER] , вказаного під час реєстрації в особистому кабінеті. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідно до пп. 6, 7, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до чч. 3, 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» фінансова послуга надається на підставі договору, який укладається, змінюється, припиняється, виконання зобов`язань за яким забезпечується відповідно до вимог цивільного законодавства України з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом та спеціальними законами. Договір про надання фінансової послуги (крім договору, предметом якого є послуга з торгівлі валютними цінностями або виконання платіжної операції, якщо зобов`язання за відповідними правочинами повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення) укладається виключно в письмовій формі з дотриманням вимог Цивільного кодексу України, встановлених до письмової форми правочину: 1) у паперовій формі; або 2) у формі електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; або 3) у порядку, передбаченому законодавством України про електронну комерцію. У разі недотримання письмової форми договору про надання фінансової послуги, якщо така форма договору передбачена цією частиною, такий договір є нікчемним. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. На підставі викладеного законодавство України надає можливість укласти кредитний договір відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Укладений між ТОВ «КОШЕЛЬОК» та відповідачкою кредитний договір не суперечить Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та не визнаний на час розгляду справи недійсним. Того ж дня, було здійснено переказ відповідачці грошових коштів у розмірі 6 100,00 грн за кредитним договором № 3046510345-330187, що підтверджується довідкою АТ «ТАСКОМБАНК» від 03.11.2025 № 46968/80 про перерахування коштів 30.04.2021 о 12:16:15 на суму 6 100,00 грн відправником ТОВ «КОШЕЛЬОК». Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України зобов`язання підлягає виконанню у вказаний в договорі строк. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов`язання (неналежне виконання). При цьому, за вимогами статті 611 цього Кодексу, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до п. 1.1 Договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ «КОШЕЛЬОК» зобов`язується надати Позичальнику кредит у сумі 6 100,00 грн на засадах строковості, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим Договором. Разом із тим, відповідачка умови кредитного договору належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 17.08.2021 утворилась заборгованість за кредитним договором № 3046510345-330187 від 30.04.2021 у загальному розмірі 20 191,00 грн, та яка складається з: 6 100,00 грн - заборгованість за кредитом; 14 091,00 грн - заборгованість за відсотками, що підтверджується детальним розрахунком заборгованості (а.с. 18-19). Зазначений розрахунок заборгованості відповідачкою під час розгляду справи на засадах змагальності не спростовано. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, у розмірі 2 422,40 грн (а.с. 1). У позовній заяві представник позивача просив також стягнути з відповідачки витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу в матеріалах справи наявні такі докази: копія договору про надання правничої (правової) допомоги від 12.02.2025, укладеного між ТОВ «КОШЕЛЬОК» в особі директора Крилова С. С., що діє на підставі статуту, та Адвокатським бюро «Герман Гурський та партнери» в особі керуючого бюро Гурського Г. Ю. (а.с. 35); копія Додатку до договору про надання правничої (правової) допомоги від 12.02.2025, відповідно до якого Адвокатське бюро «Герман Гурський та партнери» зобов`язується надати ТОВ ТОВ «КОШЕЛЬОК» наступну правову допомогу, а саме: 1) оформлення документів щодо надання правничої (правової) допомоги (додаток до договору про надання правової допомоги) тривалістю 30 хвилин на суму 1 000,00 грн; 2) збір та аналіз доказів, формування правової позиції, визначення підсудності справи та платіжних реквізитів для сплати судового збору тривалістю 1 година на суму 2 000,00 грн; 3) складання позовної заяви тривалістю 2 години на суму 4 000,00 грн; 4) формування додатків (доказів) до позовної заяви (для суду та відповідачу) тривалістю 1 година на суму 2 000,00 грн; 5) відправка позову стороні, до суду, формування матеріалів адвокатського досьє по справі тривалістю 30 хвилин на суму 1 000 грн, всього на суму 1 0000,00 грн (а.с. 36). Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідачкою клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу не подавалось. Вивчивши надані ТОВ «КОШЕЛЬОК» докази понесених витрат на правничу допомогу, суд доходить висновку, що вони у повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи, а тому з урахуванням положень ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу розміром 10 000,00 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved