Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі свого представника адвоката Федосенко Н.А. звернулась до суду з позовом та просила ухвалити рішення, на підставі якого визнати за нею право власності на частину житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті її брата, [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову [PERSON] посилаються на те, що [INFO] помер її рідний брат [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . Вказаний будинок було придбано у власність 19 червня 1998 року [PERSON] та його дружиною [PERSON] , кожному належало по частині будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй частину зазначеного будинку. Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 березня 2007 року право власності на частину будинку з надвірними будівлями, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом отримала донька померлої [PERSON] [PERSON] . Інша частина будинку, що залишилася після смерті [PERSON] , фактично перейшла її чоловікові [PERSON] , який проживав у цьому будинку, користувався ним, здійснював його утримання та залишився співвласником будинку в цілому. Отже, [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину фактично. Після смерті [PERSON] позивач [PERSON] звернулася до Четвертої ХДНК із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. 12.02.2025 нотаріус видав позивачці свідоцтво про право на спадщину за законом на частину житлового будинку [ADDRESS] , що належали спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 19.06.1998 приватним нотаріусом ХМНО Бєсєдою Т.Д., за реєстровим №1-3164. Проте щодо іншої 1/4 частини житлового будинку, яка належала [PERSON] після смерті його дружини [PERSON] , нотаріус постановою від 18 вересня 2025 року №978/02-31/П відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на відсутність документальних доказів прийняття спадщини [PERSON] після смерті його дружини. Вищевикладені обставини і вимусили позивача звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 14 жовтня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, призначено підготовче судове засідання. Витребувано у Четвертій ХДНК спадкову справу №66П/2024 від 02.02.2024 після смерті [PERSON] . 27 жовтня 2025 року на виконання ухвали суду надійшли матеріали спадкової справи №66П/2024. 10 листопада 2025 року з архіву Новобаварського районного суду міста Харкова витребувано матеріали цивільної справи №2-802/2007 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом для огляду в судовому засіданні. Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 02 грудня 2025 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Призначено справу до судового розгляду. 22 грудня 2025 року на адресу суду надійшов відзив Харківської міської ради, відповідно до якого вони просили суд у задоволені позову [PERSON] відмовити, посилаючись на те, що не доведений факт успадкування [PERSON] частки житлового будинку [ADDRESS] після померлої [INFO] [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном. 13 січня 2026 року від представника позивача адвоката Федосенко Н.А. надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої наполягали на задоволені позовних вимог. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Федосенко Н.А., яка діє на підставі ордеру №1294691 від 06.10.2025, заявлений позов підтримала, просила його задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені у рішенні вище. Представник відповідача Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся, про причину неявки суд не повідомив. На підставі вимог ч.4 ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити по справі рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. Згідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, в судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 19 червня 1998 року [PERSON] , [PERSON] на праві власності належить по частці кожному житловий будинок [ADDRESS] . ( а.с. 18) Згідно довідки про наявність або відсутність інформації про зареєстровані права на об`єкт нерухомого майна від 08.11.2024, виданої КП «ХМБТІ», житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] на праві власності зареєстрований: частка за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 19.06.1998 приватним нотаріусом ХМНО Бєсєдою Т.Д., р.№1-3164; частка за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 19.06.1998 приватним нотаріусом ХМНО Бєсєдою Т.Д., р.№1-3164; частка за [PERSON] на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.03.2007, справа №2-802/2007. ( а.с. 21) Як пояснила в судовому засіданні представник позивача [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті залишилися спадкоємці першої черги, її чоловік [PERSON] та донька [PERSON] . Остання звернулася до суду з позовом про визнання за нею право власності в порядку спадкування за законом на частку житлового будинку [ADDRESS] після смерті матері [PERSON] , який було задоволено. Іншу частку спірного будинку з надвірними будівлями фактично прийняв чоловік спадкодавця [PERSON] , однак право власності на спадкове майно у встановленому законом порядку не оформив. Судом були досліджені матеріали цивільної справи №2-802/2007 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування за законом на частину будинку з надвірними будівлями, з яких вбачається: Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] . (справа № 2-802/2007 а.с. 13) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді частки житлового будинку [ADDRESS] . З довідки від 29.09.2006 вбачається, що на день смерті [PERSON] 05 травня 2003 року по [ADDRESS] були прописані та проживали дві особи: [PERSON] , 1958 року народження; [PERSON] , 1946 року народження. ( справа №2-802/2007 а.с. 15) Відповідно до актового запису про одруження №171 від 14 березня 1997 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. ( справа №2-802/2007 а.с. 30) Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 березня 2007 року право власності на частину будинку з надвірними будівлями, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом отримала донька померлої [PERSON] [PERSON] . ( справа №2-802/2007). Інша частка спірного будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] залишилися відкритими. Як було встановлено судом на час відкриття спадщини спадкодавець [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Пункт 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» зазначає, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Статтею 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за повітом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Таким чином, після смерті [PERSON] залишилися спадкоємці за законом першої черги, її чоловік [PERSON] та донька [PERSON] , яка оформила своє право власності на спадкове майно. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном ( п. 1 ч. 1 ст. 549 ГК України (в редакції 1963 року)). Як зазначив представник позивача, і це підтверджується довідкою з місця проживання від 29.09.2006, яка мається в матеріалах справи №2-802/2007, що на день смерті [PERSON] 05 травня 2003 року по [ADDRESS] були прописані та проживали дві особи: [PERSON] , 1958 року народження; [PERSON] , 1946 року народження. ( справа №2-802/2007 а.с. 15) [PERSON] і після смерті [PERSON] продовжив проживати у вищезазначеному житловому будинку та користуватися ним. Таким чином, в судовому засіданні було достовірно встановлено, що на час смерті спадкодавця [PERSON] , вона разом зі спадкоємцем [PERSON] проживали в будинку [ADDRESS] , а останній продовжив там проживати і користуватися ним і в подальшому, а отже вважається таким, що спадщину прийняв фактично, шляхом вступу до управління спадковим майном. Частина 2 ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року) зазначає, що прийнятий спадок визнається таким, що належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, вказаний в статті 21 цього Кодексу (ст. 525 ГК України в редакції 1963 року). Отже, після [PERSON] , померлої [INFO] спадщину фактично прийняв її чоловік [PERSON] та донька [PERSON] (право власності в порядку спадкування за якою було визнано за рішенням суду) у рівних частках, а саме по 1/4 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що розташовані за адресою: [ADDRESS] кожний. [INFO] помер [PERSON] . ( а.с. 19) Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою ( частина 1 ст. 1220 ЦК України). Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У статті 1223 ЦК України зазначено, що у випадку відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у випадку не охвату заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом отримують особи, визначені у статтях 1261-1265 Кодексу. За життя [PERSON] заповіту не залишив. Частиною 1 ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] не залишилося. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Як вбачається з матеріалів спадкової справи №66П/2024 щодо спадщини померлого [INFO] [PERSON] з заявою про прийняття спадщини звернулася його сестра [PERSON] . 12 лютого 2025 року нотаріус видав на ім`я [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на частину житлового будинку [ADDRESS] , що належали спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 19.06.1998 приватним нотаріусом ХМНО Бєсєдою Т.Д., за реєстровим №1-3164. ( а.с. 41-82) Постановою державного нотаріусу Четвертної Харківської державної нотаріальної контори Черняк Н.В. від 18 вересня 2025 року №918/02-31/П відмовлено [PERSON] в оформленні спадкових прав після померлого [INFO] рідного брата [PERSON] , [INFO] , що постійно проживав за адресою: [ADDRESS] , на майно, яке залишилося після смерті його дружини, померлої [INFO] [PERSON] , а саме 1\\4 частки житлового будинку [ADDRESS] . ( а.с. 25) Отже, обставини, які викладені у постановах про відмову у вчинені нотаріальних дій за №918/02-31/П від 18 вересня 2025 року, явилися перешкодою для отримання позивачем у ХДНК № 4 свідоцтва про право на спадкування. Оскільки даним судовим рішенням встановлено, що [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті своєї дружини померлої [INFO] [PERSON] , у вигляді 1\\4 частки житлового будинку [ADDRESS] , то у відповідності до вимог ст. 1218 ЦК України дане майно входить до складу спадщини. Суд, даючи оцінку вищевикладеному, приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] повністю знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved