Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Заявник [PERSON] в порядку окремого провадження звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, зазначивши на обґрунтування заяви, що з метою підготовки документів для оформлення пенсії вона звернулася до Відділу обслуговування громадян №2 (сервісний центр) управління обслуговування громадян, де під час вивчення документів їй було повідомлено про розбіжності у написанні її імені в трудовій книжці, порівняно з паспортними даними, у зв`язку з чим винесено рішення про відмову у призначенні пенсії. Крім того, зазначила, що встановлення даного юридичного факту має для неї юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки та надає можливість в повній мірі реалізувати право на пенсію, що обумовлено правилами та порядком прийому документів (заінтересованої особи) та Основами законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування відповідно до Конституції України, на підставі чого вона змушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, за яким просила встановити факт належності їй ( [PERSON] ), [INFO] , правовстановлюючого документа - трудової книжки серії [NUMBER] . Ухвалою суду від 19 листопада 2025 року відкрито окреме провадження у справі, з викликом в судове засідання учасників справи. Заявник [PERSON] в судове засідання подала заяву, зареєстровану судом 19.02.2026 року за вх. № 5516 про розгляд справи без її участі, заяву підтримала, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області в судове засідання не з`явився, при цьому, подав заяву, яка сформована в системі «Електронний суд» та зареєстрована судом 30.01.2026 року за вх. № 3262, в якій просив розглянути справу про встановлення факту, що має юридичне значення без участі представника Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області. Зваживши доводи, викладені в заяві, дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема, окремого провадження (п. 3 ч. 2 ст. 19 ЦПК України). Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 7 ст. 19 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ч.ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частиною 1 статті 79 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 80 ЦПК України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. З огляду на викладене вище та з наданих заявником до заяви письмових доказів, судом встановлено та підтверджується, зокрема, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис за № 1, складеного 27.01.1976 року, за яким [PERSON] народилася [INFO] . Відповідно до копії диплома серії [NUMBER] від 19.04.1994 року, реєстраційний номер № [NUMBER] , [PERSON] 19.04.1994 року закінчила повний курс професійно-технічного училища № 35 м. Жовті Води Дніпропетровської області, за професією кухар-кондитер, з одержанням середньої освіти та рішенням державної кваліфікаційної комісії від 19.04.1994 року присвоєно кваліфікацію «кухар-кондитер V,III розряду». Як вбачається, з копії трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої 27.06.1996 року російською мовою, остання була видана на ім`я « [PERSON] », [INFO] , в якій також містяться наступні зміни: «Прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] на підставі паспорта [NUMBER] , виданого Ленінським РВ УМВС України в Кіровоградській області 05.12.1997 року»; «Прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] на підставі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 08.12.2006». При цьому, відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 09 січня 2007 року Ленінським ВМ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області, останній видано на ім`я « [PERSON] », [INFO] . На ім`я [PERSON] , ДПІ у м.Кіровограді 17.01.2007 року видана і картка фізичної особи платника податків. Також судом встановлено, що рішенням про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 07.11.2025 року № 110130020461 [PERSON] відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно з пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список № 1) у зв`язку з недосягненням пенсійного віку 50 років. При цьому з зазначеного рішення встановлено, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки від 27.06.1996 [NUMBER] , оскільки ім`я зазначене на титульній сторінці трудової книжки « [PERSON] » (російською мовою) не відповідає паспортним даним заявниці « [PERSON] » (російською мовою). [PERSON] за цей період частково врахований як період догляду за дитиною ( [INFO] ) до досягнення нею 3-х річного віку, а також згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Для зарахування до страхового стажу заявниці періодів, зазначених у трудовій книжці від 27.06.1996 [NUMBER] , необхідно внести до трудової книжки відповідний запис-виправлення згідно законодавства з вірним ім`ям заявниці, або надати уточнюючі довідки, що підтверджують всі періоди зазначені у трудовій книжці до 01.01.2004 року, або звернутися до суду за підтвердженням приналежності трудової книжки заявниці. В свою чергу, звертаючись до суду з зазначеною заявою заявник просить встановити юридичний факт, а саме: факт належності їй [PERSON] , трудової книжки серії [NUMBER] , виданої та заповненої 27 червня 1996 року. При цьому, встановлення зазначеного юридичного факту необхідно заявнику для реалізації своїх прав в галузі пенсійного забезпечення. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п.5 ч. 2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Глава 6 Розділу IV ЦПК України, а також постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розкриває зміст судової діяльності з розгляду справ даної категорії, при цьому факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Наведений у ст. 315 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. У разі сумніву в належності трудової книжки особі внаслідок помилки, коли прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по-батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, ураховуючи положення пункту 26 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» факт належності цього документа відповідній особі може бути встановлено лише у судовому порядку. Внесення виправлень на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом від 29.07.93 № 58, у таких випадках не передбачено. Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. З огляду на приписи пункту 2.11, 2.12 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займала заявник у той чи інший період роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу заявника, що дає право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, та, у свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення заявника конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань призначення пенсії за віком. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, яку суд вважає за необхідне застосувати при розгляді даної справи. Враховуючи зазначене, судом відзначається, що заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у зазначений документ вносяться відповідальним працівником, а не особисто заявником, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії за віком, що має юридичне значення. Судом встановлено, що метою встановлення зазначеного факту, є необхідність заявнику в оформленні передбаченого законом державного пенсійного забезпечення. Таким чином, аналізуючи докази по справі в їх сукупності, враховуючи, що встановлення факту належності особі документу має для заявника [PERSON] юридичне значення, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність заяви про встановлення юридичного факту, при цьому, під час судового розгляду, судом встановлено розбіжності у написанні імені заявника [PERSON] у трудовій книжці серії [NUMBER] , заповненої 27.06.1996 року російською мовою на ім`я « [PERSON] », даним, зазначеним в паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого Ленінським РВ УМВС України в Кіровоградській області 09.01.2007 року, на ім`я « [PERSON] , на підставі чого, зазначений юридичний факт підлягає встановленню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено Законом, у зв`язку з чим, понесені заявником [PERSON] судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп., слід вважати по фактично понесеним заявником. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved