Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Представник позивача Тертиця Т.В. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтований тим, що 6 травня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою Веб-сайту creditcasa.com.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1550-2058. На виконання вимог Закону України «Про електронну комерцію» [PERSON] було надано одноразовий ідентифікатор А0878 для підписання кредитного договору № 1550-2058 від 6 травня 2025 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати [PERSON] кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 25 000 грн, строк кредитування 365 днів, базовий період 30 днів, промо-ставка 0,10 % в день, знижена % ставка 1,00 % в день, стандартна % ставка: 1,00 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення договору; 0,74 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період, починаючи з 181 календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (до тієї із зазначених дат, яка настане раніше). Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши кредитні кошти відповідно до умов укладеного договору. 8 березня 2024 року Національним Банком України внесено запис до Державного реєстру фінансових установ про переоформлення ліцензії ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, на ліцензію на діяльність фінансової компанії з правом надання послуги - надання коштів та банківських металів у кредит. Оскільки ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не є банківською установою в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність» та відповідно до вказаної ліцензії, тобто позивач не відкриває рахунки, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. Позивач через партнера ТОВ «ФК «Контрактовий дім» видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок, вказаний відповідачем в особистому кабінеті, на карту отримувача відповідача, чим виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань відповідно до умов договору шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримав кредитні кошти і не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснень причин, у тому числі в разі отримання нею грошових коштів. Відповідач всупереч умовам укладеного кредитного договору порушив його умови і не повернув в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші грошові зобов`язання перед кредитодавцем. Станом на 22 жовтня 2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 59 765 грн 19 коп., а саме прострочена заборгованість за кредитом 24 975 грн 00 коп., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 34 790 грн 19 коп. Просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 59 765 грн 19 коп. та понесені судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою судді від 5 січня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судові засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку. Відзив на позов від нього до суду не надходив. Згідно пункту 1 частини третьої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У відповідності до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи не здійснювалося. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив таке. Суд установив, що 6 травня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1550-2058 продукту «MiniKasa», відповідно до умов якого [PERSON] надано кредит в сумі 25 000 грн, строк кредитування 365 днів, базовий період 30 днів, промо-ставка 0,10 % в день, знижена % ставка 1,00 % в день, стандартна % ставка: 1,00 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення договору; 0,74 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період, починаючи з 181 календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (до тієї із зазначених дат, яка настане раніше). Позичальник [PERSON] в договорі зазначив номер особистого електронного платіжного засобу [NUMBER] . Указаний договір підписано електронним підписом позичальника одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А0878. Згідно довідки наданої позивачем [PERSON] 6 травня 2025 року на маска-карту [NUMBER] було здійснено переказ коштів в сумі 25 000 грн. Крім того, з інформації, наданої Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Контрактовий дім» від 30 жовтня 2025 року за вих. № 17296 6 травня 2025 року товариством успішно здійснено операцію по зарахуванню на картковий рахунок [NUMBER] (на виконання умов договору укладеного між ТОВ «ФК «Контрактовий дім» та ТОВ «УКР КРКДИТ ФІНАНС» № 02/06/2020 від 1 червня 2020 року) коштів у сумі 25 000 грн (ID платежу 1602395375). Згідно розрахунку заборгованості станом на 22 жовтня 2025 року загальна заборгованість позичальника [PERSON] за договором 1550-2058 від 6 травня 2025 року складає 59 765 грн 19 коп., в тому заборгованість за кредитом 24 975 грн та заборгованість по нарахованим процентам 34 790 грн 19 коп. При вирішенні справи судом застосовуються наступні норми права. За нормою статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною першою статті 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Частиною першою статті 634 Цивільного кодексу України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 Цивільного кодексу України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 3 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами статті 11 Закону «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - пункт 2 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 12 Закону «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини перша статті 3 Закону «Про електронну комерцію». Нормою статті 639 Цивільного кодексу України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (частина перша статті 625 Цивільного кодексу України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (статті 610 Цивільного кодексу України). Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені статтями 1050, 625 Цивільного кодексу України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплати суму боргу кредитору. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо приходить до висновку, що позивачем належними та допустимими доказами доведена наявність грошового зобов`язання відповідача перед позивачем, яке ним не виконується, та за невиконання якого настає цивільно-правова відповідальність, передбачена наведеними законодавчими нормами. Відповідно до статей 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» 6 травня 2025 року укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1550-2058. Даний договір був підписаний [PERSON] електронним підписом, він відповідає всім вимогам законодавства щодо укладення договорів. У суду немає сумніву, що саме [PERSON] , ознайомившись з умовами договору, зокрема і з розміром відсотків, який буде нараховуватися, тобто прийняв всі умови договору, отримав кошти в сумі 25 000 грн, але взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк грошові кошти та нараховані відсотки не повернув. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 59 765 грн 19 коп., тобто позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2 422 грн 40 коп. На підставі викладеного, та

Outcome: approved