Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

У грудні 2025 року ТОВ «ФК Єврокредит» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 31.03.2021 між АТ «Мегабанк» та [PERSON] було укладено заява-договір № TDB.2021.0014.8432 про приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, який складається з публічної частини договору, яким є договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank з додатками, розміщений у місці інформування клієнта та на сайті АТ «Мегабанк»: www.megabank.ua, в мережі інтернет www.todobank.com та індивідуальної частини, якою є вказана заява - договір. Всі вищевказані документи у сукупності складають договірну основу, яка закріплює домовленості банка і клієнта щодо регулювання правовідносин, які виникли між ними, і відповідно до приписів ст. 634 ЦК України є за своєю суттю договором приєднання, що укладений шляхом прийняття клієнтом пропозиції банку згідно ст. ст. 641, 644 ЦК України. Відповідно до п. 2 розділу «Запевнення та умови» кредитного договору, банк на підставі отриманої від клієнта заяви, відкрив клієнту поточний рахунок у гривні, що обслуговується за дебетово-кредитною схемою, та поточні рахунки у доларах США та у Євро, що обслуговуються за дебетовою схемою, та видав платіжну картку міжнародної платіжної системи. Факт отримання клієнтом картки та її номер зафіксовано зазначено у заключному розділі кредитного договору (реквізити та підписи сторін) Банк свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконав у повному обсязі, встановивши доступний ліміт кредитної лінії у межах максимального ліміту кредитної лінії на поточний рахунок клієнта у гривні і надавши йому можливість користуватись кредитними коштами у межах доступного ліміту кредитної лінії, визначеного кредитним договором. Відповідач здійснював користування грошовими коштами доступного ліміту кредитної лінії, що відображено у виписках з його рахунку. Однак, свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією відповідач не виконав. Згідно виписок по рахунку станом на 03.09.2024 у відповідача сформувалась заборгованість перед банком в сумі 17892,03 грн., що складається з: заборгованості за кредитом ( в тому числі прострочена) 6207,22 грн., заборгованості по сплаті відсотків (в тому числі прострочена) 11684,81 грн. 03.09.2024 між Акціонерним товариством «Мегабанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» був укладений договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, за яким ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» набув право вимоги до боржників за основними договорами, серед яких і право вимоги до відповідача за Кредитним договором № TDB.2021.0014.8432 від 31.03.2021. 27.12.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» договір № 1/12 про відступлення прав вимоги. Відповідно до додатку №1 «Друкований Реєстр Боржників» до вказаного договору про відступлення прав вимоги серед інших, до ТОВ «ФК Єврокредит» перейшло право вимоги до відповідача - боржника за кредитним договором № TDB.2021.0014.8432 від 31.03.2021. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс», а в подальшому - ТОВ «ФК Єврокредит», права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо AT «Мегабанк» станом на день відступлення права вимоги - 03.09.2024. У свою чергу, ні ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс», ні ТОВ «ФК Єврокредит» не здійснювало жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювало. Таким чином, заборгованість відповідача перед ТОВ «ФК Єврокредит» складає 17892,03 грн. Позивач просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості в розмірі 17892,03 грн., витрати з сплати судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 11200,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився. В позовній заяві просив розглядати справу без їх участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений про розгляд справи в порядку, встановленому ЦПК України. Відзиву на позов не подав, причини неявки суду не повідомив, із заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, доходить наступного висновку. Судом встановлено, що 31.03.2021 між АТ «Мегабанк» та [PERSON] було укладено заяву-договір №TDВ.2021.0014.8432 про приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank. Відповідно до п.1 заяви-договору, підписанням цього договору клієнт беззастережно підтверджує: прийняття в повному обсязі публічної пропозиції АТ «Мегабанк» на приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, що розміщений у місці інформування клієнта та на сайті АТ «Мегабанк»: www.megabank.ua та в мережі інтернет ww.todobank.com; згоду з умовами договору, а також положеннями усіх додатків до нього; укладання з банком шляхом приєднання до договору, який складається з публічної частини договору, що розміщена у місці інформування клієнта та на сайті АТ «Мегабанк» www.megabank.ua та в мережі інтернет www.todobank.com та індивідуальної частини договору, а саме цієї заяви-договору, підписанням якої клієнт приєднується до договору в цілому; укладання з банком шляхом приєднання до публічного договору (оферти) АТ «Мегабанк» про умови надання послуги «Р2Р-перекази з картки на картку» (розміщеного на сайті банку, за інтернет-посиланням https://erc.megabank.ua/ru/p2poffer та у місці інформування клієнта), з урахуванням особливостей, передбачених розділом 2.17. публічної частини договору. Відповідно до п. 2 кредитного договору, банк відкрив клієнту поточний рахунок у гривні, що обслуговується за дебетово-кредитною схемою, та поточні рахунки у доларах США та у Євро, що обслуговуються за дебетовою схемою, та видав платіжну картку міжнародної платіжної системи. Сума максимального кредиту 200000 грн, орієнтовна загальна вартість 273293,00 грн, строк 12 місяців, базова процентна ставка 56 %, пільговий період 62 дні, у пільговий період процентна ставка 0,0001%. Орієнтовна реальна процентна ставка 87,30%. Вказаний договір підписано відповідачем власноруч. Згідно п.7 договору, своїм підписом він підтвердив, що ця заява-договір з додатками у сукупності складають єдиний договір, істотні умови якого можуть міститися як у цьому тексті так i в інших частинах договору. Факт отримання клієнтом картки та її номер зафіксовано підписом сторін у розділі «Видача платіжної картки та пін конверту» від 31.03.2021. Крім того, 31.03.2021 відповідач підписав паспорт споживчого кредиту, що є додатком 9 до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, в якому зазначено, що наслідком прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит є процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту та становить 80,00% річних від простроченої суми за весь період прострочення. АТ «Мегабанк» взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконало своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти, що підтверджується виписками про рух коштів по особовому рахунку [PERSON] з 31.03.2021 по 02.12.2022 та з 03.12.2022 по 03.09.2024. Однак, відповідач не дотримувався умов кредитного договору TDВ.2021.0014.8432 від 31.03.2021, внаслідок неналежного виконання відповідачем кредитних зобов`язань за вказаним кредитним у нього станом на 03.09.2024 виникла заборгованість за договором в розмірі 17892,03 грн., яка складається з: 6207,22 грн. заборгованість за основним боргом; 11684,81 грн. заборгованість за відсотками. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості та виписками про рух коштів по особовому рахунку. Положеннями ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Правилами ст. 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням, як це визначено положеннями ст. 516 ЦК України. Правилами ст. 517 ЦК України закріплено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, як це закріплено вимогами ст. 526 ЦК України. 03.09.2024, відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024, між АТ «Мегабанк» та ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» був укладений договір про відступлення прав вимоги № GL1N426240. Відповідно до п. 1 договору, за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає новому кредитору, належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у додатку №1 до цього договору. Відповідно до витягу з додатку №1 до договору про відступлення прав вимоги від 03.09.2024 ТОВ «ФК Мустанг Фінанс» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № TDВ.2021.0014.8432 від 31.03.2021, на суму 17892,03 грн. 27.12.2024 між ТОВ «ФК Мустанг Фінанс» та ТОВ «ФК Єврокредит» укладено договір № 1/12 про відступлення прав вимоги Відповідно до п. 2 договору про відступлення прав вимоги, за цим договором ТОВ «ФК Єврокредит» набуває усі права кредитора за основними договорами, зокрема, право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами; сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних в основних договорах у додатку №1 до цього договору; право вимагати сплати неустойок, пені, штрафів, передбачених основними договорами; право вимагати сплати сум, передбачених статтею 625 ЦК України. Відповідно до витягу з додатку №1 до договору №1/12 про відступлення прав вимоги від 27.12.2024, ТОВ «ФК Єврокредит» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № TDВ.2021.0014.8432 від 31.03.2021, на суму 17892,03 грн. Таким чином, позивачем доведено факт набуття права вимоги за вищевказаними кредитними договорами. Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно з цією статтею ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог статей 525-526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. На час розгляду справи судом відповідачем не надано альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором, а також даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку, тому відповідно до зазначених норм цивільного законодавства, з відповідача на користь ТОВ «ФК Єврокредит» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 17892,03 грн. з яких: 6207,22 грн. заборгованість за кредитом, 11684,81 грн. заборгованість по сплаті відсотків. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: договір про надання правничої допомоги № 1/07 від 01.07.2025, укладений між ТОВ «ФК Єврокредит» та АО «Альянс ДЛС» , відповідно до умов якого виконавець взяв на себе зобов`язання надати замовнику визначену цим договором правову допомогу щодо представництва та захисту прав, свобод та законних інтересів клієнта; ордер виданий АО «Альянс ДЛС» на надання адвокатом Журавльовим С.Г. правничої допомоги ТОВ «ФК Єврокредит» у всіх місцевих загальних судах, всіх апеляційних судах, Верховному Суді. Згідно акту приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 12116173 від 14.08.2025, АО «Альянс ДЛС» надало позивачу послуги щодо вирішення спору про стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] на суму 11200,00 грн. Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, зокрема, постановами Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 923/560/17, від 10 листопада 2021 у справі № 329/766/18, від 01 вересня 2021 у справі №178/1522/18. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат, їхню пропорційність до предмета спору, а також виходить з критеріїв їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Отже, суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт. Дослідивши матеріали справи та зміст поданих позивачем документів, суд вважає, що наведений адвокатом обсяг послуг у сумі 11200,00 грн. є не пропорційними до предмета спору та фактично відповідає розміру заборгованості, не є співмірним із складністю справи та затраченим часом на надання таких послуг. Заявлені витрати не відповідають критерію їх реальності, розумності їхнього розміру. З урахуванням цього суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу за розгляд справи в суді частково у розмірі 5000,00 грн. Згідно із ч. 1ст. 141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved