Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов позов від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіроко фінанс" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що ТОВ "1 безпечне агенство необхідних кредитів" та відповідач 30.08.2022 уклали в електронній формі договір позики №72425798, за умовами якого ТОВ "1 безпечне агенство необхідних кредитів", як позикодавець, зобов`язався передати у власність відповідачу, як позичальнику, грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом перерахування їх на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути суму позики та сплатити плату від суми позики за весь час користування коштами позики в порядку і на умовах, що визначені договором позики. На виконання умов договору позики позикодавець перерахував відповідачу 30.08.2022 грошову позику у розмірі 7 500,00 грн. Натомість відповідач у встановлені умовами договору строки суму позики не повернув, проценти не сплатив, у зв`язку з чим загальний борг склав 30 000,00 грн, з них 7 500,00 грн - сума не повернутої позики, 22 500,00 грн - сума нарахованих та несплачених процентів. 05.01.2023 між позивачем (Фактор) та ТОВ "1 безпечне агенство необхідних кредитів" (Клієнт) було укладено Договір факторингу № 031-050123, за умовами якого Клієнт відступив Фактору права вимоги, зазначені у реєстрі прав вимоги, у тому числі право вимоги за договором позики №72425798 від 30.08.2022. Позивач зазначає, що спроби врегулювання боргу із боржником у добровільному порядку виявилися безрезультатними, тому позивач звернувся до суду з цим позовом, у якому просить стягнути із відповідача на свою користь заборгованість за договором позики №72425798 у розмірі 30 000,00 грн, судовий збір у розмірі 3028,00 грн Ухвалою суду від 03.03.2025 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою суду від 20.08.2025 за клопотанням позивача витребувано від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» докази про наявність станом на 30.08.2022 відкритого на ім`я [PERSON] , карткового рахунку (маска карти № [NUMBER] ), а також його повних реквізитів, включно з повним номером банківської карти; про зарахування на такий рахунок коштів у розмірі 7500,00 грн 30.08.2022. Відповідач був повідомленим про розгляд справи в порядку, визначеному п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи. Протягом визначеного судом строку відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд цієї справи з повідомленням (викликом) сторін до суду відповідач не подав. Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено таке. 05.01.2023 між ТОВ "Сіроко фінанс" (Фактор) та ТОВ "1 безпечне агенство необхідних кредитів" (Клієнт), укладено Договір факторингу № 031-050123, за умовами якого Клієнт відступив Фактору Права Вимоги, зазначені в Реєстрі прав вимоги. Згідно з Реєстром Прав вимоги №01/03/23 від 01.03.2023 Клієнт відступив Факторові у тому числі Право Вимоги за Договором позики № 72425798, укладеним 30.08.2022 між Позикодавцем ТОВ "1 безпечне агенство необхідних кредитів" та Позичальником, яким є [PERSON] , право вимоги за яким на дату відступлення настало, і перейшло до ТОВ "Сіроко фінанс" з моменту підписання відповідного Реєстру прав вимоги. Договір позики, право вимоги за яким набуте ТОВ "Сіроко фінанс", укладений Відповідачем із ТОВ "1 безпечне агенство необхідних кредитів". Зазначений Договір позики укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-комунікаційних систем, внаслідок чого, у сторін цього Договору виникли цивільні права та обов`язки майнового характеру. Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором. За умовами зазначеного Договору позики Позикодавець зобов`язався передати Позичальнику у власність грошові кошти (Позику) на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язався повернути суму Позики, та сплатити плату від суми позики за весь час користування коштами позики, в порядку і на умовах, що визначені Договором позики. Сторони у договорі обумовили істотні умови договору позики: сума позики - 7500,00 грн, строк позики - 30 днів, процентна ставка (базова) 2,5% у день, дата надання позики 30.08.2022, дата повернення позики 29.09.2022, процентна ставка за понадстролкове користування позикою -2,70%, позика зараховується на картковий рахунок Позичальника, вказаний ним у Договорі - [NUMBER] . На виконання умов Договору позики Позикодавець 13.10.2022 року перерахував на вказаний Позичальником рахунок грошову позику за умовами Договору в сумі 7 500,00 грн, виконавши належним чином взяті на себе договірні зобов`язання. Ці обставини підтверджуються наданими на виконання ухвали суду про витребування доказів АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" доказами, а саме, довідкою АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" від 10.02.2026 №БТ/Е-4340, згідно з якою на ім`я [PERSON] Банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] , на яку 30.08.2022 було зараховано платіж у сумі 7 500,00 грн; випискою про рух коштів по указаній картці від 08.02.2026. Натомість Відповідач у встановлені умовами Договору строки суму Позики не повернув, проценти не сплатив, в зв`язку з чим за час користування коштами Позики на суму Позики були нараховані Проценти відповідно до умов Договору (відповідно до доданого розрахунку), а загальний борг склав 30 000,00 грн, з яких 7 500,00 грн - сума позики, 22 500,00 грн - сума відсотків. 24.12.2024 ТОВ «Сіроко фінанс» направлялася на адресу Боржника письмова вимога про погашення заборгованості, що у випадку несплати боргу Товариство має намір вчинити необхідні дії, направлені на стягнення боргу в судовому порядку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК Українислідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначеност. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномуст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно із ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про укладеність вищевказаного кредитного договору між відповідачем та відповідною фінансовою установою, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаним кредитним договором за договором відступлення прав вимоги. Оскільки відповідач свої зобов`язання за спірним кредитним договором не виконав, у нього наявна заборгованість у розмірі 30 000,00 грн, що складається із суми прострочених платежів за тілом кредиту у розмірі 7 500,00 грн та суми прострочених платежів за процентами у розмірі 22 500,00 грн. Ця заборгованість підлягає стягненню на користь позивача, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 3 028,00 грн, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 3 028,00 грн судового збору.

Outcome: approved