Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , [INFO] . Від спільного проживання у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Оскільки вони не перебували у зареєстрованому шлюбі, у свідоцтві про народження батька дитини записано на підставі ч.1 ст.135 СК України. Також з [PERSON] на утримання доньки стягувалися аліменти. У зв`язку з введенням воєнного стану на території України [PERSON] був призваний до лав Збройних Сил України, де проходив службу і приймав безпосередню участь у бойових діях. [INFO] [PERSON] загинув в бою за Батьківщину, виявивши стійкість і мужність, під час виконання бойового завдання. 10 серпня 2023 року до Кам`янського районного відділу КЗ «ДОБ СМЕ» ДОР» було доставлено тіло військовослужбовця [PERSON] і при судово-медичному дослідженні буди відібрані його біологічні зразки. На даний час виникла необхідність у встановленні факту батьківства [PERSON] по відношенню до доньки [PERSON] з метою захисту інтересів дитини, зокрема для отримання одноразової допомоги у разі загибелі батька при виконанні ним бойового завдання та інших можливих соціальних пільг. Просить суд визнати [PERSON] батьком [PERSON] та зобов`язати Синельниківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) внести наступні зміни до актового запису про народження №79 від 10 березня 2017 року, складеного Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області: змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] » та записати [PERSON] , [INFO] , батьком дитини, вказавши у графі «відомості про батька» - [PERSON] , [INFO] , громадянина України. Відповідач [PERSON] надала до суду відзив на позовну заяву, де зазначила, що вона особисто ні позивача ні її доньку не знає і ніколи про них не чула. У свідоцтві про народження [PERSON] батьком вказаний [PERSON] , а прізвище, ім`я, по-батькові її сина [PERSON] . З 2013 року після розлучення з [PERSON] її син [PERSON] постійно проживав з нею та вітчимом, що виключає участь її сина у вихованні та утриманні [PERSON] . Також позивачем не надано суду доказів стягнення з її сина аліментів на утримання [PERSON] . Просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити. Представник позивача [PERSON] завчасно надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] завчасно надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги не визнав і просив у їх задоволенні відмовити. Також зазначив, що в матеріалах справи мається висновок експерта №213-МГ молекулярно-генетичного дослідження по встановленню батьківства загиблого [PERSON] у відношенні дитини [PERSON] . Про проведення вказаного дослідження представником позивача було заявлено клопотання 22 квітня 2025 року, при цьому на той час представник вже не мала будь-яких повноважень у справі, оскільки договір про надання правничої допомоги укладений між позивачем і представником [PERSON] 28 серпня 2023 року і діяв до 31 грудня 2023 року, а додаткова угода до договору діяла до 28 серпня 2024 року. Також вважає, що належними відповідачами у даній справі є Міністерство оборони України та дружина загиблого [PERSON] в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Представник третьої особи Синельниківської міської ради Ковтун А.О. надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Представник третьої особи [INFO] в судове засідання не з`явився по невідомим суду обставинам. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, дійшов такого висновку. З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України вбачається, що 10 березня 2017 року Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області складено актовий запис №79 про народження [PERSON] , [INFO] . Батьком дитини зазначений [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Батько записаний зі слів матері відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Згідно копії актового запису про смерть №332 від 14 серпня 2023 року [PERSON] помер [INFO] у зв`язку з ушкодженням внаслідок військових дій. З повідомлення Кам`янського районного відділення СМЕ КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» №38 від 27 лютого 2024 року вбачається, що 10 серпня 2023 року було доставлено тіло військовослужбовця [PERSON] , [INFO] . При судово-медичному дослідженні були відібрані біологічні зразки, які відправлені до судово-імунологічної лабораторії КЗ «ДОБСМЕ2 ДОР». Згідно висновку експерта №213-МГ від 16 жовтня 2025 року [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженої [PERSON] , [INFO] , і вірогідність того, що це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,99999 %. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Згідно зі ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків. За змістом статті 121, частини 1 статті 122 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Пунктом 3 частини 2 статті 125 СК України визначено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини за рішенням суду. Статтею 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України. Відповідно до ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Згідно з п.п.7, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням того, що жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. В третьому абзаці п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц зазначено, що СК України будь-яких особливостей щодо предмету доказування у даній категорії справи не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved