Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Словважмаш», Товариства з обмеженою відповідальністю «Транслогістгруп», третя особа: Слов`янський відділ державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання недійсним договору купівлі-продажу майна боржника, яке перебувало в арешті за виконавчим провадженням. В позовній заяві позивач зазначив, що [PERSON] є стягувачем у виконавчих проваженнях № 45994439, в складі зведеного виконавчого провадження № 47445475, де боржником є ПАТ «Словважмаш», якому до незаконного відчуження належало майно, на яке з метою задоволення вимог стягувачів виконавча служба мала право звернути стягнення. Крім того, стосовно боржника ПАТ «Словважмаш» на момент незаконного відчуження були відкриті та перебували на виконанні у Слов`янському відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавчи провадження № 45994439, в складі зведеного виконавчого провадження № 47445475, з примусового виконання Наказу № 908/3502/14 виданого 28.11.2014 Господарським судом Запорізької області про стягнення з Публічного акціонерного товариства «СЛОВВАЖМАШ» ЄДРПОУ 00210594 на користь ТОВ «УБМ» 242970,02 грн. - основного боргу, 8102,47 грн. - 3% річних, 34331,44 грн. - збитків від інфляції, 20159,00 грн. - пені, 6111,26 грн. - судового збору. Коли позивач дізнався про неправомірне відчуження арештованого майна у виконавчому провадженні стосовно боржника ПАТ «Словважмаш» - звернувся до органів поліції з заявою про вчинення злочину. Позивач є стягувачем за провадженням, де боржником виступає ПАТ «Словважмаш», а отже ця незаконна угода напряму порушує інтереси позивача як стягувача. Позивач звертався до поліції з приводу неправомірних, кримінально-карних діянь при наступних обставинах, де позивачу стало відомо, що посадовими особами ПАТ «Словважмаш» здійснено посадовий злочин та злочини проти порядку правосуддя - незаконне відчужено майно боржника, на яке накладено арешт державною виконавчою службою при здійсненні примусового виконання. Так, 30 квітня 2025 року позивач звернувся до ВП № 4 Краматорського РУП Головного управління Національної поліції в Донецькій області із заявою про вчинення кримінального правопорушення за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 388, ст.ст. 382, 365 КК України, в якій вказав, що посадовими особами ПАТ «Словважмаш» в особі голови правління здійснено посадовий злочин та злочини проти порядку правосуддя незаконно відчужено майно боржника на яке накладено арешт державно виконавчою службою при здійсненні примусового виконання у виконавчому провадженні, де він є стягувачем, а ПАТ «Словважмаш» боржником. 13.05.2016 за простим письмовим договором купівлі-продажу за № 5 ПАТ «Словважмаш» в особі голови правління та ТОВ «Транслогістгруп» здійснили відчуження належного боржникові ПАТ «Словважмаш» майна, а саме залізничної колії інвентарний номер 200024, який знаходиться на станції Заводська. За п. 3 наведеного договору продавець - ПАТ «Словважмаш» запевнив про відсутність будь-яких перешкод та обмежень для відчуження майна та укладання відповідного договору купівлі-продажу. За даними Системи містяться відомості про виконавче провадження № 45994439, в складі зведеного виконавчого провадження № 47445475, з примусового виконання Наказу № 908/3502/14 виданого 28.11.2014 Господарським судом Запорізької області про стягнення з Публічного акціонерного товариства «СЛОВВАЖМАШ» ЄДРПОУ 00210594 на користь ТОВ «УБМ» 242970,02 грн. - основного боргу, 8102,47 грн. - 3% річних, 34331,44 грн. - збитків від інфляції, 20159,00 грн. - пені, 6111,26 грн. - судового збору. 14.01.2015 державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження, якою було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника Публічного акціонерного товариства «СЛОВВАЖМАШ» ЄДРПОУ 00210594. Вищезазначена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження боржником не оскаржувалось, рішень суду про її скасування або визнання незаконною до відділу ДВС не надходило. На підставі Ухвали суду відділом поліції відповідну інформацію внесено до ЄРДР за № 12025052510000532 23.05.2025, про що 05.06.2025 року позивачу надано витяг ЄРДР та за справою проводиться досудове слідство, в якому позивача допитано в якості потерпілого та надано пам`ятку про права . Тому, на підставі вищевикладеного, просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу за № 5, укладений між ПАТ «Словважмаш», в особі в.о. голови правління [PERSON] та ТОВ «Транслогістгруп», за яким здійснено відчуження належного боржникові ПАТ «Словважмаш» майна, а саме залізничної колії інвентарний номер 200024, який знаходиться на станції Заводська. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву, в якій підтримали в повному обсязі вимоги за позовною заявою та фактичні обставини на яких вони ґрунтуються, просили суд розглядати справу за їх відсутністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач ПАТ «Словважмаш» належним чином та завчасно було повідомлено про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилося, про причини неявки суду не повідомило. Відповідач ТОВ «Транслогістгруп» належним чином та завчасно було повідомлено про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилося, про причини неявки суду не повідомило, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Третя особа Слов`янський відділ державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належним чином та завчасно був повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Листа Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 27.04.2025 року, за даними Системи містяться відомості про виконавче провадження № 45994439 з примусового виконання виконавчого листа № 2/243/1980/2017, виданого 06.07.2017 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ПАТ «Словважмаш» на користь [PERSON] грошових коштів у сумі 243108,00 грн. в складі зведеного виконавчого провадження № 47445475, з примусового виконання Наказу № 908/3502/14 виданого 28.11.2014 Господарським судом Запорізької області про стягнення з Публічного акціонерного товариства «СЛОВВАЖМАШ» ЄДРПОУ 00210594 на користь ТОВ «УБМ» 242970,02 грн. - основного боргу, 8102,47 грн. - 3% річних, 34331,44 грн. - збитків від інфляції, 20159,00 грн. - пені, 6111,26 грн. - судового збору. 14.01.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження, якою було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника Публічного акціонерного товариства «СЛОВВАЖМАШ». Вищезазначена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження боржником не оскаржувалось, рішень суду про її скасування або визнання незаконною до відділу ДВС не надходило. 13.05.2016 року за письмовим договором купівлі-продажу за № 5 ПАТ «Словважмаш» та ТОВ «Транслогістгруп» здійснили відчуження належного боржникові ПАТ «Словважмаш» майна, а саме залізничної колії інвентарний номер 200024, який знаходиться на станції Заводська. Як зазначено у Витязі з єдиного реєстру досудового розслідування від 23.05.2025 року, Відділом поліції № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області внесено до ЄРДР за № 12025052510000532 інформацію, що посадовими особами ПАТ «Словважмаш» в особі голови правління здійснено посадовий злочин та злочини проти порядку правосуддя незаконно відчужено майно боржника на яке накладено арешт державно виконавчою службою при здійсненні примусового виконання у виконавчому провадженні, де він є стягувачем, а ПАТ «Словважмаш» боржником. Згідно з частиною 3 статті 13 ЦК України, не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 369/11268/16-ц зроблено висновок, що позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України), та послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена статтею 234 ЦК України, так і інша, наприклад, підстава, передбачена статтею 228 ЦК України. В аспекті гарантування на конституційному рівні права кожного на судовий захист та забезпечення державою виконання судового рішення відсутність у виконавця окремо визначеного повноваження звертатися до суду із позовною заявою про оспорення фраудаторного правочину, вчиненого боржником на шкоду кредитору, не повинна перешкоджати реалізації права цього кредитора на виконання судового рішення. Належним способом захисту права / інтересу кредитора за вимогою про повернення сторін у первісний стан, тобто відновлення становища, яке існувало до порушення (пункт 4 частини другої статті 16 ЦК України), є повернення відповідного майна боржнику, і для такого повернення оспорювання наступних правочинів (реєстраційних дій) щодо цього майна не вимагається. Відповідно до положень частини четвертої статті 9 Закону України «Про виконавче провадження» укладення протягом строку, зазначеного в частині третій цієї статті, правочину щодо майна боржника, який призвів до неможливості задовольнити вимоги стягувача за рахунок такого майна, є підставою для визнання такого правочину недійсним. Будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання з погашення заборгованості, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного (ВС КЦС №127/13995/21 від 08.03.2023). У разі вчинення боржником фраудаторного правочину ефективним способом захисту права / інтересу кредитора за вимогою про повернення сторін в первісний стан, тобто відновлення становища, яке існувало до порушення (п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦКУ), є повернення відповідного майна боржникові. Відповідно до ст. 234 ЦК України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами. Верховний Суд України здійснив розширювальне тлумачення статті 234 ЦК і кваліфікував договір, укладений з метою уникнути виконання грошового зобов`язання, як фіктивний (постанови Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 у справі № 6-1873цс16, від 23 серпня 2017 року у справі № 306/2952/14-ц, від 9 вересня 2017 року у справі № 359/1654/15-ц). Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Цивільно-правовий договір (в тому числі й договір дарування) не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення про стягнення боргу, що набрало законної сили. Боржник (дарувальник), проти якого розпочате судове провадження про стягнення боргу, та його діти (обдаровувані), які укладають договір дарування, діють очевидно недобросовісно та зловживають правами стосовно кредитора. Оскільки укладають договір дарування, який порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом. Як наслідок не виключається визнання договору недійсним, направленого на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК). Особа має право звернутися до суду з позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника (фраудаторний правочин), на підставі загальних засад цивільного законодавства та недопустимості зловживання правом або послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена статтею 234 ЦК України, так і інша, наприклад підстава, передбачена статтею 228 ЦК України. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відновлення становища, яке існувало до порушення (пункт 4 частини другої статті 16 ЦК України). Отже, суд погоджується з доводами позивача, що дії відповідача ПАТ «Словважмаш» з укладення правочину щодо майна боржника, яке перебуває в арешті за виконавчим провадженням, є недобросовісними та зводяться до зловживання правом, тому є підстави для визнання недійсним договору купівлі-продажу майна боржника, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Крім того, з відповідачів на користь позивача, згідно з ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню понесені останнім та документально підтверджені судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved