Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, обґрунтувавши свої вимоги тим, що вона обіймала в Службі посаду провідного інженера відділу проектів відновлення соціальної інфраструктури та проектів енергетичної інфраструктури. Наказами Служби від 27.01.2025 року № 29 та від 07.07.2025 року № 173 за порушення трудової дисципліни [PERSON] було оголошено догану. Наказом Служби від 09.07.2025 року № 21-К [PERSON] було звільнено з займаної посади, підставою звільнення були наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] № 29 від 27.01.2025 р., наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] № 173 від 07.07.2025 року. Однак, накази Служби від 27.01.2025 року № 29 та від 07.07.2025 року № 173 про притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності є протизаконними, оскільки не містять вказівки на те коли (конкретна дата) мали місце і в чому конкретно (які саме обов`язків ) полягали порушення Позивачем. Текст оскаржуваних наказів також не містить посилання на будь-які подання, доповідні записки (тощо), які б давали змогу встановити дату допущення Позивачем порушень її трудових обов`язків, а також вказували б на те, в чому конкретно полягали такі порушення, що позбавляє можливості з`ясувати та встановити чи враховані обставини, за яких вчинено проступок, попередня робота працівника, тощо. Посилаючись на ст. 235 Кодексу законів про працю України, вважаючи що звільнення здійснено без законної підстави просить поновити на попередній роботі та прийняти рішення про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Не погоджуючись із заявленими позовними вимогами, представник відповідача подав відзив, згідно якого накази Служби від 27.01.2025 року № 29 та від 07.07.2025 року № 173 видані з чітким дотриманням норм діючого законодавства. Позивач визнала свою вину у скоєних дисциплінарних проступках, виявила бажання повернутись на посаду, яку обіймала раніше, та відповідно з обов`язками якої Позивач справлялась без порушень. Разом з тим, після переведення на посаду провідного інженера відділу проектів соціальної інфраструктури та проектів енергетичної інфраструктури, як вбачається з порушення 1, та порушення 2, Позивач фактично не мала відповідних навичок та кваліфікації для повноцінного виконання поставлених завдань, передбачених посадовою інструкцією та положенням про відділ. 27.01.2025 року, [PERSON] оголошено про притягнення до дисциплінарної відповідальності, згідно наказу від 27.01.2025 року № 29, Позивач була ознайомлена особисто під підпис, оскільки надання [PERSON] недостовірної інформації у відповіді на запит на публічну інформацію в подальшому призвело до оскарження головою громадської організації «Міжрегіональне бюро екологічного захисту» [PERSON] відповіді Служби до Урядового контактного центру. Позивач зазначає, що не погоджується з наказом Служби від 07.07.2025 року № 173 та наказом від 09.07.2025 року № 21-К, водночас, нормативно правового та фактичного обґрунтування незаконності цих наказів не наводить. Представник позивача подав відповідь на відзив де зазначив, що текст оскаржуваних наказів також не містить посилання на будь-які подання, доповідні записки (тощо), які б давали змогу встановити дату допущення позивачем порушень її трудових обов`язків, а також вказували б на те, в чому конкретно полягали такі порушення. Позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання листа Агентства, виконання якого було доручено безпосередньому керівнику позивача, а персональну відповідальність за виконання якого було покладено на начальника Служби. Неможливо встановити, які саме порушення визнано Позивачем та стали підставою для винесення Службою оскаржуваних наказів про притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності. Неможливо встановити взаємозв`язок між поясненнями Позивача та подальшим винесенням Службою оскаржуваних наказів. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги та пояснила, що з 2007 році працювала на підприємстві та не мала стягнень. Нова посада не дотична до попередньої. За посадовими інструкціям їй не повинні були давати цей об`єкт для опрацювання, сама досліджувала всі важливі питання по об`єкту та була помилка в листі. Просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зауважила, що лист було доручено оформити начальнику відділу, він делегував виконання їй, при цьому виконавцями підписані відповідні начальники, а не вона. Отже, відповідальність лежить на них. Стосовно другого листа зазначила, що писала пояснювальну записку, так сказав їй начальник, вона із цим буда не згодна. Вважає, що відповідальним є начальник відділу, він надавав пояснення, наразі вже звільнився. Представник позивача підтримав позовні вимоги, зазначив, що притягнення до дисциплінарної відповідальності має бути не пізніше не через 1 місяць після виявленого правопорушення, у відповідних дисциплінарних доганах підприємства взагалі не вказано дату. Догани не можна вважати обґрунтованими. За одне трудове порушення може бути застосовано лише одне стягнення або догана, або звільнення. Повторне стягнення за те ж саме порушення є незаконним. Звільнення можливе, якщо це нове порушення, вчинене протягом року при наявності не знятої попередньої догани. [PERSON] почала працювати на новій посаді, про це знали керівники. Спотворену інформацію готували інші люди, підпису [PERSON] немає на листі з помилкою. Керівник [PERSON] - свідок [PERSON] сам пропонував зняти догану. Позивач працювала на підприємстві з 2007 року, ніхто не врахував, що помилки в листах не завдають шкоди підприємству. Позивача просто хотіли звільнити, отже також є вимога стосовно моральної шкоди. Представник відповідача заперечив проти позову, обґрунтувавши свою позицію тим, що наявні два накази та дві догани, оголошені позивачці. Із першою доганою позивачка згодна, стосовно другої догани наголосив, що вона мала значення для підприємства, оскільки надання [PERSON] недостовірної інформації у відповіді на запит на публічну інформацію в подальшому призвело до оскарження головою громадської організації відповіді Служби до Урядового контактного центру. Було допущено технічну помилку, яка мала наслідки. Зазначив, що перехід з однієї посади на іншу передбачає вільне волевиявлення працівника, те, що вона не справлялася з поставленими завданнями на іншій посаді мало наслідки для підприємства. В той же час, підприємством враховано стаж [PERSON] та пропонувало мирову угоду, із можливістю повернення попередню посаду, під час роботи на якій до неї питань не було. Вважає, що підприємство ухвалило законні накази, просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Розглянувши надані сторонами докази, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків. У відповідності до ст.ст.12, 13,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом за клопотанням учасників провадження. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи та на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Збирання доказів у цивільних справі не є обов`язком суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, судом встановлено 07.02.2007 року [PERSON] було прийнято на посаду інженера ІІ категорії в лабораторію якості та нових технологій Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області. Наказом Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України від 31.03.2023 року № 120/08-02 Службу автомобільних доріг у Дніпропетровській області з 05.04.2023 року перейменовано на Службу відновлення та розвитку інфраструктури у Дніпропетровській області. В подальшому Позивач обіймала в Службі посаду провідного інженера відділу проектів відновлення соціальної інфраструктури та проектів енергетичної інфраструктури. Згідно пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного та громадського стягнення. За передбаченими пунктом 3 статті 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (стаття 151 КЗпП України). Судом встановлено, що позивачка двічі протягом року притягувалася до дисциплінарної відповідальності у вигляді доган Наказом Служби від 27.01.2025 року № 29 та Наказом Служби від 07.07.2025 року № 173. Так, Наказом Служби від 27.01.2025 року № 29 у зв`язку з порушенням посадової інструкції провідного інженера відділу проектів відновлення соціальної інфраструктури та проектів енергетичної інфраструктури Служби в частині підпунктів 2.2 та 2.13 пункту 2 «Функції та обов`язки», в частині підпункту 4.1 пункту 4 «Відповідальність», та Закону України «Про доступ до публічної інформації», а також згідно з п. 1 ст. 147 Кодексу законів про працю України, за порушення трудової дисципліни Позивачу було оголошено догану. Як вбачається з акту службового розслідування 30.12.2024 за № 01-631 до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Дніпропетровській області від Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України листом від 27.12.2024 № 4307/2/08-01.3/14 відповідно до листа Секретаріату Кабінету Міністрів України від 23.12.2024 № 31113/0/2-24 (далі лист Агентства) надійшов запит на публічну інформацію голови громадської організації «Міжрегіональне бюро екологічного захисту» Нікульнікової В. від 16.12.2024 стосовно надання копій погоджень проектних рішень щодо будівництва за проектами: «Нове будівництво магістрального водогону р. Інгулець Південне водосховище для забезпечення водою м. Кривий Ріг у зв`язку з необхідністю ліквідації негативних наслідків, пов`язаних із знищенням Каховської електростанції, Дніпропетровська область»; «Нове будівництво трубопроводу для скиду шахтних вод з балки Свистунова у зв`язку з необхідністю ліквідації негативних наслідків, пов`язаних із знищенням Каховської електростанції, Дніпропетровська область». Зазначеним вище листом Агентство доручило Службі розглянути запит на публічну інформацію та надати запитувану інформацію заявнику, відповідно до компетенції, у визначений законодавством термін та в подальшому інформувати Агентство відновлення про результати розгляду. Виконання листа Агентства було доручено начальнику відділу проектів відновлення соціальної інфраструктури та проектів енергетичної інфраструктури Слабоспицькому М В. Безпосереднім виконавцем був визначений провідний інженер відділу проектів відновлення соціальної інфраструктури та проектів енергетичної інфраструктури [PERSON] . 06.01.2025 провідним інженером відділу проектів відновлення соціальної інфраструктури та проектів енергетичної інфраструктури [PERSON] було підготовлено відповідь, яку було надано на підпис начальникові Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Дніпропетровській області та, в подальшому надіслано засобами електронної пошти голові громадської організації «Міжрегіональне бюро екологічного захисту» Василині Нікульнікової та копія - Державному агентству відновлення та розвитку інфраструктури України. У зазначеній відповіді на запит на публічну інформацію провідним інженером відділу проектів відновлення соціальної інфраструктури та проектів енергетичної інфраструктури Буренко Ю.В. було зазначено недостовірну інформацію стосовно наявності погоджень з Міндовкіллям та Держводагентством проектних рішень щодо будівництва магістральних водогонів за відсутністю таких погоджень. Надання [PERSON] недостовірної інформації у відповіді на запит на публічну інформацію в подальшому призвело до оскарження головою громадської організації «Міжрегіональне бюро екологічного захисту» [PERSON] відповіді Служби до Урядового контактного центру. На підставі вищезазначеного, враховуючи потенційні та реальні наслідки, що виникли внаслідок порушень трудової дисципліни працівником Служби, комісія прийшла до висновку, що з метою недопущення в подальшому порушення трудової дисципліни доцільно притягнути до дисциплінарної відповідальності провідного інженера відділу проектів відновлення соціальної інфраструктури та проектів енергетичної інфраструктури [PERSON] . Тоді ж 27.01.2025 року, [PERSON] оголошено про притягнення до дисциплінарної відповідальності, згідно наказу від 27.01.2025 року № 29, Позивач була ознайомлена особисто під підпис. В подальшому Наказом Служби від 07.07.2025 року № 173 у зв`язку з порушенням посадової інструкції провідного інженера відділу проектів відновлення соціальної інфраструктури та проектів енергетичної інфраструктури Служби в частині підпунктів 2.1, 2.2 пункту 2 «Функції та обов`язки», в частині підпункту 4.1 пункту 4 «Відповідальність», та виявленням факту порушення вимог Наказу від 23.04.2025 року № 109 «Про затвердження Інструкції з діловодства», що регламентує порядок ведення, оформлення та зберігання службових документів, за порушення трудової дисципліни Позивачу було оголошено догану. З листів відправлених на адресу органу управління Служби (Агентство відновлення та розвитку інфраструктури України) вбачається, що зміст їх суттєво відрізняється показниками до «вчинення проступку» Позивачем, та після виправлення допущеної помилки. Так, відповідно до Службової записки заступника начальника Служби від 04.07.2025 до Агентства було подано недостовірну інформацію. Відповідно до тексту службової записки заступником начальника Служби був підписаний лист 03.07.2025р. та в подальшому відправлено до агентства відновлення та розвитку інфраструктури України. На підпис лист був наданий провідним інженером відділу проектів відновлення соціальної інфраструктури та проектів енергетичної інфраструктури - Юлією БУРЕНКО. 04.07.2025р. в телефонній розмові зі співробітником агентства було доведене завдання, з коригування одного з додатків. Скоригований лист було надано Вам на підпис співробітниками вищезазначеного відділу, в якому були внесені також зміни, що стосується частини додатків та помилки в назвах. Таким чином, до агентства була направлена недостовірна інформація. В свою чергу, відповідно до пояснень від 04.07.2025 року безпосереднього керівника Позивача начальника відділу проектів відновлення соціальної інфраструктури та проектів енергетичної інфраструктури Михайла Слабоспицького: у відповідь на лист від 02.07.2025р. № 240/208-01/01.1/07 було підготовлено проект листа ( відповідь ) в текстовій частині та надано провідному інженеру [PERSON] для подальшого оформлення з додаванням додатків, які були завантажені в папку SDO [PERSON] заступником начальника відділу інвестеційно-кошторисної роботи, будівництва, реконструкції та капітального ремонту та відправлені в електронному вигляді. Фізичну кількість аркушів не бачив. В подальшому відповідь на лист було надано [PERSON] на підпис [PERSON] та відправлено на Агентство. Таким чином, у листі до Агентства була зазначена невірна кількість аркушів у додатках.» В подальшому, після ознайомлення з цими поясненнями, начальником Служби було запропоновано [PERSON] надати більш змістовні та зрозумілі пояснення, на що останнім було подано додаткові пояснення наступного змісту: «В доповнення до моєї пояснювальної записки №03-1905 від 04.07.2025 р. повідомляю про систематичність допущених помилок в роботі провідного інженера [PERSON] які неодноразово були виявлені мною, та іншими структурними підрозділами Служби. Зазначений випадок був досліджений двома заступниками начальника, за резолюцією яких, начальнику Служби було запропоновано притягнути до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, після чого керівником Служби було прийнято рішення про притягнення до відповідальності [PERSON] . Наказом Служби від 09.07.2025 року № 21-К про припинення трудового договору (контракту) на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю Позивача було звільнено з займаної посади. Судом з`ясовано суть порушень, що стали приводом до звільнення; перевірено дотримання працедавцем передбачених ст. 147-1, 148, 149 КЗпП України правил і порядку застосування дисциплінарних стягнень, зокрема: строк притягнення до дисциплінарної відповідальності не закінчився; при звільненні враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна шкода, а також обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Допитаний свідок [PERSON] пояснив суду, що розподілення завдань на підприємстві відбувається шляхом надання завдань начальником заступникам, а потім заступники надають завдання працівникам за якими ці завдання закріплюються наказом відповідно до галузі роботи. За [PERSON] було закріплено об`єкт, під час службового розслідування досліджувалося скільки об`єктів значиться за нею. Зазначив, що безпосередній начальник, за яким було закріплено даний об`єкт також отримав догану. Свідок [PERSON] повідомив суд, що працював разом із позивачкою, знає що вона періодично робила помилки за що отримала дві догани. Першу догану [PERSON] отримала, оскільки нею було невірно вказано інформацію, яка є суттєвою для підприємства. Дана інформація стала відома громадській спілці, внаслідок чого підприємство було звинувачено у наданні неправдивої інформації. Тоді [PERSON] надавала письмові пояснення, погодилась із порушенням. Свідок [PERSON] пояснив суду, що із позивачем знайомий, вона була його підлеглою. Спочатку [PERSON] працювала в лабораторії, потім було переведено в відділ, який підпорядковувався йому. Причиною звільнення [PERSON] стали дві догани, бо були допущені помилки в листах, за що йому як безпосередньому керівнику також було винесено догану через помилки в оформленні листів. Другий лист писала [PERSON] , але підписувала та відправляла не вона. Вважає, що не порушувала правила внутрішнього розпорядку, бо дані для оформлення листа були надані [PERSON] . Зазначив, що раніше позивачка не притягувалась до дисциплінарної відповідальності. ЇЇ нова посада не була пов`язана з попередньою. Він намагався зняти догану. [PERSON] відповідав за роботу, яку виконувала позивач. Про те, чи була нанесена шкода підприємству через перший лист, йому не відомо. Відповідно до ст.139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов`язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу (ст.140 КЗпП України). Згідно із ст.147 цього Кодексу за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Зі змісту ст.147-1 КЗпП України органом правомочним застосовувати дисциплінарні стягнення є орган, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Відповідно до ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Згідно ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Статтею 40 КЗпП України наведено вичерпний перелік підстав для розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. Отже, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: зокрема 3) систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Судом враховано, що допущені порушення стосуються тих обов`язків, які є складовими трудової функції [PERSON] , зокрема були поручені їй до виконання керівниками; неналежне виконання [PERSON] трудових обов`язків вчинені через неуважність та відсутність досвіду на даній посаді; є систематичними; під час звільнення враховано тільки дисциплінарні стягнення з моменту виявлення яких до звільнення минуло не більше місяця. Як встановлено судом, позивач систематично порушувала трудову дисципліну, допускаючи помилки, у листах, що мало суттєве значення для підприємства, за що двічі протягом року було накладено стягнення що є підставою для її звільнення із займаної посади відповідно до п.3 ст.40 КЗпП України, оскільки вина позивача була встановлена та на законних підставах її було притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Процедуру притягнення до дисциплінарної відповідальності відповідачем було дотримано в повному обсязі. Суд не погоджується з твердженнями позивача, що до неї було застосовано подвійне стягнення - догана та звільнення, оскільки звільнення на підставі п.3 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю (систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення) є наслідком попередніх порушень трудового законодавства, які викладені вище. До тверджень представника, що тексти оскаржуваних наказів не містять посилань на будь-які подання, доповідні записки (тощо), які б давали змогу встановити дату допущення порушень трудових обов`язків, а також вказували б на те, в чому конкретно полягали такі порушення суд відноситься критично, оскільки Накази містять підстави притягнення до дисциплінарної відповідальності. При цьому не погоджуючись із Наказами, сторона позивача обмежується посиланнями на судову практику, з яких не всі релевантні та можуть застосовуватися до даних правовідносин. Посилання позивачки на допущені помилки через те, що вона перебуває на новій для неї посаді, суд вважає необґрунтованими з огляду на добровільність нею зайняття нової посади, а отже й прийняття нових посадових обов`язків. При цьому судом прийнято до уваги також готовність відповідача до мирного врегулювання спору, шляхом пропозиції поновлення позивачки на попередній посаді, яку вона обіймала до переведення на посаду під час виконання обов`язків якої до неї застосовано дисциплінарні стягнення та в подальшому звільнення. Щодо зауважень представника про пропуск позивачкою строку звернення до суду для оскарження Наказу, яким на неї накладено перше дисциплінарне стягнення, суд погоджується із думкою позивача, про те, що незалежно від задоволення або відмови в задоволенні клопотання щодо поновлення Позивачу пропущеного процесуального строку з оскарження наказу Служби від 27.01.2025 року № 29, суд має перевірити законність вказаного наказу та вирішити питання про його скасування або залишення в силі. Зважаючи викладене, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з урахування того що, судом не встановлено підстав для поновлення позивача на роботі, оскільки не встановлено факту порушення з вини відповідача прав позивача. Вимоги позивача про стягнення на її користь заробітної плати за час вимушеного прогулу не підлягають задоволенню, оскільки, у відповідності до ст.235 КЗпП України стягнення середньомісячного заробітку можливе лише коли звільнення буде визнано незаконним, а таких обставин в судовому засіданні не встановлено. Крім того, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача моральної шкоди, оскільки не встановлено передбачених ст. 23 Цивільного кодексу України підстав для її стягнення. В порядку ст. 141 ЦПК України понесені судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: dismissed