Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з означеним позовом, покликається на те, що 02.07.2024 року вона придбала житловий будинок у [ADDRESS] у громадянки [PERSON] , відповідно до укладеного договору купівлі продажу житлового будинку у [ADDRESS] , посвідченого приватним нотаріусом, зареєстрованого в реєстрі 1030, що підтверджується Витягом з ДРРПП від 03.07.2024 року. 12.07.2024 року [PERSON] підписаний договір №ЛФ/100-21834/104/424 сервісного обслуговування системи газопостачання та/або газового обладнання побутового споживача Львівською філією ТЗОВ «Газорозподільчі мережі України» на основі Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498 та 12.07.2024 року була подана Заява-Приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам до ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» на основі Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2500 на одержання послуги з розподілу природного газу на підставі Договору розподілу природного газу та Договору постачання природного газу побутовим споживачам. ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» присвоєно як побутовому споживачу особовий рахунок № [NUMBER] . Львівською філією ТЗОВ «Газорозподільчі мережі України» було присвоєно особовий рахунок: № [NUMBER] . Зазначає, що від дати 12.07.2024 р. укладення вищевказаних договорів по даний час, вона в будинку не проживала та газу не споживала. 12.07.2024 року працівниками Львівської філії ТОВ «ГРМУ» Золочівського УЕГГ в присутності попередньої власниці [PERSON] відповідно до Акту про розпломбування та демонтажу засобу вимірювальної техніки на повірку від 12.07.2024 року , виданого ЛФ ТОВ ГРМУ Золочівської УЕГГ ( Буська дільниця) демонтовано засіб вимірювальної техніки ПЛГ марки САМГАЗ G-4 заводський №2475376, 2004 року випуску, що належить оператору ГРМ, з показником лічильника ПЛГ 29417,212 м3. Натомість, 12.07.2024 встановлено інший газовий лічильник ПЛГ відповідно до цього ж Акту про розпломбування та демонтаж засобу вимірювальної техніки на повірку від 12.07.2024 року, виданого ЛФ ТОВ ГРМУ « Золочівським УЕГГ( Буська дільниця) марки САМРАЗ G -4, заводський № 3004649, 2008 року випуску [PERSON] . Показник ПЛГ 11630,327 м3, що належить оператору ГРМ. З часу набуття у власність житлового будинку, а саме з 02 липня 2024 року та укладення договору з відповідачем-1 та відповідачем -2, позивач є відповідальним та добросовісним споживачем, виконує умови договору в повному обсязі, вчасно проводить розрахунок за спожитий газ та подає показники лічильника. Однак, 16.10.2024 року [PERSON] , ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» вручено рахунок за спожитий газ за вересень 2024 року, в якому вказано : у розділі спожито «0» , нараховано «0», та вказано борг в розмірі - 49 277,02 грн ( сорок дев`ять тисяч двісті сімдесять сім гривень ,02 коп), що не відповідало дійсності споживання нею газу по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою [ADDRESS] . Не погоджуючись з даним рахунком , 05.11.2024 року, [PERSON] подана письмова Заява про списання (сторнування) боргу за неспожитий газ до ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (отримано Нафтогаз України 11.11.2024 №трек повідомлення 8050000033746) про списання (сторнування), нарахованої їй незаконно суми боргу в розмірі 49 277,02 грн за неспожитий нею газ за вересень 2024 року по особовому рахунку № [NUMBER] , оскільки вона газу не споживала, а тому сума боргу є необґрунтованою і не відповідає фактичному споживанню мною газу. Крім того просила провести перевірку обсягів нарахування споживання нею обсягів газу , врахувати реальні показники лічильника та здійснити відповідне коригування та списання боргу за неспожитий газ. Так , [PERSON] зазначає , що вона неодноразово, а саме у жовтні, листопаді і в грудні 2024 року зверталася на гарячу лінію до ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» з вимогою про списання (сторнування) боргу за неспожитий нею газ в розмірі 6007,08 м3 на суму 49277,02 грн. Однак, жодної обгрунтованої відповіді не отримала. Також [PERSON] неодноразово зверталася до оператора Буської дільниці Львівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» Золочівського УЕГГ з проханням про внесення коригування показника за постачанння та споживання нею природного газу. На її звернення усно повідомлено, що оператором ГРМ помилково внесено показники за спожитий газ попереднім власником квартири [PERSON] , а її вимоги щодо внесення змін в показники за спожитий газ попереднього власника і її були проігноровані. Натомість, 02.01.2025 року [PERSON] ,у час війни в зимовий період, отримала ПОВІДОМЛЕННЯ про припинення споживання природного газу від 25.12.2024 року №119/4.3.1-69746-2024/220061957 від ТОВ «ГК «Нафтогаз України», в якому зазначено, що 08.01.2025 у разі невиконанні вимоги щодо сплати боргу з оплати за спожитий природний газ - 6007,80 м3 в розмірі 47808,82 грн, який утворився в період з 01.05.2022 по 30.11.2024 по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою : [ADDRESS] обліковується заборгованість, і у разі непогашення нею боргу буде припинено газопостачання. 03.01.2025 [PERSON] направлена Скарга до ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» на вищезазначене повідомлення про припинення споживання природного газу від 25.12.2024 року №119/4.3.1-69746-2024/220061957. Відповіді на скаргу Позивачка не отримала. Просила суд зобов`язати припинити дії, які порушують права як побутового споживача по договору Постачання природного газу побутовим споживачам; зобов`язати скасувати Повідомлення про припинення споживання природного газу; здійснити перерахунок вартості наданих послуг з газопостачання та оплати за спожитий природний газ; зобов`язати здійснити контрольне зняття показань лічильника газу та передати постачальнику реальні показники обсягу спожитого газу [PERSON] для формування рахунку. Не зважаючи на всі вчинені Позивачкою заходи, отримала повторно Повідомлення (доручення) на припинення (обмеження) газопостачання споживачу та пломбування вхідної запірної арматури від ТОВ «ГК Нафтогаз України» від 23.01.2025 №119/4.3.1.-5393-2025/220061957 та Повідомлення про припинення газопостачання (розподілу) природного газу від ТОВ «Газорозподільні мережі України»(Буської дільниці Золочівського УЕГГ) від 28.01.2025 року №ЛФ/100/вих-1067/118/1-25. 11.02.2025 [PERSON] (вх. ЛФ/100/ЗГ 5221-0225) звернулася із заявою до Золочівського УЕГГ Львівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» , в якій повідомила Відповідача-2, що за її позовною заявою Ухвалою Буського районного суду Львівської області у справі №943/17/25 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду на 26.02.25 року та просила не здійснювати заходи з припинення (обмеження) розподілу природного газу споживачу [PERSON] до вирішення справи по суті. Однак, згідно відповіді ТОВ «Газорозподільні мережі» було відмовлено у задоволенні заяви Позивачки. Так, 13.02.2025 року Згідно Акту №129 на припинення газопостачання та опломбування запірних пристроїв, працівниками ЛФ ТОВ «ГРМУ» Золочівського УЕГГ (Буської дільниці) було припинено розподілу природного газу споживачу [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Показання приладу обліку природного газу на момент припинення газопостачання становить 11 637,13 м3. 23.06.2025 року подала Заяву про уточнення позовних вимог до Буського районного суду Львівської обл., в якій просила суд визнати неправомірним та скасувати нарахування заборгованості за послугу розподілу природного газу, протиправними дії щодо припинення газопостачання; зобов?язати внести відповідні зміни до особового рахунку та привести облікові дані у відповідність до фактично спожитих обсягів та поновити розподіл природного газу та постачання газу до житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Стягнути з відповідачів в користь позивачки 10000,00 гривень моральної шкоди та витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 20000,00 гривень. В судовому засіданні представник позивачки, адвокат Сай Т.П., позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві та уточнених позовних вимогах, просить такі задоволити повністю. Додала, що вважає неправомірною нараховану заборгованість за послугу постачання розподілу природного газу у розмірі 6007,8 м3 на суму 47803,40 грн. [PERSON] за адресою [ADDRESS] - Товариством з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» Золочівського УЕГГ за особовим рахунком № [NUMBER] за липень 2024 року. Просила зобов?язати Золочівське УЕГГ Львівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» внести відповідні зміни до особового рахунку та привести облікові дані у відповідність до фактично спожитих обсягів природного газу відповідно до показників лічильника. Визнати протиправними дії Золочівського УЕГГ Львівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» щодо припинення газопостачання надання послуги з розподілу природного газу за адресою: [ADDRESS] та зобов?язати відповідача ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» негайно поновити розподіл природного газу та постачання газу до житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Вважає, що рішення Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» Золочівського УЕГГ та ТОВ ГК «Нафтогаз України» є протиправними і такими, що підлягає скасуванню. Представник відповідача ТОВ «Газопостачальної компанії «Нафтогагаз Україна» Ірина Плигань подала відзив на позовну заяву. В судовому засіданні повідомила, що заперечує щодо задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі. Зазначила, що ТОВ «ГК «Нафтогаз України» здійснює ліцензовану діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують його (природний газ) для власних потреб на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - НКРЕКП) N 880 від 04.07.2017. ТОВ «ГК «Нафтогаз України» здійснювало постачання природного газу на об?єкт Позивача на підставі договору постачання природного газу побутовим споживачам, що є типовим, публічним та не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Відповідно до підпункту 1 пункту 4.4. розділу IV Договору, об?єм (обсяг) постачання та споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається за даними Львівської філії ТОВ «ГРМУ», що є оператором газорозподільної мережі за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу. Визначення об?ємів (обсягів) споживання природного газу проводиться Оператором ГРМ (Львівською філією ТОВ «ГРМУ»), відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ), затвердженого постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015. Отже, Постачальник проводить нарахування вартості спожитого Споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об?єм (обсяг) розподіленого/спожитого Споживачем природного газу.Вартість природного газу визначається шляхом множення об?ємів природного газу, що визначені Оператором ГРМ на ціну природного газу, визначену відповідно до встановленого тарифу. Крім того, автоматизований облік обсягів спожитого побутовим споживачем природного газу забезпечується не тільки Споживачем та Оператором ГРМ, а і Оператором ГІС. Згідно з даними про фактичний місячний відбір/споживання природного газу, що надається Оператором ГРМ через інформаційну платформу Оператора газотранспортної системи (далі - Оператора ГТС) по особовому рахунку № [NUMBER] за період з 02.07.2024 по 31.01.2025 (з урахуванням розмежування заборгованості між попереднім власником майна та [PERSON] ), Позивачем здійснено споживання природного газу в об?ємі (обсязі) 6 193,68 куб. м. на загальну суму 49 282,43 грн, при цьому заборгованість у розмірі 47 808,82 грн залишилась несплаченою Позивачем. Саме на підставі таких даних Оператора ГРМ про об?єм (обсяг) спожитого природного газу Споживачу і були виставлені рахунки. Іншої інформації щодо об?єму (обсягу) спожитого природного газу від Оператора ГРМ (Львівської філії ТОВ «ГРМУ») до ТОВ «ГК «Нафтогаз України» не надходило. Щодо правомірності дій Товариства стосовно припинення (обмеження) газопостачання споживачу то згідно з Правилами постачання та статтями 6, 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ТОВ «ГК «Нафтогаз України» зобов?язане постачати природний газ споживачам, які використовують його (природний газ) для власних потреб, а споживачі зобов`язані здійснювати оплату за отриманий природний газ , згідно особового рахунку встановлених тарифів. Відповідно до абзацу другого пункту 27 розділу III Правил постачання постачальник має право здійснити заходи з припинення газопостачання споживачу через залучення до цих робіт Оператора ГРМ. Разом з тим, з огляду на положення абзацу першого пункту 27 Правил постачання єдиною підставою для здійснення припинення газопостачання на об?єкт побутового споживача є наявна у такого побутового споживача заборгованість з оплати за спожитий природний газ. Згідно з підпунктом 3 пункту 6.1. розділу IV Типового договору, постачальник має право ініціювати припинення постачання природного газу Споживачу у порядку та на умовах, визначених цим Договором та чинним законодавством. Відтак, положеннями Правил постачання прямо передбачена можливість здійснення заходів з припинення газопостачання споживачу внаслідок утвореної та непогашеної ним заборгованості. Відповідно до пункту 1 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ, визначення фактичного об?єму споживання (розподілу) природного газу по об?єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об?єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГPM. Згідно з даними про фактичний місячний відбір/споживання природного газу, що надається оператором газорозподільної мережі (далі - Оператор ГРМ) через інформаційну платформу Оператора газотранспортної системи (далі - Оператора ГТС) по особовому рахунку по особовому рахунку № [NUMBER] (EIC - код 56XM22B362435261), за період з 02.07.2024 по 31.01.2025 (з урахуванням розмежування заборгованості між попереднім власником майна та [PERSON] ), Позивачем здійснено споживання природного газу в об?ємі (обсязі) 6 193,68 куб. м. на загальну суму 49 282,43 грн, при цьому заборгованість у розмірі 47 808,82 грн залишилась несплаченою Позивачем. Отже, Товариством на підставі підпункту 3 пункту 6.1. розділу IV Типового договору, з Урахуванням наявної та не сплаченої заборгованості по особовому рахунку у сумі 47 808,82 грн (сорок сім тисяч вісімсот вісім гривень вісімдесят дві копійки), було ініційовано припинення постачання природного газу. І саме з цих підстав в задоволені позову просить відмовити. Представник відповідача, ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії ТОВ ««Газорозподільні мережі України» Золочівського УЕГГ, Ярослав Піта подав відзив на позовну заяву. В судовому засіданні повідомив, що не визнає позовних вимог, та вважає ,що у задоволенні позову [PERSON] має бути відмовлено відповідно до наступного. Вважає, що предметом позову є протиправність, на думку позивача, нарахування їй боргу за спожитий природний газ, який було використано за адресою - [ADDRESS] . Просить взяти до уваги що позивач не спростовує той факт, що природний газ споживався за адресою [ADDRESS] , особовий рахунок споживача [NUMBER] у розмірах, що вказані в долучених позивачем документах. Тобто позивач не оспорює факт споживання природного газу в кількостях, що відображені у показниках приладу обліку природного газу. Водночас позивач стверджує, що нарахований їй борг є боргом попередньої власниці [PERSON] , в якої вона [INFO] купила приватний будинок за адресою [ADDRESS] . Але жодних належних доказів того, що такий борг виник саме у попередньої власниці [PERSON] позивач не надає. Згідно з договором купівлі-продажу від 02.07.2024 р. позивач отримала у власність приватний будинок за адресою [ADDRESS] . Однак, згідно з наданих позивачем додатків до позовної заяви, жодних доказів того, з якими саме показниками споживання природного газу позивач прийняла від продавця будинок за вказаною вище адресою не долучено. З копії договору купівлі-продажу, яку позивач долучила до позовної заяви, не вбачається жодної інформації про визначення сторонами договору купівлі-продажу показників будь-яких лічильників станом на дату укладення договору.З огляду на зазначене вважає, що правові підстави для задоволення позовних вимог щодо здійснення перерахунку вартості послуг з газопостачання, здійснення коригування та списання (сторнування) виставленого позивачеві боргу за неспожитий газ в об?ємі 6007,80 метрів кубічних в розмірі 47 808,82 грн, на думку відповідача ТОВ «Газорозподільні мережі України відсутні. Заперечив щодо поданих позивачем уточнених позовних вимог, клопотав щодо залучення [PERSON] третьою особою без самостійних вимог. А відтак просить відмовити у задоволенні позовних вимог Позивача. Проте, заперечуючи проти позову, відповідачами не було доведено вчинення з боку позивача усіх складових споживання газу чи здійснення правопорушення, зокрема, наслідків дії, тощо. Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного. Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Згідно зі статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як вбачається з матеріалів справи, судом встановлено та підтверджено письмовими доказами, що позивачка [PERSON] 02.07.2024 року придбала житловий будинок у [ADDRESS] у громадянки [PERSON] відповідно до укладеного договору купівлі продажу житлового будинку у [ADDRESS] . 12.07.2024 року [PERSON] , був підписаний договір №ЛФ/100-21834/104/424 сервісного обслуговування системи газопостачання та/або газового обладнання побутового споживача Львівською філією ТЗОВ «Газорозподільчі мережі України» на основі Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498 та 12.07.2024 року та була подана Заява-Приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам до ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» з орієнтованим обсягом споживання газу на рік 314 куб метрів на основі Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам , затвердженого Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2500 на одержання послуги з розподілу природного газу на підставі Договору розподілу природного газу та Договору постачання природного газу побутовим споживачам. ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» було присвоєно як побутовому споживачу особовий рахунок № [NUMBER] . Львівською філією ТЗОВ «Газорозподільчі мережі України» мені було присвоєно особовий рахунок: № [NUMBER] . Відповідно до Абзацу першого пункту 2 глави 1 розділу VI із змінами, внесеними згідно з Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1437 від 27.12.2017 Кодексу Газорозподільних систем , доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498, в порядку, визначеному цим розділом. Відповідно до статті 714 ЦКУ за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Відповідно до ст.19 Закону України « Про житлово комунальні послуги передбачає , що споживач сплачує лише спожиті послуги. Згідно статті 526 ЦКУ зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так , стаття 629 ЦКУ передбачає обов`язковість договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Сторони не можуть відступати від змісту типових умов договорів (типових договорів). 12.07.2024 року працівниками ЛФ ТОВ «ГРМУ» Золочівського УЕГГ в присутності попередньої власниці [PERSON] відповідно до Акту про розпломбування та демонтажу засобу вимірювальної техніки на повірку від 12.07.2024 року , виданого ЛФ ТОВ ГРМУ Золочівської УЕГГ ( Буська дільниця) було демонтували засіб вимірювальної техніки лічильник марки САМГАЗ G-4 заводський №2475376, 2004 року випуску, який обліковував природний газ , що постачався [PERSON] , що належить оператору ГРМ, з показником лічильника ПЛГ 29417,212 м3. Натомість, 12.07.2024 за цією ж адресою смт. Красне вул. Мазепи,13 та особовим рахунком було встановлено інший лічильник обліку газу ПЛГ відповідно до цього ж Акту про розпломбування та демонтаж засобу вимірювальної техніки на повірку від 12.07.2024 року, виданого ЛФ ТОВ ГРМУ «Золочівським УЕГГ( Буська дільниця) марки САМРАЗ G -4, заводський № 3004649, 2008 року випуску [PERSON] . Показник ПЛГ 11630,327 м3, що належить оператору ГРМ. Відповідно до Абзацу першого пункту 2 глави 6 розділу VI із змінами, внесеними згідно з Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 580 від 06.03.2020, № 1469 від 29.07.2020 - Річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою. З 01 січня 2021 року річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, але не може бути меншою за: 39 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується тільки для приготування їжі; 126 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується для підігріву води та приготування їжі; 314 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується комплексно, у тому числі для опалення, або об`єкта споживача, що не є побутовим. Відповідно до пункту 4 глави 6 розділу VI у випадку коли новий побутовий споживач уклав договір розподілу природного газу на підставі права користування на об`єкт газоспоживання, величина річної замовленої потужності визначається на рівні річної замовленої потужності (за замовчуванням) по цьому об`єкту, визначеної для попереднього споживача (за наявності в попередньому газовому році). З моменту, коли новий побутовий споживач та/або об`єкт побутового споживача фактично споживає природний газ повні дев`ять місяців та до завершення повного календарного року споживання, величина річної замовленої потужності об`єкта споживача визначається як добуток числа 12 на фактичне середньомісячне споживання природного газу за попередні перші дев`ять місяців споживання з урахуванням вимог пункту 1 цієї глави Відповідно до глави 6 розділу VI в редакції Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1437 від 27.12.2017 періодом для здійснення розрахунків за договором розподілу природного газу є календарний місяць. Оплата вартості послуг за договором розподілу природного газу здійснюється споживачем на підставі відповідного рахунка Оператора ГРМ на умовах договору розподілу природного газу з моменту його укладання. Обов`язки Позивача, як споживача по даному особовому рахунку перед відповідачами 1 та 2, виникли тільки з 12 липня 2024 року, що стверджується укладеним між сторонами договором. Як вбачається з матеріалів справи, різниця в показниках лічильника в розмірі 6008,48 куб м3 природного газу на загальну суму 47808,82 грн виникла саме за лічильником марки САМГАЗ G-4 заводський №2475376, 2004 року випуску, який обліковував природний газ, що належить оператору ГРМ, що постачався [PERSON] , з показником лічильника ПЛГ 29417,212 м3, який було внесено оператором ГРМ по особовому рахунку № [NUMBER] за липень 2024 року, який було демонтовано (знято) в присутності [PERSON] 12.07.2024 року. Показники лічильника приладу обліку природного газу, встановленого [PERSON] в житловому будинку в [ADDRESS] станом на 12.07.2024 становив 11630 м3 та показник лічильника згідно Акту про на припинення газопостачання та опломбування запірних пристроїв від 13.02.2025 року , оформленого представниками Буської дільниці Золочівського УЕГГ Львівської філії ТОВ ГРМУ , становив 11637 м3, що підтверджує споживання [PERSON] газу 7 м3 газу. Відповідно до Акту взаємних розрахунків між ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» і споживачем природного газу [PERSON] № 3827457-в від 01.01.2025 встановлено стан розрахунків на початок місяця липня 2024 року : «0,00 грн» показання м3 11630. Слід зазначити , що відповідно до Довідки щодо пропускної спроможності лічильника газу марки САМГАЗ G-4 ,2008 року, на підставі технічної документації виробника , ДСТУ EN 1359-2207 , відкритих даних у сфері метрології та енергетики максимально можливий обсяг споживання природного газу через лічильник за один календарний місяць становить орієнтовно 4320 м3 газу. Крім того , 16.10.2024 року [PERSON] , ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» було вручено рахунок за спожитий газ за вересень 2024 року, за особовим рахунком [NUMBER] , в якому вказано : у розділі спожито «0» , нараховано «0», та вказано борг в розмірі - 49 277,02 грн ( сорок дев`ять тисяч двісті сімдесять сім гривень ,02 коп), що підтверджує ту обставину, що позивачка не споживала по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою [ADDRESS] . Дані обставини підтверджуються квитанцією про оплату рахунку за спожитий газ за вересень 2024 року, з якого вбачається незаконне нарахування та квитанцією. Також судом встановлено, що Позивачка неодноразово повідомляла направляла заяви, скарги, звернення, повідомлення до Відповідача 1 та Відповідача -2 з проханням (вимогою) про списання (сторнування), про внесення коригування показника за постачання та споживання нею природного газу нарахованої їй незаконно суми боргу в розмірі 6008,48 куб,м на суму 49 277,02 грн за неспожитий нею газ в за липень (вересень) 2024 року по особовому рахунку № [NUMBER] , оскільки вона газу не споживала , а тому сума боргу є необґрунтованою і не відповідає фактичному споживанню нею газу. Крім того просила провести перевірку обсягів нарахування споживання нею обсягів газу , врахувати реальні показники лічильника та здійснити відповідне коригування та списання боргу за неспожитий газ. Однак, як вбачається з матеріалів справи жодної обгрунтованої відповіді вона не отримала. Натомість , 02.01.2025 року [PERSON] отримала ПОВІДОМЛЕННЯМ про припинення споживання природного газу від 25.12.2024 року №119/4.3.1-69746-2024/220061957 від ТОВ «ГК «Нафтогаз України» (далі по тексту ПОВІДОМЛЕННЯ), в якому було зазначено, що 08.01.2025 у разі невиконанні вимоги щодо сплати боргу з оплати за спожитий природний газ - 6007,08 м3 в розмірі 47808,82 грн, який утворився в період з 01.05.2022 по 30.11.2024 по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою : [ADDRESS] обліковується заборгованість , буде припинено газопостачання. Отримала повторно Повідомлення (доручення) на припинення (обмеження) газопостачання споживачу та пломбування вхідної запірної арматури від ТОВ «ГК Нафтогаз України» від 23.01.2025 №119/4.3.1.-5393-2025/220061957 та Повідомлення про припинення газопостачання (розподілу) природного газу від ТОВ «Газорозподільні мережі України»(Буської дільниці Золочівського УЕГГ) від 28.01.2025 року №ЛФ/100/вих-1067/118/1-25. Разом з тим, жодних розрахунків вказані повідомлення не містили. Вартість облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу виражена однією сумою та не зазначено, які показники відповідач приймав до уваги при здійсненні підрахунків. Так, 13.02.2025 року Згідно Акту №129 на припинення газопостачання та опломбування запірних пристроїв , працівниками ЛФ ТОВ «ГРМУ» Золочівського УЕГГ (Буської дільниці) було припинено розподілу природного газу споживачу [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Показання приладу обліку природного газу на момент припинення газопостачання становить 11 637,13 м3. Із змісту позовних вимог вбачається, що спір виник між сторонами з приводу порушення вимог спеціального законодавства у сфері газопостачання. Взаємовідносини між споживачами природного газу та Оператором ГРМ регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП за № 2494 від 30.09.2015 року, Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 року № 2496 та Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП за № 2498 від 30.09.2015 року. Відповідач-2 є Оператором ГРМ, що здійснює діяльність з розподілу природного газу в рамках Кодексу газорозподільних систем, отриманої ліцензії та діючого законодавства України. Відповідно до глави 3 розділу VI цього Кодексу, споживачі, в тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт (пункт 1). Договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу (пункт 3). Відповідно до статті 59 Закону України «Про ринок природного газу», суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом. Відповідно до Кодексу ГРС, побутовий споживач є фізичною особою та придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Пунктом 1 глави 9 розділу Х Кодексу ГРС передбачено, що суміжні суб`єкти ринку природного газу, зокрема, Оператор ГРМ та споживач, під час введення в експлуатацію або протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових, у тому числі в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об`єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог цього Кодексу перевірку комерційного ВОГ та його складових щодо: 1) відповідності умовам експлуатації та узгодженій проектній документації чи умовам договору; 2) працездатності та/або придатності ЗВТ до застосування на підставі результатів перевірки їх метрологічних характеристик, зокрема загальної похибки вимірювання; 3) відсутності ознак пошкодження ЗВТ та/або пошкодження пломб; 4) відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або несанкціонованого газопроводу; 5) перевірки стану підвідного газопроводу, зокрема способу прокладання та відсутності можливості відбору газу поза вузлом обліку, в тому числі шляхом обстеження газопроводів приладовим методом на предмет відсутності підключень до підземних та надземних підвідних, розподільчих та транзитних газових мереж поза комерційним ВОГ, візуального обстеження способів монтажу і обв`язки газового та газорегулюючого обладнання; 6) відсутності несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок чого може перевищуватися діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильника газу). Вимоги про визнання протиправними дій АТ «Оператор газорозподільної системи в частині визначення об`єму спожитого газу, виходячи з показників підлягають задоволенню , оскільки такий спосіб захисту передбачений статтею 16 ЦК України, Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Постачання та розподіл природного газу споживачу здійснюються відповідно до типового договору, затвердженого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (частина четверта статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів»). Відповідно до глави 1 розділу 1 Кодексу ГРС Оператор ГРМ - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. З метою отримання та реєстрації достовірної інформації про обсяги і якість природного газу під час його транспортування, розподілу, постачання, зберігання та споживання здійснюється приладовий облік природного газу (частина перша статті 18 Закону України «Про ринок природного газу»). Відповідно до пункту 8 глави 6 розділу X Кодексу встановлено , якщо в разі зміни споживача, форми власності чи власника об`єкта споживача фактичний стан комерційного вузла обліку природного газу не відповідає вимогам нормативних документів, договір розподілу природного газу укладається з новим власником тільки після приведення комерційного вузла обліку природного газу у відповідність до вимог нормативних документів. Відповідно до статті 62 Конституції України (за аналогією права) усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Згідно ст.4 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на належну якість послуг; безпеку; достовірну, своєчасну та повну інформацію про послугу. Якщо постачальник не може надати достовірні дані обліку, ризик невизначеності покладається на нього, а не на споживача.Виконавець зобов`язаний надавати послуги відповідно до договору; довести належне надання послуги. Отже, саме постачальник має довести обсяг спожитого газу, а не споживач його відсутність. Відповідно до ст.ст.ст.526,629,614 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до договору. Якщо газ не поставлений зобов`язання не виконане , то оплата не виникає. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір передбачає оплату за фактично отриманий ресурс, а не за розрахункові припущення. Особа звільняється від відповідальності, якщо доведе відсутність своєї вини. Споживач не зобов`язаний доводити, що він не споживав газ; обов`язок доказування лежить на стороні, яка заявляє вимогу. Згідно статей 12, 81 ЦПК України , кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається. Суд не може ґрунтувати рішення на припущеннях. Якщо відповідач не довів фактичний обсяг споживання, усі сумніви на користь споживача. Абз.6 п.2 глави 6 розділу Х Кодексу газорозподільних систем передбачено , що облік газу здійснюється за показниками лічильника. Відповідальність за контрольне зняття показників на операторі ГРМ. Якщо оператор не зняв показники або не зафіксував споживання, він несе ризик недоведеності, а не споживач. Як наслідок, нарахування за відсутності підтверджених даних комерційного обліку є недопустимим, а сумніви щодо обсягу наданої послуги тлумачаться на користь споживача як слабшої сторони договору, це випливає з принципів справедливості, добросовісності, захисту слабшої сторони у споживчих правовідносинах. (ст. 3, 13 ЦК України) Відповідно до ст. 4, 10 Закону України Про захист прав споживачів, ст. 12, 81 ЦПК України, ст. 526, 629 ЦК України та принципів добросовісності і справедливості, обов`язок доведення фактичного обсягу споживання газу покладається на постачальника, а всі сумніви щодо такого обсягу мають тлумачитися на користь споживача». Відповідно до ч.2 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання про відшкодування моральної шкоди. Ч.1 ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Отже, указане положення має загальне принципове значення, за змістом якого, саме особа, яка безпосередньо постраждала від протиправних дій іншої особи має право на відшкодування завданої їй моральної шкоди. Частиною другою указаної статті надано визначення такої категорії як моральна шкода, а саме: моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві. Тобто, доведеним є факт переживань позивача через безпідставне нарахування заборгованості і невжиття заходів щодо її списання, відключення житлового будинку від газопостачання в зимовий період, необхідність витрачання значного часу і зусиль на відновлення порушень, що об`єктивно негативно позначилось на її душевному стані, оскільки зазнала переживань та порушення звичного способу життя, що вимагало часу та зусиль для досудового врегулювання спору. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Позивачка довела у судовому засіданні тяжкість змін, страждання, переживання, порушення звичного способу життя, спричинені діями відповідачів, тому вимоги щодо стягнення моральної шкоди підлягають до задоволення. Щодо позовних вимог в частині стягнення витрат на правничу допомогу, слід зазначити наступне. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 року у справі № 927/237/20). Верховний Суд у своїй постанові від 03.05.2018 року у справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Оскільки ні позивачем, ні її представником не надано суду доказів на понесення витрат на правничу допомогу, договір про надання правничої допомоги, акт виконаних робіт, тощо, дана вимога до задоволення не підлягає.

Outcome: approved