Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів надміру виплаченої допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на обліку в Департаменті соціального захисту населення Запорізької міської ради знаходиться особова справа по призначенню допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , останнє відоме місце проживання: [ADDRESS] . 19 квітня 2022 року [PERSON] звернулась до управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківського району із заявою про взяття себе на облік як внутрішньо переміщену особу. На підставі заяви про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб від 19.04.2022 року, відповідачу видано довідку про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб від 19.04.2022 № 2302-5001189853. Після отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб, 19.04.2022 року відповідач подала до управління заяву про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам на себе. Рішенням управління про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 22.04.2022 [PERSON] була призначена допомога з 01.03.2022 по 31.05.2022 у розмірі 2000,00 грн, далі допомога подовжувалась автоматично, відповідно до Порядку 332 (в редакції на час виникнення обставин). 14 вересня 2022 року Відповідач самостійно знялась з обліку як ВПО, проте не подала заяву на припинення виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі. Встановлення статусу внутрішньо переміщеної особи та видача довідки про взяття на облік відбувається на підставі заяви у Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб, а призначення та виплата допомоги оформлюється на підставі окремої заяви у Єдиній інформаційній системі соціальної сфери. Через ці обставини, управління не мало технічної можливості відстежувати у режимі реального часу всіх громадян, які знімаються з обліку у Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб та не подають заяву про припинення виплати допомоги на проживання ВПО. В січні 2024 року спеціалістами Управління було встановлено, що Відповідач 14 вересня 2022 року була самостійно знята з обліку у Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб, а допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам продовжувала отримувати по грудень 2023 включно. Виплата допомоги була зупинена, та на підставі пункту 29 Порядку 332, проведений розрахунок неправомірно отриманих сум допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі [PERSON] . Відповідно до зазначених обставин, Відповідач отримала надмірно виплачену допомогу за період з жовтня 2022 по грудень 2023 року, загальний розмір якої становить 30 000,00 грн. (тридцять тисяч гривень 00 копійок). Враховуючи наведені обставини позивач просить задовольнити позов в повному обсязі. Ухвалою суду від 18.12.2025 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, сторонам по справі надано строк для подання заяв по суті справи. Представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій зазначила про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся судом належним чином та у визначеному порядку. Відповідач причини неявки у судове засідання не повідомив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності суду не надав. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що в Департаменті соціального захисту населення Запорізької міської ради знаходиться особова справа по призначенню допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , останнє відоме місце проживання: [ADDRESS] . 19 квітня 2022 року [PERSON] звернулась до управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківського району із заявою про взяття себе на облік як внутрішньо переміщену особу. На підставі заяви про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб від 19.04.2022 року, відповідачу видано довідку про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб від 19.04.2022 № 2302-5001189853. Згідно рішення Запорізької міської ради від 07.12.2022 №71 «Про реорганізацію управлінь соціального захисту населення Запорізької міської ради та перейменування управління соціального захисту населення Запорізької міської ради в Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради» та Положення про Департамент затвердженого додатком 1 до вказаного рішення (опубліковано у відкритому доступі на офіційному сайті Запорізької міської ради в мережі Internet) Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради (далі - Департамент, Позивач) є правонаступником, серед іншого, Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по шевченківському району (далі - управління). Відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2017 №509, довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Пунктом 2 Порядку оформлення і видачі довідки ВПО, передбачено, що для отримання довідки повнолітня або неповнолітня внутрішньо переміщена особа звертається особисто, а малолітня дитина, недієздатна особа або особа, дієздатність якої обмежена, - через законного представника із заявою про взяття на облік за формою згідно додатком 1 до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи). З метою обліку внутрішньо переміщених осіб орган соціального захисту населення на підставі отриманої електронної справи включає інформацію про таких осіб до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб. Після отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб, 19.04.2022 року відповідач подала до управління заяву про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам на себе. Рішенням управління про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 22.04.2022 [PERSON] була призначена допомога з 01.03.2022 по 31.05.2022 у розмірі 2000,00 грн, далі допомога подовжувалась автоматично, відповідно до Порядку 332 (в редакції на час виникнення обставин). 14 вересня 2022 року Відповідач самостійно знялась з обліку як ВПО, проте не подала заяву на припинення виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі. Встановлення статусу внутрішньо переміщеної особи та видача довідки про взяття на облік відбувається на підставі заяви у Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб, а призначення та виплата допомоги оформлюється на підставі окремої заяви у Єдиній інформаційній системі соціальної сфери. Через ці обставини, управління не мало технічної можливості відстежувати у режимі реального часу всіх громадян, які знімаються з обліку у Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб та не подають заяву про припинення виплати допомоги на проживання ВПО. З метою обліку внутрішньо переміщених осіб орган соціального захисту населення на підставі отриманої електронної справи включає інформацію про таких осіб до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо перемішених Згідно з п. 5 Порядку № 332, внутрішньо переміщені особи несуть відповідальність за достовірність інформації, наданої для отримання допомоги. В січні 2024 року спеціалістами Управління було встановлено, що Відповідач 14 вересня 2022 року була самостійно знята з обліку у Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб, а допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам продовжувала отримувати по грудень 2023 включно. Виплата допомоги була зупинена, та на підставі пункту 29 Порядку 332, проведений розрахунок неправомірно отриманих сум допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі [PERSON] . Відповідно до зазначених обставин, Відповідач отримала надмірно виплачену допомогу за період з жовтня 2022 по грудень 2023 року, загальний розмір якої становить 30 000,00 грн. (тридцять тисяч гривень 00 копійок). Враховуючи наведені обставини позивач просить задовольнити позов в повному обсязі. Згідно повідомлень від 30.01.2024 та 12.04.2024 Відповідачу були направлені повідомлення про припинення надання та повернення державної соціальної допомоги у розмірі 30000,00 грн., за період з 01.10.2022 р. по 31.12.2023 р. Однак, станом на момент подання позовної заяви належна до повернення сума заборгованості, яка становить 30000,00 грн., повернута не була. Отже, [PERSON] отримала надмірно виплачену допомогу за період з 01.10.2022 р. по 31.12.2023 р., загальний розмір якої становить 30000,00 грн., при цьому добровільно не повернула надмірно виплачені суми допомоги, тому вимоги Департаменту є цілком правомірними та обґрунтованими, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно з частиною 1 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до статті 1213 Цивільного кодексу України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. За приписами статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пунктом 1 ч. 1ст. 1215 ЦК України, встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Таким чином, за змістом зазначеної норми щомісячна допомога не підлягає поверненню у випадку, якщо її виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки та відсутності недобросовісності з боку набувача. Аналіз положень ст. 1215 ЦК України, дає підстави для висновку про те, що за загальним правилом безпідставно набута особою щомісячна допомога не підлягає поверненню, натомість закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Таким чином, повернення надмірно сплачених сум щомісячної допомоги передбачає стягнення зазначених сум у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини особи, яка отримала таку допомогу, а саме, через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Відповідачем доводи позивача не спростовано у належний спосіб, доказів добровільного повернення допомоги суду не надано. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved