Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

представник позивача акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" 26 вересня 2024 року звернувся в Дружківський міський суд Донецької області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути заборгованість в сумі 78053,46 грн., посилаючись на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором. На підставі ухвали суду від 08 листопада 2024 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 18 грудня 2024 року (а.с.104-105). 28 листопада 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якої відповідач позовні вимоги визнала частково, пояснила, що ліміт на картці підвищувався без її згоди, що вона не погоджується із розрахунком заборгованості, просить у задоволенні позовних вимог відмовити (а.с.112-113). 09 січня 2025 року до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с.132-140). 19 грудня 2024 року на підставі рішення ВРП підсудність Дружківського міського суду змінена на підсудність Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу. На підставі ухвали суду від 10 червня 2025 року цивільну справу було прийнято до провадження та призначено судовий розгляд справи на 24 липня 2025 року (а.с.144). У судове засідання позивач не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду відзив, де просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Оскільки сторони не з`явились у судове засідання, то відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, висновує таке. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У статтях 1048, 1049 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Факт укладення договору кредитування 03.02.2018 року між сторонами у справі підтверджує копія заяви відповідача №200973484301 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, за якою АТ «ПУМБ» надав [PERSON] кредитну карту з лімітом 1000 грн., який на теперешній час становить 51000 грн (а.с.13). При цьому своїми підписами відповідач підтвердив своє ознайомлення та згоду на те, що заява разом із Договорами про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, Тарифами банку, Паспортами споживчого кредиту та Графіком платежів складають договори кредитування відповідно, підтвердивши ознайомлення із такими документами, до яких не має заперечень. За ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тому, враховуючи умови договорів, суд дійшов висновку, що кредитні договори повинні виконуватись згідно діючого законодавства та умов укладених між сторонами договорів. Згідно із розрахунками позивача вбачається, що відповідач на 01.07.2024 року має заборгованість перед АТ «ПУМБ» за договором № 200973484301 , яка складається із такого: 50920,33 грн. заборгованість за кредитом; 27133,13 грн. заборгованість за процентами. Тобто загальна сума заборгованості за зазначеним вище кредитним договором склала 78053,46 грн. Позивач направив на адресу відповідача письмові вимоги про сплату заборгованості, але вказані вимоги була залишені відповідачем без задоволення. Суд не може погодитися із доводами відповідача про те, що позовні вимоги не потрібно задовольняти. Відповідно до паспорту споживчого кредиту була встановлена кредитна лінія з лімітом 1000 гривень, строк кредитування 12 місяців, який продовжується кожного разу на той самий строк, якщо не має заперечень, процентна фіксована ставка 49%, реальна процентна ставка 59,59% річних (а.с.14). Згідно із довідкою про збільшення кредитного ліміту по договору № 200973484301 від 03.02.2018 року на ім`я [PERSON] зазначено, що 03.02.2018 року встановлено кредитний ліміт 1000 грн., 19 квітня 2018 року збільшено кредитний ліміт до 5000 гривень; 14.08.2018 року до 9500 гривень; 12.12.2018 року до 10400 гривень; 04.04.2019 року до 119000 гривень; 14.08.2019 року до 16700 гривень; 04.06.2020 року до 19000 гривень; 13.11.2020 року до 25000 гривень; 19.03.2021 року до 33000 гривень; 15.06.2021 року до 41000 гривень; 21.07.2021 року до 45100 гривень; 27.02.2022 року до 45097 гривень; 16.03.2022 року до 45096.77 гривень; 26.05.2023 року до 51000 гривень (а.с.44). Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором №200973484301 від 03 лютого 2018 року станом на 01.07.2024 року нараховано відсотків за користування кредитом у сумі 27133,13 гривень, заборгованість за тілом кредиту становить 50920, 33 гривні (а.с.45-52). Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Згідно зі статтею 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки належним чином повідомлений про дату слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надав, з огляду на те, що цивільне судочинство згідно з частиною першої-третьої статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у матеріалах справи, тому суд висновує, що позовні вимоги АТ «ПУМБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості слід задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача загальну суму заборгованості за кредитними договорами в розмірі 78053,46 грн. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 2 422,40 грн., сплачений ним при подачі позову, тому оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд зважаючи на положення статті 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати.

Outcome: approved