Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

18 грудня 2025 року через підсистему «Електронний суд» до Південноукраїнського міського суду Миколаївської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) з дати подання позовної заяви та до закінчення дочкою навчання чи до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку, в залежності від того, яка з цих обставин настане першою. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що 06 грудня 2018 року між нею та [PERSON] було розірвано шлюб на підставі рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області у справі № 486/928/18. Від шлюбу мають повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] ,. Дочка на даний час продовжує навчатись у навчальному закладі в Школі Фрідріха Ліста в класі BG 25е відділення. Дочка навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток та забезпечувати себе. Дочка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Вона не взмозі самостійно утримувати дочку, оскільки не має високого доходу. Відповідач аліменти на утримання дочки не сплачує. Відповідач є здоровим, працездатним, проходить службу у військовій частині [NUMBER] , отже, має можливість сплачувати аліменти на утримання дочки. Ухвалою суду від 22 грудня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. До початку розгляду справи будь-яких інших заяв, клопотань, доказів сторонами не подано. Дослідивши докази в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 06 грудня 2018 року у справі № 486/928/18 було розірвано. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] /а.с. 6/. Як вбачається з довідки від 05 вересня 2025 року, виданої Школою Фрідріха Ліста (Професійна школа Ганзейського міста Любек Економіка 23554 Любек, Георг-Кершенштайнер-Штрассе 29), [PERSON] , яка народилася [INFO] в Миколаєві, з 08 вересня 2025 року навчається в класі BG 25е відділення професійно-технічної гімназії. Очікуваний термін закінчення навчання: 30 червня 2028 року /а.с. 7-8/. Позивач стверджує, що у зв`язку з навчанням повнолітня дочка сторін [PERSON] потребує матеріальної допомоги батьків. Вона самостійно позбавлена можливості утримувати дочку. Стягнення аліментів на утримання дочки/сина, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Також це є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства. Положення Сімейного Кодексу України виходять з принципу рівності прав та обов`язків батьків, які повинні брати участь у матеріальних витратах, незалежно від того, з ким проживає дитина. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ч. ч.1 та 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані їх утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає, що [PERSON] дійсно не має змоги повноцінно працювати, оскільки навчається у навчальному закладі на денній формі навчання. Позивач у позовній заяві зазначає, що відповідач проходить службу у військовій частині [NUMBER] . Доказів того, що відповідач не може надати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки в зв`язку з її навчанням, останнім суду не надано. Також відповідачем не надано доказів погіршення стану здоров`я, майнового стану, наявність у нього на утриманні неповнолітніх дітей на інших осіб. В зв`язку з чим, суд дійшов висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дочки. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує те, що відповідач є військовослужбовцем, однак, розмір заробітної плати сторонами не надано. В його житті немає обставин, передбачених законом, які б могли звільнити його від сплати аліментів на утримання повнолітньої дочки. З метою запобігання погіршення майнового стану повнолітньої дочки позивача і платника аліментів, враховуючи положення ч.1 ст.13 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача на користь позивача, на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, мають стягуватись аліменти в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. За таких обставин, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання [PERSON] на період навчання в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не пізніше ніж до досягнення повнолітньою [PERSON] двадцяти трьох років. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць. Частиною 2 статті 133 ЦПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 142 ЦПК України, на користь держави з відповідача підлягає стягненню 1211,20 грн судового збору.

Outcome: partial