Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, яким просить позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що з 27.10.2010 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований відділом ЗАЦС адміністрації муніципального району «Борисовський район» Бєлгородської області. Відповідач має паспорт громадянина рф. 05.10.2023 шлюб розірваний за рішенням суду. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У свідоцтві про народження доньки [PERSON] батько зазначений як громадянин рф, у свідоцтві про народження доньки [PERSON] як громадянин України, оскільки на реєстрацію дітей надавав різні паспорти. За рішенням суду з відповідача стягнуто аліменти, відкрито виконавче провадження, адже багато років останній не допомагає забезпечувати дітей, тому за аліментами виникла заборгованість. Відповідач покинув родину у 2019, подружні стосунки припинені, де проживає відповідач зараз невідомо, зв`язку з ним не має, ймовірніше виїхав на територію рф. Позивачка самостійно виховує, піклується доньками, які знаходяться на повному її утриманні. Відповідач не бере участі у вихованні, розвитку, догляду, навчання, оздоровлення та лікування після фактичного припинення відносин. Медичні та дитячі заклади не відвідує. Також позивачка зазначає, що з боку неї ніколи не чинилися перешкоди у спілкуванні з дітьми, йому відомі номери телефонів та адреса проживання позивачки з дітьми. Отже, все це вказує на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. В судовому засіданні позивачка підтримала вищевикладені, додавши, що у молодшої дитини вади здоров`я (аутизм), при цьому відповідачу це відомо і останній раз він бачив доньку пологовому будинку. Просить позовні вимоги задовольнити. Представник позивача підтримав вимоги позову, просить позовні вимоги задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно, заяв про поважні причини своєї відсутності або про слухання справи за його відсутності не надав, правом подачі відзиву проти вимог позову не скористався, тому суд зі згоди сторони позивача розглядає справу у відсутності відповідача, постановляючи заочне рішення, що не суперечить правилам ст. 281 ЦПК України. Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та надані докази вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи із такого. Так, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.02.2010, зареєстрованого у відділ ЗАЦС адміністрації муніципального району «Борисовський район» бєлгородської області, актовий запис №17, який розірваний 05.10.2023 на підставі заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] . Такі обставини підтверджено копіями заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.10.2023, свідоцтва про народження дітей, актового запису про народження №1411 від 26.03.2019 (а.с.4,5,86,87). Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у їх вихованні і мають право на спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Із матеріалів цивільної справи також вбачається, що [PERSON] є громадянином рф та з останнього на підставі судового наказу Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.10.2023 на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.08.2023 і до досягнення дітьми повноліття. Заборгованість по сплаті аліментів станом на травень 2025 складає 89982грн. Крім того, судом встановлено, що батько дівчинок участі у їх вихованні, утриманні не приймає, долею, здоров`ям та розвитком не цікавиться. Фактів щодо чинення перешкод з боку позивачки, членів її родини, інших осіб у спілкуванні, вихованні відповідача з доньками тощо, не встановлено. Такі обставини підтверджено копіями інформації КНП «Міська дитяча поліклініка №14» Харківської міської ради від 14.07.2023, довідки КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №158 комбінованого типу Харківської міської ради від 03.07.2023, нотаріальними заявами [PERSON] від 28.04.2025, [PERSON] від 26.05.2025, КНП «Міська дитяча поліклініка №14» Харківської міської ради від 08.04.2025, повідомлення логопеда [PERSON] від 22.04.2025, повідомлення косметолога [PERSON] від 22.04.2025, листа Управління превентивної діяльності ГУНП в Харківській області листа Дзержинського раонного суду м. Харкова та розрахунком заборгованості по ВП 76091693 від 0106.2025 ( а.с.22,23,42-47). В судовому засіданні опитаний свідок [PERSON] , яка як сусідка родини позивачки, що мешкає в [ADDRESS] , зазначила, що добре знає [PERSON] , яка самостійно виховує та утримує, піклується своїми доньками. Також неї всіляко допомагають її батьки. Свідок підтвердила, що з молодшою донькою її батько взагалі не спілкувався, при тому, що дитина хворіє, що [PERSON] не бачила з 2018/2019 років та останній ніколи не намагався з цього часу навіть побачиться с дітьми. Свідкуй невідомо щоб [PERSON] або члени її родини будь-яким чином перешкоджали батьку дітей відвідувати та спілкуватися з останніми. Отже, встановлені судом обставини свідчать, що відповідач не виконує батьківські обов`язки стосовно своїх доньок, безвідповідально підійшов до батьківського ставлення по вихованню та утриманню дітей, не виявляє інтересу до їх життя, навчання, не цікавиться їх здоров`ям, не відвідує доньок та не приймає жодних дій щодо зміни виниклої ситуації. Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20.11.1959, як принципове положення визначила. Що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 50,155 Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 21.12.1995, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси є предметом їх основного піклування. Зазначені гарантії кореспондуються із статтею 52 Конституції України, відповідно до якої діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Відповідно до ст.ст. 150, 155 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до вимог ст. 157 Сімейного Кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той, із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участі у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Далі, ч.4 ст.19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Із висновку Департаменту служб у справах дітей виконкому Харківської міської ради від 27.06.2025 №262 вбачається за доцільне позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та малолітньої [PERSON] , [INFO] , внаслідок ухилення батька від виконання батьківських обов`язків (а.с.53-57). Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько може бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини Таким чином, аналізуючи вищевикладене, приймаючи до уваги надані позивачем докази, враховуючи висновок Департаменту служб у справах дітей виконкому Харківської міської ради, суд, виходячи із інтересів дітей: неповнолітньої [PERSON] , та малолітньої [PERSON] , дійшов висновку, що є підстави для позбавлення відповідача батьківських прав стосовно доньок. Відповідно до правил ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: approved