Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

До суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення звернувся [PERSON] , в якій просив суд встановити факт родинних відносин, а саме що [PERSON] , який помер [INFO] є батьком [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви посилається на те, що він, [PERSON] народився [INFO] . У свідоцтві про народження у графі «батько» зазначений [PERSON] (зі слів матері), у графі «мати» - [PERSON] . Пізніше, а саме 12.02.2019 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. За життя [PERSON] замовив молекулярно-генетичне дослідження, за результатами якого підтверджено факт родинних відносин між заявником [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. За життя він склав заповіт на користь заявника. У встановлений законом строк [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] . Враховуючи те, що нульова ставка ПДФО встановлена для спадкоємців першого та другого ступенів споріднення згідно з п.п. 174.2.1 пункту 174.2 статті 174 Податкового Кодексу України та з метою реалізації своїх спадкових прав, виникла необхідність встановлення факту батьківства. Дані обставини вимусили заявника звернутися до суду з даною заявою. Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 08 грудня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження у цивільній справі за заявою [PERSON] , заінтересована особа [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення. Призначено судове засідання. Заявник та його представник адвокат Натина А.О. в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, заяву про встановлення факту батьківства підтримали. Просили її задовольнити. Заінтересованаособа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомила. У відповідності до вимог ст. 223 ЦПК України, враховуючи думку заявника та її представника, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника заінтересованої особи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що заявлені вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). У відповідності до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У статті 51 Конституції України зазначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (частина десята статті 7 СК України). Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю сторін. Одним із способів захисту сімейних прав є встановлення правовідношення (частина друга статті 18 СК України). Дитина має право знати своїх батьків (частина перша статті 7 Конвенції про права дитини). Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу, зокрема матір`ю дитини. Провадження стосовно встановлення батьківства або його оспорювання стосується «приватного життя» за статтею 8 Конвенції захист прав людини і основоположних свобод, яке охоплює важливі аспекти особистої ідентичності. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері. Та обставина, що питання визнання батьківства за рішенням суду відповідно до статей 128, 129 СК України не вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування статті 130 СК України. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), від 15 квітня 2021 року у справі №361/2653/15 (провадження № 61-2239св21). В судовому засіданні встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . ( а.с. 10) Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00054588512 від 05 листопада 2025 року дані про батька записані у відповідності до вимог ст. 135 СК України. 12 лютого 2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що зроблено відповідній актовий запис №50. ( а.с. 12) За життя, а саме 24 січня 2014 року [PERSON] , [INFO] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все своє майно де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом матиме право, заповідає сину гр. [PERSON] , [INFO] . ( а.с. 5) [INFO] [PERSON] помер. ( а.с. 11) Заявник [PERSON] після смерті [PERSON] увстановлений законом строк, звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] ( а.с. 15) Однак, заявник зазначає, що оскільки нульова ставка ПДФО встановлена для спадкоємців першого та другого ступенів споріднення згідно з п.п. 174.2.1 пункту 174.2 статті 174 Податкового Кодексу України та з метою реалізації своїх спадкових прав, виникла у нього необхідність встановлення факту батьківства. Рішення щодо встановлення факту батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах реєстрації актів цивільного стану. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є достатньою підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердження або спростування факту батьківства. Аналогічні висновки викладені в Постанові Верховного суду України у справі №752/13549/22 (№61-10510св23). Згідно висновку молекулярно-генетичного дослідження від 23.08.2023, яке було проведена за замовлення [PERSON] , 1950 року народження, встановлено, що він може бути біологічним батьком дитини, [PERSON] , з імовірністю 99,0008%. ( а.с. 17-19) Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до частини першої статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. За змістом частини першої статті 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Таким чином, висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Проте його необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьої статті 89 ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного суду України від 06 квітня 2021 року у справі №676/1200/20 (№61-588св21) Суд, дослідивши докази, які надані заявником, прийшов до висновку про те, що в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази, які достовірно підтверджують факт походження [PERSON] від [PERSON] , а тому вимоги заявника підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved