Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

у січні 2026 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, укладеного 09 жовтня 2009 року та зареєстрованого у Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 516. Сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача, шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведуть. Примирення і відновлення сім`ї неможливе. Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 23.01.2026 року провадження по справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом (повідомленням ) сторін. Позивач в судове засідання з`явилась, позовні вимоги підтримала та просила шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання з`явився, позовні вимоги визнав, просив розірвати шлюб. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задовольнити, виходячи з наступного. 09 жовтня 2009 року між сторонами було зареєстровано шлюб у Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 516, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 09.10.2009 року. Сторони мають спільних неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 07.06.2025 року, та серії [NUMBER] від 01.10.2009 року. Суд зазначає, що відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Оскільки сторони не бажають зберегти шлюб та судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, шлюб існує формально, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Підстав для надання строку сторонам для примирення суд не вбачає. Той факт, що сторони мають неповнолітніх дітей, само по собі не може бути підставою для відмови в розірванні шлюбу, оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалась, розірвання шлюбу не впливає на права та обов`язки батьків по відношенню до дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved