Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

Представник позивача АТ «Універсал Банк» Мєшнік К.І. який діє на підставі довіреності, звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив суд стягнути з [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 19.10.2018 року у розмірі 27 785,31 гривень, а також судовий збір у розмірі 3 028,00 гривень. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що «Monobank» - це мобільний банк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank». Особливістю проекту «Monobank» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень, онбордінг відбувається шляхом верифікації клієнта очно на точці видачі, у відділенні банку, співробітником служби доставки банку у зручному для клієнта місці, або кредитним агентом у точці. Починаючи з травня 2020 року: відеоверифікація працівником банку дистанційно, ДІЯ шерінг на точці дистанційно та селфі клієнта, спрощена процедура через УБКІ, селфі клієнта та селфі клієнта з паспортом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту, надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів «Monobank /Universal Bank» (далі Умови) опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням http://www.monobank.ua/terms/. Витяг з Умов та Тарифи за карткою «Monobank» встановлюють всі умови та правила надання такого кредиту. 19.10.2018 року відповідач [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 19.10.2018. Підписанням анкети-заяви відповідач підтвердив, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, а також підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 100 000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] , [NUMBER] . Відповідно до умов укладеного договору визначено наступні умови кредитування: пільговий період за карткою до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі); пільгова відсоткова ставка 0,00001 %; розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами 4% від заборгованості (не менше 100 грн., але не більше залишку заборгованості); базова відсоткова ставка 3,1% на місяць (нараховується на максимальну заборгованість на день, за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожен день з моменту виникнення заборгованості); збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості - 6,2% на місяць (нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості). АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання виконало в повному обсязі та надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі), що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Отже, в порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, у зв`язку з чим станом на 05.09.2024 року утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 27 785,31 гривень, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Банк 04.07.2024 року направив відповідачу повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості, проте відповідач не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду із вказаним позовом. 14.01.2025 року до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості. В обгрунтування позивач зазначає, що анкета-заява не містить таких істотних умов кредитного договору, як розмір кредитного ліміту, розмір процентної ставки за користування кредитом, строк кредитування та наслідки порушення умов кредитування. Окрім того, умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк», тарифи, таблиця обчислення вартості кредиту та паспорт споживчого кредиту не містять підпису відповідача. Саме ці умови, та вищезазначені документи відповідач отримував, читав або розумів як частину договору. Заява про приєднання до банківських послуг не є кредитним договором в розумінні ст. 625 ЦК України. 27.02.2025 року до суду від відповідача [PERSON] надійшла друга частина відзиву на позовну заяву про стягнення заборгованості. Відповідач зазначає, що кредитний договір повинен бути долучений до позовної заяви, оскільки саме він містить істотні умови кредитування, а не лише анкета-заява про приєднання до банківських послуг, яку надав позивач і яка не містить взагалі істотних умов кредитування. До того ж доказом, що підтверджує заборгованість є первинні бухгалтерські документи, які не були надані позивачем. Отже просить надати вищезазначені документи для підтвердження суми заборгованості. 12 березня 2025 року представником позивача АТ «Універсал Банк» Мєшніком К.І. до суду надано відзив на відзив, в якому позивач не погоджується з доводами відповідача та просить суд задовольнити позовні вимоги за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] , про стягнення заборгованості. В обгрунтування зазначає, що Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» публікуються на офіційному інтернет ресурсі банку і є безперервно доступними у їх поточній редакції, архів редакцій за весь період існування теж є вільно доступним, як і редакція Умов від 10.10.2018 року, яка була чинною та діяла на момент укладання договору між відповідачем та банком. при внесені змін в Умови на сайті розміщується нова затверджена протоколом редакція, а попередня залишається доступною в публічному просторі на сайті в незмінному вигляді. Позивач надає суду Умови і правила обслуговування фізичних осіб в редакції від 10.10.2018 року, що діяла на момент укладання договору. Підписанням анкети-заяви відповідач підтвердив, що Анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладення якого він підтверджує та зобов`язується виконувати його умови. Вищезазначені документи містять всі істотні умови договору, у тому числі умови про процентну ставку, пеню, штрафи, умови та строк повернення кредиту. Пунктом 6 заяви-анкети відповідач просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний підпис) обов?язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому у банку та засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. У випадку коли особа не дає згоди з Умовами шляхом накладення електронного підпису, застосунок «Monobank» не переходить на наступний етап входу у головне меню застосунку, проведення будь-яких фінансових операцій, у тому числі отримання кредиту у вигляді кредитного ліміту неможливе. Відповідач користався кредитними коштами, поповнював картковий рахунок, проте всі поповнення використовувалися відповідачем на власні потреби і на рахунку не залишалися, саме тому повернутими їх вважати не можна. В свою чергу поповнення, які проводив відповідач свідчать про те, що відповідач усвідомлював, що винен банку кошти, що використав з кредитного ліміту, а отже повною мірою розумів наслідки та був ознайомлений з умовами використання наданих йому коштів. Відповідачем було оформлено 16 Заяв послуги «Розстрочка на карту» на загальну суму 25 033,00 гривень, а також 1 заява послуги «Транзакція в розстрочку» на загальну суму 22 612,98 гривень. Заяви відповідача про отримання додаткових послуг подані в рамках наявного Договору про надання банківських послуг та грунтується на Умовах і правилах обслуговування, що є його складовою. Також зазначені розстрочки мають безпосереднє відношення до цієї справи оскільки сума непогашених власними коштами розстрочок є частиною заборгованості по рахунку [NUMBER] (картки [NUMBER] , [NUMBER] ) щодо якої банк і звертається до суду з метою стягнення заборгованості. Ухвалою суду від 26.12.2024 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак разом із позовною заявою до суду було подано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, в якій також зазначено, що АТ «Універсал Банк» заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 19.10.2018 року між АТ «Універсал Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, оскільки останній підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 19.10.2018. Відповідач [PERSON] повністю та беззастережно прийняв пропозицію банку та погодився з тим, що Анкета-заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms, Тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates складають Договір про надання банківських послуг. Відповідач просив відкрити поточний рахунок в АТ «Універсал Банк» у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, визначену в мобільному додатку. Також засвідчив генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису (УЕП) з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватись ним для вчинення правочинів та платіжних операцій. Визнав, що УЕП є аналогом власноручного підпису. Зазначений договір вчинений в електронній формі, яка відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми. Докази на підтвердження недійсності вищезазначеного кредитного договору відсутні. Таким чином, датою укладення між сторонами договору є дата підписання заяви, тобто 19.10.2018 року. Підписанням анкети-заяви відповідач підтвердив, що зобов`язується виконувати умови кредитування. 19.10.2018 року AT «Універсал Банк» відкрито поточний рахунок [NUMBER] спеціальним платіжним засобом якого є картка «monobank» [NUMBER] , [NUMBER] та надано відповідачу [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. На підставі укладеного договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 100 000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. Згідно з Тарифами та відповідно до умов укладеного договору визначено наступні умови кредитування: пільговий період за карткою до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі); пільгова відсоткова ставка 0,00001 %; розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами 4% від заборгованості (не менше 100 грн., але не більше залишку заборгованості); базова відсоткова ставка 3,1% на місяць (нараховується на максимальну заборгованість на день, за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожен день з моменту виникнення заборгованості); збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості - 6,2% на місяць (нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості). АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання виконало в повному обсязі та надало відповідачу [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. На підтвердження умов кредитування АТ «Універсал Банк» надало суду копію анкети-заяви відповідача [PERSON] до договору про надання банківських послуг, витяг з Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» та Витяг з Тарифів за карткою Monobank в АТ «Універсал Банк», паспорт споживчого кредиту, розрахунок заборгованості. З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 19.10.2018 року, укладеного між АТ «Універсал Банк» та клієнтом [PERSON] , станом на 05.09.2024 року вбачається, що відповідач дійсно використовував кошти в межах встановленого кредитного ліміту, а залишок заборгованості за останнім станом на 05.09.2024 року склав 27 785,31 гривень, з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 27 785,31 гривень, заборгованість за пенею у розмірі 0,00 гривень, заборгованість за порушення грошового зобов`язання у розмірі 0,00 гривень. Зі змісту виписки про рух коштів [PERSON] також вбачається, що кредитний ліміт (станом на 05.09.2024 року) - 20 000 гривень; заборгованість (станом на 05.09.2024 року) 27 785,31 гривень; баланс на початок періоду 5 000,00 гривень; баланс на кінець періоду -7 785,31 гривень; сума витрат за період 4 177 011,87 гривень; сума зарахувань за період 4 149 226,73 гривень. Відповідач на підставі п.5.11 розділу ІІ Умов зобов?язався щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, зазначені в мобільному додатку. При несплаті щомісячного мінімального платежу клієнт повинен сплатити штраф за несплату згідно з Тарифами. Відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, тобто зобов`язання за вказаним договором не виконав. Відповідно до п. 1 Розділу І Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank / Universal Bank (далі Умови) мобільний додаток - це сервіс банку, що дозволяє надавати клієнтові банківські послуги через смартфон за допомогою мобільного додатку. Відповідно до п. п. 2.1 п.2 Розділу І Умов, банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням Платіжної картки або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням платіжної картки та/або мобільного додатка, згідно умов Договору в тому числі, платіжної системи MasterCard/Visa, та відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного Банку України. Згідно з п. 2.3 п.2 Розділу І Умов, відповідно до ст. 628 ЦК України, договір, що укладається між банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі але не виключено: договору банківського рахунка; депозитного договору, договору про надання кредиту. Відповідно до п.п. 2.1., 2.4., 2.5 пункту 3 розділу ІІ Умов визначено, що для надання послуг банк видає клієнту картку. Підписанням анкети-заяви клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг «monobank». Датою укладання договору є дата підписання клієнтом анкети-заяви та отримання картки. Платіжна картка передається клієнту не активною. Платіжна картка активується банком при додаванні інформації з картки в мобільний додаток з авторизацією за номером телефону, або при активації клієнтом віртуальної картки в мобільному додатку. З метою ідентифікації клієнта при проведенні операцій з використанням картки при активації картки встановлюється ПІН-код, який є аналогом власного підпису клієнта. Клієнт погоджується з тим, що використання карти і правильного ПІН-коду є належною і достатньою ідентифікацією держателя платіжної картки. Згідно з п. п. 5.3, 5.5 п. 5 розділу ІІ Умов, сторони домовилися, що банк має право на власний розсуд, переглядати ліміт до використання в межах суми Ліміту кредитування, що зазначена в Договорі. Інформація щодо зміни ліміту до використання (новий розмір ліміту та строки уведення у дію) зазначаються клієнту текстовим повідомленням в електронному вигляді на номер мобільного телефону клієнта та/або у мобільному додатку. Форма надання кредиту: поновлюваний кредитний ліміт/кредитна лінія, який може бути використаний для отримання готівкових грошових коштів та/або здійснення безготівкових розрахунків за придбані товари чи послуги. Відповідно до п. 5.9, 5.11 п. 5 розділу ІІ Умов, на суму наданого кредиту банк нараховує відсотки. Відсотки нараховуються за кожен календарний день використання кредитного ліміту, з розрахунку 365/366 календарних днів у році, за процентними ставками, зазначеними в Тарифах. Клієнт зобов`язаний щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та термін, зазначені в мобільному додатку. Згідно із п. 5.16 п. 5 розділу ІІ Умов, у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою (істотне порушення клієнтом зобов`язань). За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно із ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частини 1 статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 7 жовтня 2020 року №127/33824/19; від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Таким чином, кредитний договір укладається в письмовій формі, у якому сторонами погоджується розмірі кредиту, розмір відсоткової ставки, порядок застосування неустойки за порушення грошового зобов`язання, порядок погашення заборгованості, та інші умови. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Статтею 3 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом ч. ч. 3, 4, 6 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. АТ «Універсал Банк» звертаючись до суду з позовом зазначало, що кредитний договір між АТ «Універсал банк» та [PERSON] у тому числі анкету-заяву з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту, які були надані банком позичальнику через мобільний додаток, було підписано шляхом накладання електронного цифрового підпису самого відповідача. У підписаній анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Встановивши, що без здійснення вказаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладеним сторонами, суд дійшов висновку, що цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21). Виходячи з вищевикладеного, суд вважає доведеним, що між сторонами було укладено кредитний договір, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Таким чином, судом встановлено, що між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] правовідносини виникли внаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої. З запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився. У позові АТ «Універсал Банк» посилається на те, що 19.10.2018 року [PERSON] підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. У пунктах 2, 3 вказаної Анкети-заяви зазначено, що відповідач погодився з тим, що ця анкета-заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які були надані йому для ознайомлення. Проте, суд зазначає, що підписана відповідачем Анкета-заява до договору про надання банківських послуг містить лише його анкетні дані та контактну інформацію. При цьому строки здійснення періодичних платежів не встановлені, процентна ставка не зазначена, а також у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення комісії та відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Крім того, наявні у матеріалах справи Умови і правила надання банківських послуг [PERSON] не підписані. Згідно роз`яснень, що викладені у постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі №342/180/17, з огляду на їх мінливий характер, такі Умови та Правила не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін. Оскільки надані позивачем Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи, Таблиця обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту, не підписані відповідачем, що не відповідає вимогам ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», тому суд при вирішенні спору по суті відхиляє позицію позивача, яка викладена у відповіді на відзив, що відповідач підтвердив, що ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг (затверджені протоколом №41 від 10.10.2018 року, які діяли на момент підписання анкети-заяви). Суд зазначає, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Суд зазначає, що відповідачем [PERSON] не спростовано фактичне користування кредитними коштами, що слідує з виписки про рух коштів, наявної в матеріалах справи і яка є належним доказом заборгованості відповідача за тілом кредиту, що відповідає п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04 липня 2018 року №75, та узгоджується з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18-ц. Пунктом 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2 передбачено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи вищевказані положення закону та існуючі обставини справи, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем [PERSON] умов кредитного договору відносно строків повернення кредитної заборгованості та визнає право позивача на стягнення доведеного розміру кредитної заборгованості в судовому порядку. При цьому суд зауважує, що позивач, нараховуючи за даним кредитним договором відсотки, не заявляє вимог до відповідача про стягнення процентів за користування позиченими коштами та будь-яких інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах, установлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України. Предметом позову АТ «Універсал Банк» у даній цивільній справі є стягнення заборгованості за тілом кредиту, що відповідає суті кредитних правовідносин, оскільки, якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку кредитору не повернуті, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час. За змістом ч. 2 ст. 530 ЦК України строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Таким чином АТ «Універсал Банк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього Кодексу. Відповідно до статей 526-527,530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та його вимог. Згідно ст. ст. 610,612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно з п. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. За таких обставин, виходячи з того, що боржник [PERSON] , не виконав взятих на себе зобов`язань, а також не надав доказів на підтвердження сплати боргу за кредитом, а також доказів на спростування суми боргу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Банку про стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] , є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, при зверненні з позовом до суду, позивачем сплачено судовий збір згідно платіжного доручення № 31426275098 від 04.10.2024 року в сумі 3 028,00 гривень, який відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved