Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, та вимоги мотивує тим, що 10.12.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір №8560459. 13.08.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 13082025, відповідно до умов якого, ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №1 від 13.08.2025 до договору факторингу № 13082025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 108000 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 40000 грн; сума заборгованості за відсотками 48000 грн; сума заборгованості за пенею, штрафами 20000 грн. Враховуючи наведене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на його користь суму заборгованості в загальному розмірі 108000 грн та судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Представник позивача, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, для участі в засіданні не прибув, зі змісту позовної заяви на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позов не надав. Враховуючи письмово викладену згоду представника позивача, суд вважає необхідним розглянути справу без участі відповідача та ухвалити відповідно до ст. 280-282 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши докази у справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав: Судом встановлено, що 10.12.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №8560459, який вчинено з використанням електронного підпису позичальника, відповідно до якого Товариство надало відповідачу фінансовий кредиту в сумі 40000,00 грн, а відповідач зобов`язався повернути отриманий кредит в строк, визначений умовами договору, зі сплатою стандартної процентної ставки 1,00% в день в межах строку кредиту (360 днів) (а.с.5-11). Відповідно до підтвердження про перерахування коштів ТОВ «ПЕЙТЕК», ТОВ «Авентус Україна» було успішно переховано кошти в сумі 40000 грн на платіжну картку № [NUMBER] , зазначену [PERSON] згідно договору №8560459 (а.с.12). Із наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що відповідачем здійснено відповідний алгоритм дій, спрямованих на укладення договору про споживчий кредит №8560459 від 10.12.2025. Підписавши кредитний договір у наданій редакції, відповідач погодився з умовами кредитування, у тому числі і щодо порядку та строку користування кредитом. Відтак, первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. 13.08.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 13082025, відповідно до умов якого, ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.15 зворот-18). Відповідно до Реєстру боржників №1 від 13.08.2025 до договору факторингу № 13082025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 108000 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 40000 грн; сума заборгованості за відсотками 48000 грн; сума заборгованості за пенею, штрафами 20000 грн (а.с.19). Відповідно до частини 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Згідно частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до частини 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно частини 12 та 13 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог статей 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити борг, а також відсотки. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідачем рішення суду про визнання договору факторингу недійсним, суду не надано. Копія договору факторингу та реєстр прав вимоги є належним та допустимим доказом відступлення права вимоги у спірних правовідносинах. Отже, враховуючи досліджені докази, а також встановлені обставини, суд вважає доведеним, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту та комісією за обслуговування кредиту) №8560459 від 10.12.2024, що був укладений між [PERSON] та первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна». [PERSON] , скориставшись кредитними коштами, не виконав належним чином умови договору, у зв`язку з чим виникла заборгованість по несплаченому кредиту, відсотками, пенею, штрафами. Враховуючи зазначені норми права та надані докази, суд вважає, що позивачем доведено факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором про надання коштів у сумі заборгованості у розмірі 88000 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 40000 грн; сума заборгованості за відсотками 48000 грн, позивачем доведено. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за пенею, штрафами в сумі 20000 грн, суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України з 24.02.2022 строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина 1 статті 549 ЦК України). Нарахування суми заборгованості за неустойкою (штрафом, пенею) за Договором про надання споживчого кредиту №8560459 від 10.12.2024 у розмірі 20000 грн здійснено після 24.02.2022, тобто у період дії в Україні воєнного стану. Відтак позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за пенею у розмірі 20000 грн задоволенню не підлягають. Згідно з п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 1973,80 грн(88000 грн х 2422,40 грн / 108000 грн).

Outcome: partial