Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , звернувся із заявою до суду про розірвання шлюбу, в якій вказав, що 09 січня 2016 року позивачка зареєструвала шлюб із [PERSON] , [INFO] , що підтверджується актовим записом № 5 відділу ДРАЦС Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області від 09 січня 2016 року. Під час шлюбу у сторін народилося троє дітей: [INFO] народилася дочка - [PERSON] , що підтверджується актовим записом №493 Шепетівського міськрайонного відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 25 листопада 2016 року. [INFO] народився син - [PERSON] , що підтверджується актовим записом №430 Шепетівського відділу ДРАЦС у Шепетівському районі Хмельницької області від 11 листопада 2021 року. [INFO] народився син - [PERSON] , що підтверджується актовим записом №431 Шепетівського відділу ДРАЦС у Шепетівському районі Хмельницької області від 11 листопада 2021 року. Але, сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин. Кожен з нас має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач абсолютно не проявляє почуття любові, поваги та допомоги до мене як дружини. Допомоги по догляду та вихованні дітей не надає. Чоловік тривалий час ніде не працював, почав зловживати алкоголем. Зароблені кошти на тимчасових роботах витрачає на власні потреби та друзів. На цьому ґрунті у нас часто виникали суперечки. Збереження шлюбу є неможливим. Адвокат подав клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачки, просить шлюб розірвати, примирення та збереження шлюбу неможливі. Відповідач повідомлений належним чином в суд не з`явився. Будь яких клопотань не надав. Суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відповідно до ч.1 ст. 244 ЦПК України відклав ухвалення та проголошення судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 січня 2016 року позивачка зареєструвала шлюб із [PERSON] , [INFO] , що підтверджується актовим записом № 5 відділу ДРАЦС Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області від 09 січня 2016 року. Під час шлюбу у сторін народилося троє дітей: [INFO] народилася дочка - [PERSON] , що підтверджується актовим записом №493 Шепетівського міськрайонного відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 25 листопада 2016 року. [INFO] народився син - [PERSON] , що підтверджується актовим записом №430 Шепетівського відділу ДРАЦС у Шепетівському районі Хмельницької області від 11 листопада 2021 року. [INFO] народився син - [PERSON] , що підтверджується актовим записом №431 Шепетівського відділу ДРАЦС у Шепетівському районі Хмельницької області від 11 листопада 2021 року. Але, сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин. Кожен з нас має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач абсолютно не проявляє почуття любові, поваги та допомоги до мене як дружини. Допомоги по догляду та вихованні дітей не надає. Чоловік тривалий час ніде не працював, почав зловживати алкоголем. Зароблені кошти на тимчасових роботах витрачає на власні потреби та друзів. На цьому ґрунті у нас часто виникали суперечки. Збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ст.ст. 3, 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Частинами 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписами статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Аналізуючи норми чинного законодавства, слід дійти висновку, що суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. У позовній заяві позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, також вказав, що примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе. Шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки. Суду не надано будь-яких заперечень щодо розірвання шлюбу, не спростовано доводи позивача про фактичне припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства, за час наданий судом для примирення, подружжя не примирились.. Незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання такого шлюбу. Такий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 08 листопада 2018 року у справі № 569/458/18. За таких обставин сім`ю неможливо зберегти без доброї на те волі сторін, а подальше сумісне життя подружжя та збереження їх шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача.

Outcome: approved