Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

У серпні 2025 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10.02.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] був укладений договір кредиту №15820-02/2024 за умовами якого останній отримав кредит у сумі 8 000,00 гривень, який зобов`язалася повернути та сплатити відсотки за його користування у порядку та строки визначені умовами договору. 20.06.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» і ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу №20062024 за умовами якого ТОВ «ФК «Європейське агентство з повернення боргів» набуло право вимоги [PERSON] за договором кредиту №15820-02/2024 від 10.02.2024 року. Станом на час переходу права вимоги заборгованість [PERSON] за договором становила 32 000,00 гривень з яких: 8 000,00 гривень заборгованість за тілом кредиту, 24 000,00 гривень - заборгованість за відсотками. Також, 12.03.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» і [PERSON] був укладений кредитний договір №19897-03/2024, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 5 000,00 гривень який зобов`язався повернути та сплатити відсотки за його користування у порядку та строки визначені умовами договору. 25.07.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» і ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу №25072024 за умовами якого ТОВ «ФК «Європейське агентство з повернення боргів» набуло право вимоги [PERSON] за договором кредиту №19897-03/2024 від 12.03.2024 року. Станом на час переходу права вимоги заборгованість [PERSON] за договором становила 20 000,00 гривень з яких: 5 000,00 гривень заборгованість за тілом кредиту, 15 000,00 гривень - заборгованість за відсотками. Крім того, 23.02.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» і [PERSON] був укладений кредитний договір №24530-02/2024 за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 6 000,00 гривень який зобов`язався повернути та сплатити відсотки за його користування у порядку та строки визначені умовами договору. 24.06.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» і ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу №24062024 за умовами якого ТОВ «ФК «Європейське агентство з повернення боргів» набуло право вимоги [PERSON] за договором кредиту №24530-02/2024 від 23.02.2024 року. Станом на час переходу права вимоги заборгованість [PERSON] за договором становила 21 000,00 гривень з яких: 6 000,00 гривень заборгованість за тілом кредиту, 15 000,00 гривень - заборгованість за відсотками. На підставі викладеного ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором кредиту №15820-02/2024 від 10.02.2024 року у розмірі 32 000,00 гривень, заборгованість за кредитним договором №19897-03/2024 від 12.03.2024 року у розмірі 20 000,00 гривень та заборгованість за кредитним договором №24530-02/2024 від 23.02.2024 року у розмірі 21 000,00 гривень, а всього 73 000,00 гривень. В судове засідання представник позивача не з`явився. Подав на адресу суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності. Позов підтримав у повному обсязі, наполягав на його задоволенні. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав частково. Зазначив, що дійсно 10.02.2024 року та 12.03.2024 року він уклав із ТОВ «Аванс Кредит», а 23.02.2024 року із ТОВ «Стар Файненс Груп» кредитні договори на підставі яких отримав від вказаних товариств кредитні кошти. У визначені цими договорами строк кредит не повернув та не сплатив відсотки за користування ними. Розмір заборгованості, обчислений позивачем він не оспорює. Разом з цим просив врахувати, що вказані кредитні договори він укладав у зв`язку із необхідністю допомоги рідній людині у лікуванні. Через фінансові складнощі та необхідністю погашати інші кредитні зобов`язання він не зміг погашати ці кредити. Також просив врахувати, що розмір заборгованості за процентами, який пред`явлений позивачем до стягнення перевищує розмір заборгованості по тілу кредиту втричі, є несправедливим. За таких обставин, враховуючи його фінансовий стан, просив зменшити розмір нарахованих процентів до тіла кредиту. У наступне судове засідання відповідач не з`явився, подав клопотання, в якому просив справу розглядати за його відсутності. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. а) 1)щодо кредитного договору № 24530-02/2024 від 23.02.2024 року 23.02.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» і [PERSON] був укладений договір про надання фінансового кредиту № 24530-02/2024. Згідно умов вказаного договору ТОВ «Стар Файненс Груп» зобов`язалося надати [PERSON] на умовах строковості, зворотності та платності фінансовий кредит у розмірі 6 000,00 гривень, а той повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором. Пунктом 1.2 Договору визначено, що кредит надається на строк 100 днів, кінцева дата погашення кредиту 01.06.2024 рік. За користування кредитом нараховуються проценти у розмірі 2,5% на день. Кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на платіжну картку № [NUMBER] хх-хххх-9879 (п.1.6 Договору). Вказаний договір був укладений в електронній формі та підписаний відповідачем шляхом накладення одноразового ідентифікатора W1538. 24.06.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» і ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 24062024 за умовами якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до [PERSON] за договором № 24530-02/2024 від 23.02.2024 року. Згідно реєстру боржників станом на час переходу прав вимоги заборгованість [PERSON] за договором №24530-02/2024 від 23.02.2024 року становила 21 000,00 гривень з яких: 6 000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 15 000,00 грн. сума заборгованості за відсотками. 2)щодо кредитного договору №15820-02/2024 від 10.02.2024 року 10.02.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» і [PERSON] був укладений договір про надання фінансового кредиту №15820-02/2024. За умовами вказаного договору ТОВ «Аванс Кредит» зобов`язалося надати [PERSON] фінансовий кредит у розмірі 8 000,00 гривень, а той повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Договором визначено, що кредит надається строком на 120 днів, дата погашення 08.06.2024 рік, процентна ставка за користування кредитом 2,5% на день. Кредит надається у безготівковій формі на рахунок клієнта на платіжну картку № [NUMBER] хх-хххх-9879. Вказаний договір був укладений в електронній формі та підписаний відповідачем шляхом накладення одноразового ідентифікатора W1563. Згідно довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 30.01.2025 року підтверджено здійснення переказу коштів 10.02.2024 року ТОВ «Аванс Кредит» в ситемі iPay.ua в сумі 8000,00 грн. на платіжну картку №5168-74хх-хххх-9879. 20.04.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» і ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу 20062024 на підставі якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №15820-02/2024 від 10.02.2024 року. Станом на час переходу прав вимоги заборгованість [PERSON] за кредитним договором №15820-02/2024 від 10.02.2024 року становила 32 000,00 гривень і складалася з: 8 000,00 гривень заборгованість за тілом кредиту, 24 000,00 гривень - заборгованість за відсотками. 3)щодо кредитного договору № 19897-03/2024 року від 12.03.2024 року 12.03.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» і [PERSON] був укладений договір про надання фінансового кредиту №19897-93/2024. За умовами вказаного договору ТОВ «Аванс Кредит» зобов`язалося надати [PERSON] фінансовий кредит у розмірі 5 000,00 гривень, а той повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Договором визначено, що кредит надається строком на 120 днів, дата погашення 09.07.2024 рік, процентна ставка за користування кредитом 2,5% на день. Кредит надається у безготівковій формі на рахунок клієнта на платіжну картку № [NUMBER] хх-хххх-9879. Вказаний договір був укладений в електронній формі та підписаний відповідачем шляхом накладення одноразового ідентифікатора W0721. Згідно довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 30.01.2025 року підтверджено здійснення переказу коштів 12.03.2024 року ТОВ «Аванс Кредит» в ситемі iPay.ua в сумі 5000,00 грн. на платіжну картку №5168-74хх-хххх-9879. 25.07.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» і ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу 25072024 на підставі якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №19897-93/2024 від 12.03.2024 року. Станом на час переходу прав вимоги заборгованість [PERSON] за кредитним договором №19897-93/2024 від 12.03.2024 року становила 20 000,00 гривень і складалася з: 5 000,00 гривень заборгованість за тілом кредиту, 15 000,00 гривень - заборгованість за відсотками. Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд. а) щодо правовідносин сторін Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону України від 3 вересня 2015року №675-VIII «Про електронну комерцію» (далі Закон №675-VIII) електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Із положень частини першої статті 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). В силу частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Одним із різновидів відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Зібрані докази вказують на те, що 10.02.2024 року та 12.03.2024 року [PERSON] уклав з ТОВ «Аванс Кредит», а 23.02.2024 року із ТОВ «Стар Файненс Груп» три кредитних договори, за умовам яких отримав від вказаних фінансових установ у кредит грошові кошти, які зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування ними в порядку, визначеному вказаними договорами. Після закінчення строку кредитування [PERSON] не повернув грошові кошти та не сплатив проценти за користування ними. У подальшому вказані фінансові компанії відступили ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до [PERSON] за вищевказаним договорами кредиту та позики. З огляду на викладене слід дійти висновку, що [PERSON] не виконав обов`язки за вищевказаним договорами, а тому з нього на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» слід стягнути заборгованість за договором, яка утворилася. б) щодо розміру заборгованості, яка підлягає стягненню Відповідно до представлених позивачем розрахунків заборгованість [PERSON] за кредитним договором №24530-02/2024 від 23.02.2024 року становить 21 000,00 гривень з яких: 6 000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 15 000,00 грн. сума заборгованості за відсотками, за кредитним договором №15820-02/2024 від 10.02.2024 року становить 32 000,00 гривень і складається з: 8 000,00 гривень заборгованість за тілом кредиту, 24 000,00 гривень - заборгованість за відсотками та за кредитним договором №19897-93/2024 від 12.03.2024 року становила 20 000,00 гривень і складається з: 5 000,00 гривень заборгованість за тілом кредиту, 15 000,00 гривень - заборгованість за відсотками. Вказаний розрахунок відповідає умовам укладених договорів, доказів на їх спростування матеріали справи не містять. Водночас суд зазначає наступне. Однією з основних засад цивільного законодавства, визначених у статті 3 ЦК України, є справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6). За змістом статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Преамбулою Закону №1023-ХІІ встановлено, що цей закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Відповідно до статті 18 Закону №1023-ХІІ продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими,якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Цивільне законодавство встановлює презумпцію свободи договору, яка полягає насамперед у вільному волевиявленні особи на вступ у договірні відносини та виборі контрагента, а також у вільному визначенні особою умов договору, в яких фіксуються взаємні права та обов`язки його сторін. Свобода договору не є абсолютною (необмеженою): вона існує в рамках норм чинного законодавства, а дії сторін договору мають ґрунтуватися на засадах розумності, добросовісності та справедливості, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору. Умовами кредитного договору може бути встановлена плата позичальника за користування кредитними коштами (проценти), її розмірі порядок внесення боржником. При цьому правові та організаційні засади споживчого кредитування встановлюють право споживача на справедливі умови кредитного договору, відповідно до яких фінансовим установам забороняється встановлювати для споживачів непропорційно великі суми компенсації. Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 12 лютого 2025 року у справі №679/1103/23 виснував, що під час стягнення заявленої позивачем заборгованості необхідно керуватись чітко обумовленими між контрагентами кредитного договору умовами, а не іншими умовами, які дають змогу кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно велику суму компенсації, оскільки така непропорційно велика сума компенсації не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання проценти перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 зазначено, що

Outcome: partial