Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Свалявського ВДВС про скасування арешту майна, у якій просить скасувати арешт та заборону на відчуження з майна [PERSON] , накладеного постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Свалявського районного управління юстиції Скіба В.О. від 09.12.2013 року по виконавчому провадженню №41138535, виключивши з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна запис про обтяження за номером 3774201 від 10.12.2013, внесений державним реєстратором Свалявського районного управління юстиції на підставі вищевказаної постанови державного виконавця та скасувати арешт та заборону на відчуження з майна [PERSON] , накладеного постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Свалявського районного управління юстиції Скіба В.О від 18.02.2014 року по виконавчому провадженню №42066966, виключивши з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна запис про обтяження за номером 4770789 від 24.02.2014, внесеного державним реєстратором Свалявського районного управління юстиції на підставі вищевказаної постанови державного виконавця. Суд своєю ухвалою від 21.01.2026 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначив судове засідання без повідомлення сторін. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та заінтересованій особі копія заяви з доданими до заяви документами з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта".Інформація щодо справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. Розгляд справи призначено на 14:30 годину 13.02.2026 року. Позивач заявлені позовні вимоги про скасування арешту майна підтримує. Просить позов задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача начальник відділу ДВС Янович С.П., яка діє в інтересах Свалявського ВДВС у Мукачівському районі Закарпатської області ЗМУ МЮ подала до суду заяву (вх. №785 від 29.01.2026 року) про розгляд справи у відсутності представника відділу ДВС. Відзив щодо позову не подано, заперечень, що спростовують позовні вимоги до суду не надано. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «EASYCON» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України). Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження. Суд проводить розгляд справи за наявними доказами у справі та доходить такого висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; ч. 1 ст. 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ч.2 ст. 83 ЦПК України - позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ: Відповідно до ст.4 ЦПК України, ст. 15 ЦК України, ст. 55 Конституції України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 20 ЦК України - право на захист особа здійснює на свій розсуд. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; ст. 317, 319 ЦК України - власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторін (ст. 81 ЦПК України). Позивач у позовній заяві зазначає, що арешт на майно та заборону на його відчуження накладено 09.12.2013 року по виконавчому провадженню №41138535 головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Свалявського РУЮ Скіба В.О. при примусовому виконанні виконавчого листа №710/3065/12, виданого 01.07.2013 року Свалявським районним судом про стягннення з [PERSON] на користь ПАТ "Альфа Банк" заборгованості в сумі 92389,14 грн. та оплаченого судового збору в сумі 923,89 грн. 27.12.2017 року заступником начальника відділу Свалявського районного відділу територіального управління юстиції у Закарпатській області Янович С.П. по виконавчому провадженню №41138535 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Матеріали виконавчого провадження №41138535 знищено у зв?язку із закінченням терміну зберігання. На підставі постанови про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони його відчуження від 09.12.2013 року по виконавчому провадженню №41138535 державним реєстратором внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна про обтяження за номером 3774201 від 10.12.2013 року. Також зазначає, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Свалявського районного управління юстиції перебувало виконавче провадження №42066966 по примусовому виконанню виконавчого листа №751/5559/13-ц, виданого 12.08.2013 року Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "Альфа-Банк" заборгованості за договором кредиту у сумі 78 550,04 грн., судових витрат - витрат по сплаті третейського збору у сумі 400,00 грн. 18.02.2014року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Свалявського районного управління юстиції Скіба В.О по виконавчому провадженню №42066966 винесено постанову про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони його відчуження. 27.12.2017 року заступником начальника відділу Свалявського районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Янович С.П. по виконавчому провадженню №42066966 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки протягом року не розшукані транспортні засоби, розшук яких здійснюється органами поліції. Матеріали виконавчого провадження №42066966 знищено у зв?язку із закінченням терміну зберігання. На підставі постанови про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони його відчуження від 18.02.2014 року по виконавчому провадженню №42066966 державним реєстратором внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна про обтяження за номером 4770789 від 24.02.2014 року. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України - власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Суд встановив, що згідно довідки від 09.12.2025 року за №54449-33.4 наданої АТ "Сенс-Банк", станом на 09 грудня 2025 року заборгованість перед АТ "Сенс-Банк" за укладеними кредитними договорами/рахунками з [PERSON] - відсутня. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - скасування судом обтяження, що міститься в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна є підставою для скасування запису про його державну реєстрацію. Оцінивши надані суду докази в їх сукупності, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, враховуючи встановлені докази в судовому засіданні, що наявність заборон на відчуження з майна [PERSON] порушує право власності позивача, що іншого способу зняти заборону у позивача, крім судового немає, що від відповідача заперечень, що спростовують заявлені вимоги не надійшло, суд доходить висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити. Відповідно до п.2 ч.5 ст. 265 ЦПК України - у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат. Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат; ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; ч.1 ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; ч.6 ст.140 ЦПК України - якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Від сплати судового збору позивач звільнений відповідно до п.13 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір - як учасник бойових дій у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав (копія посвідчення серії [NUMBER] від 11.11.1996 року), а тому судовий збір необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. Статтею 129 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року). У контексті вказаної практики суд уважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Outcome: approved