Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , по смерті якого залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , та земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, площею 0,25 га. Від імені [PERSON] 21 листопада 2016 року Лісівською сільською радою був посвідчений заповіт, згідно з яким житловий будинок він заповів сину [PERSON] . Рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 10 грудня 2018 року за [PERSON] було визнано право власності на 13/14 житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . [PERSON] прийняла спадщину шляхом спільного проживання із спадкодавцем на момент смерті та подачею заяви до нотаріальної контори, оскільки на момент смерті батька вона мала інвалідність ІІ групи, а тому має обов`язкову частку в спадковому майні, незважаючи на наявність заповіту. Відповідно до рішення Маневицького районного суду Волинської області від 24 лютого 2025 року за позивачкою було визнано право власності на 1/14 житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . Іншими спадкоємцями є дружина [PERSON] та діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які спадщину у встановлений законом порядок і строк не прийняли та не претендують на неї. У зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, позивачу було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на вищевказане спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] . У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Від відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , кожного зокрема, надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають та не заперечують щодо їх задоволення. Відповідач Маневицька селищна рада Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направила, проте подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, щодо задоволення позову не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 23 серпня 2017 року. Із витягу з погосподарської книги № 1 за 2017 рік та довідки виконавчого комітету Маневицької селищної ради № 347 від 22 травня 2025 року, вбачається, що по особовому рахунку № [NUMBER] будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] належить [PERSON] , який помер [INFO] . Спадкодавцю [PERSON] на день смерті належав житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] . Спадкодавець до дня смерті постійно був зареєстрований за адресою: по [ADDRESS] разом із дружиною [PERSON] , сином [PERSON] та дочкою [PERSON] . Іншими спадкоємцями є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 16-17). Із рішення сесії Лісівської сільської ради № 16/1 від 25 січня 1994 року, вбачається, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, площею 0,25 га та земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,60 га та (а.с. 25-27). За вимогами ч. 1 ст. 328, п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. Згідно зі ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України унормовано, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України унормовано, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 5 ч. 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду судових справ про спадкування» якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, відповідно до чинного законодавства України, а органом місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звернутися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Судом установлено, що [PERSON] прийняв спадщину шляхом спільного проживання, проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 463/02-31 від 11 квітня 2025 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на спадкове майно, а саме на: земельну ділянку, площею 0,25 га (а.с. 38). Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 692/01-16 від 08 липня 2025 року, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] заведена спадкова справа № 409 за 2017 рік. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за законом, прийняла спадщину у встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved