Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 40 389 грн. Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог 26.09.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю « Лінеура Україна» та відповідачем [PERSON] було укладено договір №4011382 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до п. 1.2. тип кредиту кредит, сума кредиту складає 1 500 грн. Згідно п. 1.3 договору строк кредиту 360 днів: з 26.09.2023 по 20.09.2024 рік. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. договору товариство з обмеженою відповідальністю « Лінеура Україна» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто під час укладання договору. Відповідно до зазначених вище умов договору, товариство з обмеженою відповідальністю « Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало йому кредит в сумі 1 500 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується довідкою платіжного провайдера. Відповідно до реквізитів договору №4011382 від 26.09.2023, укладеного між сторонами, відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «Т281». Згідно п.3.1. договору, проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт". Пунктом 1.4.1. договору передбачено стандартну процентну ставку, яка становить 2% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 Договору. Відповідно до п. 4.1. договору, сторони домовилися, що повернення (виплата) кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, крім випадку, визначеного в п.4.3. договору. Згідно розрахунку заборгованості за договором №4011382 у період з 26.09.2023 по 24.05.2024 включно первісним кредитором було нараховано проценти за користування грошовими коштами загальною сумою 7 230 грн. У зазначений період відповідачем здійснено оплати на рахунок первісного кредитора, спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 0,00 грн та оплату процентів за користування грошовими коштами у сумі 0,00 грн. Отже, станом на 24.05.2024 загальна сума заборгованості відповідача за договором №4011382 становить 8 730 грн, яка складається з: 1 500 грн - тіло кредиту; 7 230 грн - заборгованість за процентами. 24.05.2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» уклали договір факторингу №24/05/2024. Відповідно до умов якого до товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором №4011382 від 26.09.2023 у розмірі 8 730 грн, яка складається з: 1 500 грн - тіло кредиту; 7 230 грн - заборгованість за процентами. За даними розрахунку заборгованості, сформованого первісним кредитором, вбачається, що у період з дати укладання договору, а саме: з 26.09.2023 по 24.05.2024 (дата укладання договору факторингу), у відповідача перед первісним кредитором утворилась заборгованість за нарахованими процентами за користування грошовими коштами у межах погодженого строку дії договору у розмірі 7 230 грн. Враховуючи норми чинного законодавства України, а також те, що за договором факторингу №24/05/2024 від 24.05.2024 року до позивача перейшло право грошової вимоги заборгованості до відповідача, вимоги позивача щодо стягнення процентів за користування грошовими коштами до відповідача є доведеними та обґрунтованими, а отже заборгованість за нарахованими процентами за користування грошовими коштами підлягає стягненню у сумі 7 230 грн. В даній справі, окремої уваги потребує пункт 1.1. договору факторингу №24/05/2024 від 24.05.2024, за цим договором фактор зобовязується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобовязань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобовязання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобовязань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до умов строк дії п. 1.3 договору №4011382 строк кредиту 360 днів: з 26.09.2023 по 20.09.2024 . Станом на дату відступлення, строк дії договору №4011382 не закінчився, а тому в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, товариство з обмеженою відповідальність «ФК «Фінтраст Капітал» у період з 25.05.2024 по 20.09.2024 (119 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 3 570грн. У даному випадку проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту, зазначеному в п. 1.3. договору №4011382 від 26.09.2023, а тому заборгованість з нарахованих процентів за користування грошовими коштами підлягає стягненню з відповідача у сумі 10 800 грн. Таким чином, відповідач [PERSON] має заборгованість перед товариством з обмеженою відповідальність «ФК «Фінтраст Капітал» за договором №4011382 від 26.09.2023 у розмірі 12 300 грн, яка складається з: 1 500 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 7 230 грн - нараховані проценти первісним кредитором; 3 570 грн - нараховані позивачем проценти за 119 календарних днів. - 3570 грн. 17.09.2023 між товариством з обмеженою відповідальність «Авентус Україна» та відповідачем [PERSON] ФК «Фінтраст Капітал» за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства було укладено електронний оговір №7079156 про надання споживчого кредиту, кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Згідно умов кредитного договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 6 000 грн (п. 1.3. кредитного договору), строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 15 днів, детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту (11.09.2024). Товариство з обмеженою відповідальність «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 6 000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Після прийняття відповідачем умов кредитного договору з ним було укладено електронний кредитний договір, який був підписаний Відповідачем у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «А7102», після чого відповідач отримав кредит в сумі 6 000 грн на свою платіжну картку. Укладаючи кредитний договір, сторони, передбачили нарахування процентів на наступних умовах: 1.5.1 стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору. 1.5.2 знижена процентна ставка 1,89% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживач до 02.10.2023 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, споживач розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим договором. Споживач погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання споживачем права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для споживача, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки. 02.10.2023 відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежу та не повернув тіло кредиту. Позивачем нараховано проценти за 108 календарних днів (27.05.2024 11.09.2024) в межах строку договору. 27.05.2024 між товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Фінтраст Капітал» було укладено договір факторингу №27.05/24-Ф. відповідно до умов якого, до товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Фінтраст Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором №7079156 від 17.09.2023 у розмірі 15 193 грн 80 коп., яка складається з: 6 000 грн сума кредиту; 9 193,80 грн сума процентів за користування кредитом. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача [PERSON] по кредитному договору становить 28 089 грн, яка складається з: 6 000 грн сума кредиту; 9 193,80 грн сума процентів за користування кредитом; 12 895,20 грн - нараховані позивачем проценти за 108 календарних днів. Загальний розмір заборгованості становить 40 389 грн. Рух справи у суді Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.06.2025 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Представник позивача у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі посилаючись на обставини, які зазначені в позові, просив задовольнити та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся, шляхом направлення судових повісток, причини неявки суду не відомі, будь-яких заяв або клопотань до суду не надходило. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.1, 2 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи зазначене, суд вважає можливим у даній цивільній справі ухвалити заочне рішення. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування 26.09.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю « Лінеура Україна» та відповідачем [PERSON] було укладено договір №4011382 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до п. 1.2. тип кредиту кредит, сума кредиту складає 1 500 грн. Згідно п. 1.3 договору строк кредиту 360 днів: з 26.09.2023 по 20.09.2024 рік. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. договору товариство з обмеженою відповідальністю « Лінеура Україна» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто під час укладання договору. Відповідно до зазначених вище умов договору, товариство з обмеженою відповідальністю « Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало йому кредит в сумі 1 500 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується довідкою платіжного провайдера. Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цього договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору. Відповідно до реквізитів договору №4011382 від 26.09.2023, укладеного між сторонами, відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «Т281». Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені статтею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Пунктами 5 та 6 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України " Про електронну комерцію). Частиною 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України " Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно п.3.1. договору, проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт". Пунктом 1.4.1. договору передбачено стандартну процентну ставку, яка становить 2% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 Договору. Відповідно до п. 4.1. договору, сторони домовилися, що повернення (виплата) кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, крім випадку, визначеного в п.4.3. договору. Згідно розрахунку заборгованості за договором №4011382 у період з 26.09.2023 по 24.05.2024 включно первісним кредитором було нараховано проценти за користування грошовими коштами загальною сумою 7 230 грн. У зазначений період відповідачем здійснено оплати на рахунок первісного кредитора, спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 0,00 грн та оплату процентів за користування грошовими коштами у сумі 0,00 грн. Отже, станом на 24.05.2024 загальна сума заборгованості відповідача за договором №4011382 становить 8 730 грн, яка складається з: 1 500 грн - тіло кредиту; 7 230 грн - заборгованість за процентами. 24.05.2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» уклали договір факторингу №24/05/2024. Відповідно до умов якого до товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором №4011382 від 26.09.2023 у розмірі 8 730 грн, яка складається з: 1 500 грн - тіло кредиту; 7 230 грн - заборгованість за процентами. Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора; зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями статті 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За приписами статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі статтею 1080 ЦК України презюмується дійсність договору факторингу незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. За правилом статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. За даними розрахунку заборгованості, сформованого первісним кредитором, вбачається, що у період з дати укладання договору, а саме: з 26.09.2023 по 24.05.2024 (дата укладання договору факторингу), у відповідача перед первісним кредитором утворилась заборгованість за нарахованими процентами за користування грошовими коштами у межах погодженого строку дії договору у розмірі 7 230 грн. Враховуючи норми чинного законодавства України, а також те, що за договором факторингу №24/05/2024 від 24.05.2024 року до позивача перейшло право грошової вимоги заборгованості до відповідача, вимоги позивача щодо стягнення процентів за користування грошовими коштами до відповідача є доведеними та обґрунтованими, а отже заборгованість за нарахованими процентами за користування грошовими коштами підлягає стягненню у сумі 7 230 грн. В даній справі, окремої уваги потребує пункт 1.1. договору факторингу №24/05/2024 від 24.05.2024, за цим договором фактор зобовязується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобовязань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобовязання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобовязань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до умов строк дії п. 1.3 договору №4011382 строк кредиту 360 днів: з 26.09.2023 по 20.09.2024 . Станом на дату відступлення, строк дії договору №4011382 не закінчився, а тому в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, товариство з обмеженою відповідальність «ФК «Фінтраст Капітал» у період з 25.05.2024 по 20.09.2024 (119 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 3 570грн. У даному випадку проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту, зазначеному в п. 1.3. договору №4011382 від 26.09.2023, а тому заборгованість з нарахованих процентів за користування грошовими коштами підлягає стягненню з відповідача у сумі 10 800 грн. Таким чином, відповідач [PERSON] має заборгованість перед товариством з обмеженою відповідальність «ФК «Фінтраст Капітал» за договором №4011382 від 26.09.2023 у розмірі 12 300 грн, яка складається з: 1 500 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 7 230 грн - нараховані проценти первісним кредитором; 3 570 грн - нараховані позивачем проценти за 119 календарних днів. - 3570 грн. 17.09.2023 між товариством з обмеженою відповідальність «Авентус Україна» та відповідачем [PERSON] ФК «Фінтраст Капітал» за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства було укладено електронний оговір №7079156 про надання споживчого кредиту, кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Згідно умов кредитного договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 6 000 грн (п. 1.3. кредитного договору), строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 15 днів, детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту (11.09.2024). Товариство з обмеженою відповідальність «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 6 000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Згідно з пунктом 1 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець розміщує на офіційному сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. Відповідач зайшов на веб-сайт товариства, де він мав змогу ознайомитись з текстом примірного кредитного договору, Правилами, Паспортом споживчого кредиту, інформацією передбаченою частиною 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ліцензією, фінансовим звітом тощо. Надалі відповідач пройшов реєстрацію в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства, потім для безпосереднього оформлення кредиту відповідач в ІТС обрав бажану суму кредиту та строк кредитування; ознайомився з текстом примірного кредитного договору, що пропонувався для укладання, інформацією зазначеною в частині 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та іншою необхідною інформацією, шляхом перенаправлення (відсилання) до них/неї, що повністю відповідає частині 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». Після прийняття відповідачем умов кредитного договору з ним було укладено електронний кредитний договір, який був підписаний Відповідачем у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «А7102», після чого відповідач отримав кредит в сумі 6 000 грн на свою платіжну картку. Укладаючи кредитний договір, сторони, передбачили нарахування процентів на наступних умовах: 1.5.1 стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору. 1.5.2 знижена процентна ставка 1,89% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживач до 02.10.2023 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, споживач розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим договором. Споживач погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання споживачем права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для споживача, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки. 02.10.2023 відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежу та не повернув тіло кредиту. Позивачем нараховано проценти за 108 календарних днів (27.05.2024 11.09.2024) в межах строку договору. 27.05.2024 між товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Фінтраст Капітал» було укладено договір факторингу №27.05/24-Ф. відповідно до умов якого, до товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Фінтраст Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором №7079156 від 17.09.2023 у розмірі 15 193 грн 80 коп., яка складається з: 6 000 грн сума кредиту; 9 193,80 грн сума процентів за користування кредитом. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача [PERSON] по кредитному договору становить 28 089 грн, яка складається з: 6 000 грн сума кредиту; 9 193,80 грн сума процентів за користування кредитом; 12 895,20 грн - нараховані позивачем проценти за 108 календарних днів. Загальний розмір заборгованості становить 40 389 грн. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ч.2. ст.640 ЦК України якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Статті 526, 527, 530 ЦК України передбачають, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлений термін. Відповідно Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядок, що встановлені договором. Відповідно до п.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається, та сплати процентів. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, зваживши у сукупності надані позивачем докази по справі, суд приходить до висновку, що відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо стягнення на користь позивача витрат за правничу допомогу у розмірі 15 000 грн. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Пунктами 1, 2 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 15 000 грн. До суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача були надані наступні документи: копія акту №8748 прийому-передачі виконанних робіт згідно договору №10/12-2024 від 10.12.2024; копія заявки №8748 на виконання доручення до договору №10/12-2024 від 10.12.2024; копія ордеру; копія детального опису виконаних робіт. Згідно п.1 ч.2 ст.137 та ч.8 ст.141 ЦПК України витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 року у справі №922/445/19, Верховним Судом у постановах від 02.12.2020 року у справі №317/1209/19, від 03.02.2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17.02.2021 року у справі №753/1203/18. Таким чином, суд приходить до висновку, що надані стороною позивача документи є належними та достатніми доказами на підтвердження витрат, які позивач поніс на оплату професійної правничої допомоги у цій справі. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц. Верховний Суд у постанові від 25 липня 2023 року у справі №340/4492/22 прийшов до висновку, що наявність або відсутність заперечень процесуального опонента проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу має значення лише для розв`язання питання про співмірність судових витрат на правову допомогу, заявлених до відшкодування. Водночас, це не впливає на обов`язок перевіряти заявлені витрати на відповідність іншим критеріям. З урахуванням встановлених обставин, на думку суду у даному випадку розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 15 000 грн, не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору з урахуванням ціни позову у розумінні приписів п.4 ч.4 ст.137 ЦПК України та є не співмірним з огляду на те, що предмет спору в цій справі не є складним, та не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів також не є значними, розгляд справи відбувся у спрощеному провадженні, та представником позивача було подано клопотання про розгляд справи без його участі, а тому суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на професійну правову допомогу у розмірі 3000 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки позовні вимоги останнього про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2 422,40 грн..

Outcome: partial