Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

16.01.2026 до суду через систему «Електронний суд» надійшов вказаний позов [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Греков Д.В., до відповідача [PERSON] , який позивачка мотивує тим, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 14.12.2024. Від цього шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюбні відносини з відповідачем припинені. Після припинення шлюбних відносин донька проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини регулярно не надає, хоча зобов`язаний та може це робити, оскільки він здоровий, працездатний, офіційно працевлаштований та має дохід у вигляді заробітної плати. Також він може надавати їй як дружині матеріальну допомогу у зв`язку з проживанням з нею малолітньої дитини до 3-х років. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно, і до повноліття, а також на своє утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно, до досягнення донькою 3-х років. Ухвалою суду від 22.01.2026 відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено відкрите судове засідання. Позивачка та її представник в судове засідання не прибули, від представника позивачки до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність сторони позивача, позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Відзиву на позов або зустрічного позову не подав. Виходячи з вимог ст.280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідачки. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 14.12.2024 однак на даний час шлюбні відносини припинені. Від шлюбу сторони мають малолітньою доньку [PERSON] , [INFO] , яка після припинення шлюбних відносин між сторонами проживає разом з матір`ю - позивачкою [PERSON] . Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.8,9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно з ст.180 СК України на батьків покладений обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Крім того, згідно з ч.2,4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає позов [PERSON] законним та таким, що підлягає повному задоволенню. Так, судом достовірно встановлено, що сторони мають малолітню доньку, обов`язок утримання якої до досягнення повноліття покладається на батьків. Після фактичного припинення шлюбних відносин між батьками дитина проживає з матір`ю позивачкою [PERSON] , у зв`язку з чим з відповідача [PERSON] як батька дитини, що проживає окремо, слід стягнути аліменти у визначені позивачкою спосіб та розмірі, а саме, 1/4 частина з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. Суд вважає, що вказаний розмір аліментів визначений позивачкою з урахуванням обставин, передбачених ст.182 СК України, є справедливим та розумним. Крім того, судом встановлено, що позивачка, з якою після припинення шлюбних відносин проживає дитина, незалежно від свого матеріального стану має право на утримання від відповідача як батька дитини до досягнення дитиною трьох років і він може надавати їй матеріальну допомогу, оскільки здоровий, працездатний, офіційно працевлаштований та має постійний дохід. За вказаних обставин суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, і до досягнення дитиною трьох років. При цьому, суд враховує, що відповідач обґрунтованого заперечення проти позову не надав, в судове засідання не прибув і жодним чином позовні вимоги не спростував. Таким чином, позов [PERSON] слід задовольнити повністю. Згідно з ст.141,142 ЦПК України, враховуючи, що позивачка в силу закону звільнена від сплати судового збору за подання цього позову суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, який підлягав сплаті при поданні позову до суду в електронному вигляді, а саме 2129,92 грн. за дві вимоги майнового характеру. Згідно зі ст.430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів.

Outcome: approved