Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

18.12.2025 представник ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» - Усенко М.І. подав через систему «Електронний суд» до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 407644 від 09.09.2022, в сумі 26826,00 грн. на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал, суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правову допомогу в сумі 8000,00 грн.. В обґрунтування позовних вимог покликається на те,що 09.09.2022 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №407644. Згідно Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «СелфіКредит», кредитний договір з [PERSON] укладався в електронній формі задопомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується через веб-сайт. Кредитний договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Н093 від 09.09.2022. За умовами договору [PERSON] отримала кредитна таких умовах: розмір кредиту 3 000,00 грн., Строк кредиту 365 дні. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 26 днів. Згідно умов кредитного договору кошти кредиту надавались у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки,реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту. 01.02.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу № 01022024-1 у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Селфі Кредит», включно і до [PERSON] за кредитним договором № 407644 від 09.09.2022. Відтак відповідач перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» має невиконані зобов`язання з повернення коштів, які в добровільному порядку не виконує, що зумовило звернення до суду з відповідним позовом та стягнення заборгованості в судовому порядку. За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом, для розгляду цієї справи визначено суддю Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Костюк У.І.. Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою суду від 14.01.2026 провадження у справі відкрито та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін та призначено судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явилась, на адресу суду подала заяву, в якій просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача, задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, відзив не подала, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. За вимогами ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України. Водночас, судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 09.09.2022 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 407644. Укладення договору здійснювалось сторонами за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Селфі Кредит», доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в тому числі шляхом перевірки ТОВ «Селфі Кредит» правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону споживача вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. На умовах, встановлених договором, ТОВ «Селфі Кредит» надало споживчий кредит у гривні, а споживач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. За умовами договору [PERSON] отримала кредит на таких умовах: сума кредиту 3000,00 грн., строк кредиту 365 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 26 днів, стандартна процентна ставка становить 2,2% в день, знижена процентна ставка становить 1,1% в день та застосовується за умови, якщо споживач до 05.10.2022 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеному у графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 57165.29% річних., за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 57165.29% річних., орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 27024грн., за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 27024 грн.. Кошти кредиту були надані ТОВ «Селфі Кредит» у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Кредитний договір №407644 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» підписаний [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором H093 09.09.2022. Паспорт споживчого кредиту підписаний споживачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором H093 09.09.2022. Факт перерахування коштів відповідачці підтверджується копією довідки №20251020-3361 від 20.10.2025, з якої вбачається, що 09.09.2022 було успішно перераховані кошти від ТОВ «Селфі Кредит» на платіжну картку № [NUMBER] . Відтак, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 407644 09.09.2022 становить 26826,00 грн., що підтверджується копією долученого розрахунку заборгованості. 01 лютого 2024р.між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу № 01022024-1, у відповідності до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» передало ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийняло належні ТОВ «Селфі Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 01022024-1 від 01.02.2024 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в загальній сумі 26 826,00грн., з яких: 3000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 23 826,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України «Кредит». Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відтак судом встановлений факт укладення кредитного договору, де однією із сторін була відповідачка [PERSON] , згідно якого остання отримала грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності. Первісним кредитором зобов`язання згідно укладеного договору були виконані. Однак, в ході судового розгляду не встановлено правових аргументів, які б доводили, що на час вирішення спору в суді відповідачка [PERSON] , зобов`язання перед кредитодавцем виконала, перерахувала у повному обсязі кошти чи виконала інші дії, а відтак судом вважається підтверджений факт неповернення відповідачкою грошових коштів у відповідності до умов вказаних у договорі та у строки визначені сторонами, тому суд вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідачки за кредитом та підставність позову в частині стягнення основної суми заборгованості. Разом з тим, підписавши кредитний договір, відповідачка [PERSON] зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Первинний кредитор прийняті на себе зобов`язання за вказаним договором виконав своєчасно і повністю, надававши споживачу кредит в повному обсязі, відповідач [PERSON] у свою чергу, взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість за відсотками. Долучені позивачем до матеріалів справи розрахунки заборгованості за кредитним договором, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, відповідачем [PERSON] не спростовані іншими розрахунками, а зазначена у них інформація щодо розміру заборгованості також не спростована належними та допустимими доказами. Відтак, суд приходить до висновку, що нарахування фінансовою установою відсотків за користування кредитом здійснювалося у межах строку та у розмірі встановленим договором. Таким чином, враховуючи, той факт, що відповідачем не надано суду жодного доказу того, що він належним чином виконав зобов`язання з повернення кредитних коштів первісному кредитору, тому враховуючи, те, що відповідачем не повернуто своєчасно суму кредиту та не сплачено нараховані відсотки, в порушення умов договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, то він є таким, що зобов`язання за вказаним договором не виконав. А враховуючи той факт, що на підставі договору факторингу право вимоги щодо відповідача було відступлено на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», то позов ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає до задоволення. Також, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2422,40 грн.. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд керується ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивач просив стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000,00 грн. На підтвердження розміру витрат на правову допомогу, представник позивача надає договір про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025, укладений між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Апологет», Акт наданих послуг №1373 від 08.12.2025 на загальну суму 8000,00грн., детальний опис наданих послуг до акту №1373 від 08.12.2025 за Договором про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Верховний Суд у постанові від 06.03.2019 року у справі № 910/15357/17, додатковій постанові від 05.09.2019 року у справі № 826/841/17 зазначив, що суд може зменшити суму судових витрат не тільки за клопотанням іншої сторони судового провадження, а і самостійно з посиланням на приписи процесуального законодавства та практику Європейського суду з прав людини. Таким чином, суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу перевіряє чи подавалось від іншої сторони клопотання про зменшення витрат і наскільки таке клопотання є обґрунтованим відносно критерію неспівмірності заявленого розміру витрат. Відтак, аналізуючи вищенаведені фактичні обставини справи, зважаючи на виконану адвокатом роботу, як до подання позовної заяви до суду, так і в ході судового розгляду справи, виходячи з конкретних обставин справи та відсутність заяви відповідача про зменшення витрат на правову допомогу суд приходить до переконання про підставність заявлених до відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 , 00 грн., які слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved