Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Представник заявника Переверзєв О.О. звернувся до суду в інтересах [PERSON] із заявою про оголошення фізичної особи померлою, в якій просить оголосити померлим [PERSON] , [INFO] з 01 грудня 2022 року, причиною смерті вважати загибель під час безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення заходів з національної безпеки і оборони України, у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, у складі військової частини [NUMBER] в районі населеного пункту Опитне Бахмутської міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області, місцем смерті вважати населений пункт Опитне Бахмутської міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області, мотивуючи заяву тим, що [PERSON] та [PERSON] з 15.02.2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . 13.10.2022 року [PERSON] був призваний [INFO] на військову службу по мобілізації . 16.12.2022 [INFO] повідомив Заявницю, що її чоловік, командир бойової машиникомандир 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 3 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , солдат [PERSON] , 1986 року народження, зник безвісти під час артилеристського обстрілу 10.12.2022 поблизу м. Бахмут Донецької області виконуючи бойове завдання за призначенням ( сповіщення № 17 від 16.12.2022) З метою встановлення причин зникнення безвісти військовослужбовця військової служби за мобілізацією солдата [PERSON] , військовою частиною [NUMBER] було проведено службове розслідування, в ході якого було встановлено свідків причин та обставин події зникнення безвісти солдата [PERSON] .. Відповідно до електронного листа ДП «Український центр розбудови миру» № 850-23 від 24.01.2023 відомості про [PERSON] були внесені до реєстру Національного інформаційного бюро (НІБ). Наразі НІБ не володіє інформацією про [PERSON] , триває збір даних. Відповідно до Витягу із ЄРДР від 21.12.2022 до Чернігівського РУП ГУНП Чернігівської області надійшла заява від [PERSON] за фактом зникнення безвісти її чоловіка [PERSON] , [INFO] , який є військовослужбовцем військової частини [NUMBER] . В останнє виходив на зв`язок 29 листопада 2022 року та територіально перебував в населеному пункті м. Бахмут Донецької області. 21.12.2022 відомості про кримінальне правопорушення, внесені Чернігівським РУП ГУНП Чернігівської області до ЄРДР за № 12022270340005983, з попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення ч. 1 ст. 115 КК України. В результаті проведення службового розслідування було встановлено, що зникнення безвісти сталося в зоні бойових дій під час забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку Збройних Сил Російської Федерації на території Донецької області. Станом на день звернення Заявниці із відповідною заявою, жодні відомості щодо зниклого безвісти 01.12.2022 року громадянина України [PERSON] , його місце знаходження, або документальне підтвердження його загибелі, або потрапляння його до полону держави-агресора, або отримання ним поранення під час виконання завдань за призначенням спрямованих на забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації, або що був залишений на полі бою, відсутні. Ухвалою від 17 листопада 2025 року провадження у справі відкрито. 27 листопада 2025 року представник Міністерства оборони України направив до суду пояснення на заяву про оголошення фізичної особи померлою. У заяві зазначається, що Міністерство оборони України заперечує проти задоволення вимог заявниці. Міноборони, ознайомившись з заявою та доданими до неї документами вважає, що подана заява не може бути розглянута у порядку окремого провадження і підлягає залишенню без розгляду. Звертаючись до суду з заявою про встановлення юридичного факту Заявник зазначає, що оголошення померлим [PERSON] необхідне для отримання свідоцтва про смерть, оформлення спадщини та отримання одноразової грошової допомоги за загибель військовослужбовця при виконанні завдань по захисту Батьківщини. Задоволення заяви у даній справі у порядку окремого провадження і оголошення [PERSON] померлим безпосередньо впливатиме на права та обов`язки його спадкоємців, а також на їхнє право на отримання одноразової грошової допомоги, що свідчить про наявність спору про право. Міноборони просить суд звернути увагу на те, що чоловік заявника визнаний зниклим безвісти за особливих обставин внаслідок участі у бойових діях внаслідок артилерійського обстрілу [INFO] поблизу м. Бахмут Донецької області виконуючи бойове завдання за призначенням. В силу цього заява про оголошення [PERSON] померлим має розглядатися з дотриманням положень ч. 2 ст. 46 ЦК України. Зазначає, що станом на дату надання цих пояснень, відповідно до того ж Переліку, вказана територія перебуває на окупованій території і у зв`язку з цим пошукові заходи не завершені. Зважаючи на зазначене вище, воєнні дії у розумінні ч. 2 ст. 46 ЦК України на території, де зник безвісти чоловік заявника, не завершились, в силу чого у суду відсутні нормативно визначені у ЦК України підстави для оголошення [PERSON] померлим. Міноборони просить суд звернути увагу на те, що у ч. 2 ст. 46 ЦК України йдеться про можливість оголошення зниклої безвісти у зв`язку з воєнними діями особи померлою після спливу, щонайменше, 6-місячного строку з дня закінчення таких воєнних дій, а не з дати зникнення безвісти такої особи, тому строки, сплив яких є передумовою для можливості відкриття провадження у справі про оголошення особи померлою, ще не почали спливати. Відповідно до ухвали від 17 листопада 2025 року у справі відкрито окреме провадження. Ухвалою від 04 лютого 2026 року відмовлено в задоволенні клопотання Міністерства оборони України про залишення заяви без розгляду. В судовому засіданні 04.02.2026 заявник та її представник подану заяву підтримали, просили її задовольнити, посилаюсь на обставини, викладені в заяві. В подальшому надали заяву, в якій просили розгляд справи здійснювати за їх відсутності. Заінтересована особа Міністерство оборони України не забезпечили явку свого представника в судове засідання, надали заяву, в якій просили відмовити в задоволенні заявлених вимог. Заінтересована особа в/ч [NUMBER] не забезпечили явку свого представника в судове засідання. Заінтересована особа Чернігівський відділ ДРАЦС у Чернігівському районі не забезпечили явку свого представника в судове засідання. З урахуванням наданих пояснень заявника та її представника, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно копії запису акту про народження № 871 від 15.05.1986 року, [PERSON] народився [INFO] , його матір`ю є [PERSON] , [INFO] , відомості про батька відсутні. ( а.с.102) У відповідності до копії свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , [PERSON] 15.02.2013 року зареєстрував шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу прізвище « [PERSON] » (а.с.12). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народилась [PERSON] , відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] , їх батьками є : [PERSON] , [PERSON] (а.с. 13,14). [INFO] померла мати [PERSON] [PERSON] , про що 16.08.2004 Чернігівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського обласного управління юстиції складено актовий запис № 2338 (а.с.17). Відповідно до витягу з наказу № 334 від 25.11.2022 [PERSON] зараховано до списків особового складу військової частини [NUMBER] (а.с.26 зворот). Згідно витягу з наказу № 341 від 02.12.2022, [PERSON] призначено на посаду командира бойової машини командира І механізованого відділення 2 механізованого взводу з механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] (а.с.27). Згідно витягу з наказу № 349 від 10.12.2022 [PERSON] , командира бойової машини командира 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 3 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону в/ч [NUMBER] знято з усіх видів забезпечення у зв`язку з відсутністю на військовій службі (а.с. 27 зворот). Згідно витягу з наказу № 356 від 17.12.2022 [PERSON] увільнено від займаної посади та зараховано у розпорядження командира [NUMBER] окремої механізованої бригади з 13.12.2022 (а.с.28). [PERSON] отримала сповіщення № 17 від 16.12.2022 від [INFO] про те, що [PERSON] зник безвісти під час артилеристського обстрілу 10.12.2022 поблизу м. Бахмут Донецької області, виконуючи бойове завдання за призначенням (а.с.18). З метою встановлення причин зникнення безвісти військовослужбовця військової служби за мобілізацією солдата [PERSON] , військовою частиною [NUMBER] було проведено службове розслідування. Під час розслідування, було встановлено факт зникнення безвісти командира бойової машини-командира 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 3 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] солдата [PERSON] поблизу населеного пункту Бахмут Донецької області, за наступних обставин, а саме: 01 грудня 2022 року о 11 год. 00 хв., в зоні бойових дій поблизу населеного пункту Опитне Бахмутського району Донецької області на позиції «Снікерс» РОГ «Весна» 1 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] (перехрестя доріг за н.п. Опитне в бік села Зайцеве) перебував солдат [PERSON] . Під час штурму позицій невідомим підрозділом РФ військовослужбовці 1 механізованої роти вимушені були відійти. Серед тих хто відійшов солдата [PERSON] не було. В результаті проведення службового розслідування було встановлено, що подія зникнення безвісти командира бойової машини-командира механізованого відділення 2 механізованого взводу 3 механізованої роги І механізованого батальйону військової частини [NUMBER] солдата [PERSON] зі зброєю АК-74 номер [NUMBER] , згідно з вимогами ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» сталася під час проходження служби в Збройних Силах України та пов`язана з виконанням військового обов`язку військової служби в Збройних Силах України, та не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення і не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Зникнення безвісти сталося в зоні бойових дій під час забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку Збройних Сил Російської Федерації на території Донецької області (а.с. 31-34). Відповідно до електронного листа ДП «Український центр розбудови миру» № 850-23 від 24.01.2023 відомості про [PERSON] були внесені до реєстру Національного інформаційного бюро (НІБ). Наразі НІБ не володіє інформацією про [PERSON] , триває збір даних. (а.с.29). Відповідно до Витягу із ЄРДР від 21.12.2022 до Чернігівського РУП ГУНП Чернігівської області надійшла заява від [PERSON] за фактом зникнення безвісти її чоловіка [PERSON] , [INFO] , який є військовослужбовцем військової частини [NUMBER] . В останнє виходив на зв`язок 29 листопада 2022 року та територіально перебував в населеному пункті м. Бахмут Донецької області. 21.12.2022 відомості про кримінальне правопорушення, внесені Чернігівським РУП ГУНП Чернігівської області до ЄРДР за № 12022270340005983, з попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення ч. 1 ст. 115 КК України. (а.с.30). Згідно Витягу з єдиного реєстру осіб зниклих безвісти від 20.09.2024 [PERSON] набув Статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин на території бойових дій 15.05.2024 року. За фактом зникнення безвісти [PERSON] відкрито кримінальне провадження № 12022270340005983 від 21.12.2022 року, розшук особи зниклої безвісти за особливих обставин проводить Чернігівський РУП ГУНП в Чернігівській області. (а.с.35). ДП «Український національний центр розбудови миру», що виконує функції Національного інформаційного бюро (НІБ), у відповіді № 08-11/29483 від 03.09.2025 повідомив, що відомості про [PERSON] , [INFO] , внесені до реєстру НІБ, однак відомості про перебування його в полоні відсутні. Станом на дату звернення, інформація від держави-агресора через Центральне агентство з розшуку Міжнародного Комітету Червоного Хреста про [PERSON] , [INFO] , до НІБ не надходила, що підтверджується наданою НІБ випискою з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора (а.с.36-37). Об`єднаний центр з координації пошуку та звільнення військовополонених, незаконно позбавлених волі осіб внаслідок агресії проти України при СБУ, у відповіді № 34.7-19469 від 03.09.2025 зазначив, що надану в адвокатському запиті інформацію про факт зникнення військовослужбовця [PERSON] обліковано і враховано в діяльності Об`єднаного Центру, та що під час взаємодії з органами, які уповноважені на розшук осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, міжнародними організаціями відомості про місцезнаходження [PERSON] , перебування його у полоні держави-агресора тощо Об`єднаним центром не отримувались (а.с.38). Головне управління Національної поліції в Чернігівській області у відповіді від 01.09.2025 № 44825-2025 повідомило, що в ході проведеної перевірки за обліками масиву підсистеми «Адмінпрактика» та ІАС «Облік відомостей про притягнення до кримінальної відповідальності та наявності судимості» [PERSON] [INFO] до адміністративної і кримінальної відповідальності не притягувався (а.с.40). Відповідно до повідомлення Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України у відповіді від 27.11.2025 № 19/94440-25-Вих, відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України, громадянином України [PERSON] , [INFO] в період з 01.12.2022 по 27.11.2025 в базі даних не виявлено. ( а.с.74) Згідно повідомлення Чернігівської районної державної нотаріальної контори від 14.01.20125 № 43/01/16, щодо громадянина [PERSON] , [INFO] , у період з 01.12.2022 і по даний час нотаріальні дії не вчинялись, до Чернігівської районної державної нотаріальної контори Зубок О.М. не завертався. ( а.с.103) Чернігівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у відповіді від 05.09.2025, проінформував про відсутність в архіві Відділу актового запису про смерть [PERSON] , [INFO] . Перевірку наявності актового запису про державну реєстрацію смерті на вищевказану особу було проведено по первинним та по поновленим актовим записам за період з 2018 року по 31.08.2025 по Чернігівському району Чернігівської області. ( а.с.44) Відповідно відповіді Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими № 222/кш/32880 від 08.12.2025, до Координаційного штабу не надходили повідомлення від Міжнародного Червоного Хреста або зі сторони Російської Федерації про перебування [PERSON] у полоні, стану його здоров`я та місця утримання. ( а.с.97) Згідно з відомостями ВІС ДМС в Чернігівській області місцем реєстрації [PERSON] , [INFO] є [ADDRESS] . Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону. Відповідно до частини першої статті 4 Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-XII «Про оборону України» у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, застосування Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, подає його Верховній Раді України на схвалення чи затвердження, а також вносить до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни. Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Надалі дія воєнного стану в Україні продовжувалася згідно з Указами Президента України. Відповідно до п. 3 ч. 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Порядок розгляду судом справ про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою визначено главою 4 розділу IV ЦПК України. Статтею 306 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. За змістом ч. 2, ч. 3 статті 46 ЦК України, фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Відповідно до приписів ч. 1, ч. 6 статті 81 ЦПК України, яка регламентує обов`язок доказування і подання доказів, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків Зазначені обставини дають підстави припускати загибель [PERSON] у ході бойових дій під час виконання обов`язків військової служби, пов`язаної із захистом Батьківщини. Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2019 року у справі № 490/342/17 зазначив про те, що якщо особа пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, в такому випадку вона може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. При цьому, суду надано право оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Судом встановлено, що подія, за якої безвісно зник військовослужбовець [PERSON] , сталася 01.12.2022, а із заявою про визнання фізичної особи померлою представник [PERSON] адвокат Переверзєв О.О. звернувся 05.11.2025 через систему «Електронний суд», тобто станом на час розгляду справи минуло більше двох років від подій, за яких [PERSON] зник безвісти. Отже, спростовуються матеріалами справи доводи Міністерства оборони України про недотримання заявницею строків, встановлених ч. 2 ст. 46 ЦК України, через те, що воєнні дії на території, де зник безвісті чоловік заявниці. Суд також враховує, що воєнний стан це конкретний правовий режим, який запроваджується у випадку загрози або фактичного нападу на країну іншою державою чи навіть кількома державами. Воєнні дії це організоване застосування військ, сил і засобів для воєнних операцій на суші, на морі, в повітрі, тощо. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 з 24 лютого 2022 року на території України було введено воєнний стан, який триває і на даний час. Відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин від 20.09.2024 № 20240920-1790, [PERSON] має статус особи, зниклої безвісти на території бойових дій (а.с. 35). Наказом Міністерства розвитку громад та територій України «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» № 376 від 28.02.2025 підтверджено, що на території с-ще Опитне Бахмутської міської територіальної громади активні бойові дії тривали з 24.02.2022 по 17.02.2023. Наразі воєнні дії на території Бахмутської міської територіальної громади, зокрема, в с-ще Опитне, не ведуться, а з 18.02.2023 вказане селище визнано тимчасово окупованим. Велика Плата Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 зазначила, що для з`ясування змісту припису речення другого частини другої статті 46 ЦК України «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» використовує телеологічний (цільовий) спосіб тлумачення норми права. Телеологічний (цільовий) спосіб тлумачення норм права зосереджується на цілі та призначенні законодавчого припису, враховуючи права й законні інтереси суб`єктів і суспільні інтереси. Мета досліджуваної правової норми полягає у забезпеченні балансу між правовою визначеністю та захистом прав зниклої особи. З одного боку, законодавець хоче запобігти поспішному оголошенню особи померлою, оскільки це може спричинити значні правові наслідки, як-от відкриття спадщини. З іншого - потреба у відновленні правової визначеності стає особливо актуальною у випадках зникнення в умовах активних бойових дій, коли значно зростає ризик загибелі. Правова мета встановлення спеціальних строків полягає в тому, що визначені частиною другою статті 46 ЦК України два роки від дня закінчення воєнних дій, збройного конфлікту або шість місяців потрібні для розшуку особи та вжиття заходів для її повернення із зони воєнних дій, збройного конфлікту або з інших держав і територій. Дворічний або шестимісячний строки обумовлені тим, що в багатьох випадках під час воєнних дій, збройних конфліктів загибель або зникнення осіб відбувається в умовах невизначеності, на територіях, де тривають активні бойові дії, або в тимчасово окупованих регіонах, що ускладнює вирішення питання розшуку фізичної особи. І навіть за наявності цих строків очевидність щодо зникнення безвісти або загибелі особи може залишатися невідомою. Однак саме для розв`язання таких проблем і застосовуються юридичні фікції. Речення друге частини другої статті 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи. Міністерство оборони України не доводить, що у суду відсутні достатні істотні підстави вважати, що на основі доказів у цій справі [PERSON] - з надзвичайно великою вірогідністю - є дійсно померлим (загиблим), і що впродовж двох років, зазначених у частині першій статті 64 ЦК України, про нього з`являться додаткові відомості як про живого. Виходячи з наведеного вище та враховуючи обставини справи, суд вважає, що відсутні підстави для висновку про те, що [PERSON] передчасно визнано загиблим у ході бойових під час виконання обов`язків військової служби, пов`язаної із захистом Батьківщини. Надані заявницею письмові докази за фактом зникнення безвісти [PERSON] з достатньою вірогідністю підтверджують загибель останнього під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Бахмут Бахмутського району Донецької області. Отже, доводи Міністерства оборони України про те, що строк шість місяців, передбачений ч. 2 статті 46 ЦК України, має рахуватись з моменту закінчення воєнних дій, суд визнає необґрунтованими, оскільки відповідно до висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 29 травня 2024 року у справі № 127/28463/23 оголошення фізичної особи померлою можливе після спливу шести місяців з дня настання відповідної події - загибелі у бою. Крім того, за відсутності лише тіла загиблого військовослужбовця, при наявності достатніх доказів його загибелі при проведенні бойових дій, відмова у заяві про визнання такого військовослужбовця померлим не може вважатися такою, що відповідає завданням цивільного судочинства та принципу правової визначеності. Вказане вище узгоджується із висновком Верховного Суду, висловленим у постановах: від 26 лютого 2024 року у справі № 686/9938/23, від 25 квітня 2024 року у справі № 278/970/23. Крім того, згідно з відповіді Чернігівського Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чернігівському районі Чернігівської області, актовий запис про смерть відносно [PERSON] [INFO] у відділі відсутній (а.с. 44). Отже, на час розгляду справи у суду відсутні будь-які відомості про те, що [PERSON] живий, перебуває у полоні, відсутні дані щодо місця його перебування, як і дані, що він виїхав за межі України, тощо. Згідно приписів ч. 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою (п. 3 ч. 2 статті 293 ЦПК України). Відповідний порядок застосовується, зокрема, якщо встановлення такого факту не пов`язується із подальшим вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується із наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Поняття юридичного спору має тлумачитися широко, виходячи із підходу Європейського Суду з прав людини до тлумачення поняття спір про право (п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський Суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, поняття спору про право має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. Верховний Суд у постанові від 15 квітня 2020 року у справі № 302/991/19 вказав, що визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане із наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний із порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права. Як вбачається із заяви [PERSON] , оголошення [PERSON] померлим (загиблим) необхідне їй для отримання отримання соціальних гарантій, передбачених чинним законодавством України, зокрема, отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої сім`ям загиблих осіб, пільг та здійснення спадкування. Пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 31 березня 1995 року звертає увагу судів на необхідність відрізняти оголошення фізичної особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це встановлення судовим рішення припущення про смерть даної особи, тобто, констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті особи можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто, доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації відповідним органом факту смерті. Верховний Суд у постанові від 29 січня 2020 року у справі № 154/2135/17 дійшов висновку, що, виходячи зі змісту положень статей: 43, 46 ЦК України, статей: 305, 306 ЦПК України, у випадку, якщо особа, яка несла військову службу, пропала безвісти у зв`язку із воєнними діями, зокрема, внаслідок вогневого впливу незаконних збройних формувань під час проведення антитерористичної операції (операції об`єднаних сил), такі обставини можуть виступати підставою для оголошення судом особи померлою, на підставі ч. 2 статті 46 ЦК України, а не визнання фізичної особи безвісно відсутньою на підставі ч. 1 статті 43 ЦК України. Отже, суд вважає, що оголошення фізичної особи померлою у цьому випадку не пов`язується із наступним вирішенням спору про право, враховуючи, що [PERSON] відповідно до положень ст. 306 ЦПК України вказала мету, для якої слід оголосити її чоловіка померлим, що автоматично спір не породжує. Нею не заявлено вимог майнового характеру та не обґрунтовано цю заяву наявністю будь-якого майнового спору за наслідками оголошення чоловіка загиблим. Міністерство оборони України не наводить аргументів на підтвердження доводів існування між сторонами спору про право. Не свідчить про наявність спору про право і те, що в результаті вирішення цієї заяви [PERSON] може отримати виплати, гарантовані законом, або спадщину. Доводи Міністерства оборони України про те, що задоволення заяви про оголошення [PERSON] померлим безпосередньо вплине на права та обов`язки Міністерства оборони України як органу, який уповноважений на прийняття рішень про виплату одноразової грошової виплати, не можуть бути взяті до уваги судом як підстава для відмови у задоволенні заяви, оскільки у таких справах спір може виникнути лише між суб`єктами отримання одноразової грошової допомоги, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів. Відповідно, між [PERSON] та Міністерством оборони України такого спору бути не може, оскільки останнє не є суб`єктом отримання такої допомоги згідно із положеннями статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Зазначене узгоджується із правовими висновками, що містяться у пункті 106 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21, а також у постанові Верховного Суду від 19 лютого 2025 року в справі № 298/1350/22 (провадження № 61-15100св24). Питання кола спадкоємців та їх право на отримання одноразової грошової виплати у зв`язку з оголошенням [PERSON] померлим не є предметом розгляду цієї справи. Враховуючи викладене та беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності суд приходить до висновку про задоволення заяви Зубок про оголошення [PERSON] померлим. На підставі викладеного,

Outcome: approved