Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

04.11.2025 року позивач, [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, Луцької міської ради, в якій просить визнати за ним право власності на спадкове майно квартиру [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер його рідний брат [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Його брату на праві власності належала квартира [ADDRESS] , загальною площею 51,60 кв.м. і він був єдиним власником цієї квартири. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його сини: [PERSON] та [PERSON] , які проживають окремо від спадкодавця та у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались. Крім цього, за життя, його брат склав заповіт на [PERSON] , яка померла раніше за нього, а тому не відноситься до спадкоємців. Він, як рідний брат спадкодавця, є спадкоємцем другої черги. Він прийняв спадщину шляхом подачі заяви до нотаріуса. Нотаріусом видано постанову про відмову у видачі свідоцтва, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа на квартиру, а тому позивач змушена звернутись до суду. У зв`язку з неможливістю оформлення своїх спадкових прав в нотаріальному порядку, позивач просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на зазначену вище квартиру. 10 листопада 2025 року ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку загального позовного провадження. 10 грудня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області надіслав запит направив запит про надання витягу (інформаційної довідки) із Спадкового реєстру до Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області. 19 грудня 2025 року Перша Луцька державна нотаріальна контора Волинської області на адресу суду надіслала Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру № 83619017 від 15.12.2025 року та матеріали спадкової справи № 504/2024, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.01.2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. До початку судового засідання надійшло клопотання від представника позивача, [PERSON] , про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують повністю з підстав, викладених у позовній заяві. 25 листопада 2025 року на адресу Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшло клопотання від представника відповідача, [PERSON] , про розгляд справи без його участі, щодо вирішення справи покладає на розсуд суду. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданого 19.08.2004 року Відділом з приватизації житлового фонду виконавчого комітету Луцької міської ради, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 444182533 від 18.09.2025 року. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] та після його смерті залишилась спадщина, що складається з квартири [ADDRESS] . [PERSON] залишив заповіт від 14.09.2008 року, яким заповів належну квартиру [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] , [INFO] , померла, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00052668179 від 28.07.2025 року. [PERSON] є рідним братом спадкодавця, [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (видане на ім`я [PERSON] ), копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (видане на ім`я [PERSON] ). Як вбачається із матеріалів спадкової справи № 504/2024, позивач, [PERSON] , 11 листопада 2024 року, в межах встановленого законом шестимісячного строку, звернувся до Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області з заявою про прийняття спадщини. Інші спадкоємці, які прийняли спадщину, відсутні. 19.09.2025 року [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Ковальчук Т.Б. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , однак отримав постанову про відмову у видачі свідоцтва, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа на дану квартиру. Згідно ст. 1217, ч. 2 ст. 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частиною 1 статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці 2 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 67 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, строком не обмежена. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином, зверненню до суду з указаним позовом мало передувати вирішення питання про видачу позивачу нотаріусом або органом чи службовою особою, уповноваженою вчиняти нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину або відмова у видачі такого свідоцтва. Позивачем в позовній заяві зазначається про те, що з огляду на відсутність оригіналів правовстановлюючих документів (через їх втрату) нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як встановлено судом, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданого 19.08.2004 року Відділом з приватизації житлового фонду виконавчого комітету Луцької міської ради, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 444182533 від 18.09.2025 року. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що застосовується, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. За наведених обставин, позивач, [PERSON] , як спадкоємець, позбавлений можливості реалізувати своє право на спадщину та набути права власності на нерухоме майно в позасудовому порядку. Враховуючи наведене, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину, а інші особи, які б прийняли спадщину відсутні, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved