Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС надійшли матеріали позовної заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Садова 16» до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якій позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Садова 16» суму заборгованості у розмірі 12129,46 гривень. Позовна заява обґрунтована тим, що 03.05.2017 року було складено Акт приймання - передачі житлового комплексу або його частини з балансу в управління (на баланс), за яким передано житловий комплекс за адресою: [ADDRESS] з балансу КП «ЖКС «Порто - Франківський» в управління (на баланс) ОСББ «Садова 16». Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав [PERSON] належить об`єкт нерухомого майна, нежитлове підвальне приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 53,5 кв. м. [PERSON] внески не сплачує, у результаті чого у неї утворилася заборгованість, яка станом на 01.06.2025 по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритому для приміщення площею 53,5 кв. м. що належить на праві власності [PERSON] становить 9630,00 гривень. Також позивач нарахував на суму заборгованості інфляційних 2006,54 гривень та 3 % річних 492,92 гривень. Загальна сума нарахувань становить 12129,46 гривень. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позовної заяви передані для розгляду судді Чорнусі Ю.В. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30.10.2025 відкрите провадження у справі, справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 02.12.2025. У судове засідання 02.12.2025 учасники справи не з`явились, причини неявки суду не повідомили, заяви та клопотання не подавали, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Розгляд справи відкладено на 05.02.2026. У судове засідання 05.02.2026 з`явились представники позивача [PERSON] та адвокат Ростомов Г.А. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяви та клопотання не подавав, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. На підставі ч. 1 ст. 244 Цивільного процесуального кодексу України 05.02.2026 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відклав проголошення судового рішення до 16.02.2026. Повно і всебічно з`ясувавши обставин, дослідивши докази, наявні у справі, суд дійшов таких висновків. Згідно з ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляді вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст. 5 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно з ч. ч. 1, 4 статті 319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав (ч. 2 ст. 382 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч.1ст. 527 ЦК України). Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч. 2 ст. 530 ЦК України). Приписами ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до пунктів 1-2, 10 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (надалі Закон № 417-VIII) співвласники зобов`язані: забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Згідно ч. 2 ст. 7 Закону № 417-VIII кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Частиною першою статті 9 Закон № 417-VIII передбачено, що управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (надалі Закон № 2866-III) об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. В одному багатоквартирному будинку може бути створено тільки одне об`єднання. Власники квартир та нежитлових приміщень у двох і більше багатоквартирних будинках, об`єднаних спільною прибудинковою територією, елементами благоустрою, обладнанням, інженерною інфраструктурою, можуть створити одне об`єднання (ч. 3 ст. 4 Закону № 2866-ІІІ). Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання (ч. 4 ст. 4 Закону № 2866-ІІІ). Відповідно до ст. 15 Закону № 2866-ІІІ співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; використовувати приміщення за призначенням, дотримуватися правил користування приміщеннями; забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення; забезпечувати дотримання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; дотримуватися вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; відшкодовувати збитки, заподіяні майну інших співвласників; виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням; запобігати псуванню спільного майна, інформувати органи управління об`єднання про пошкодження та вихід з ладу технічного обладнання; дотримуватися чистоти у місцях загального користування та тиші згідно з вимогами, встановленими законодавством. Статутом об`єднання можуть бути встановлені інші обов`язки співвласників. Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону № 2866-ІІІ об`єднання відповідно до цього Закону та статуту зобов`язане: забезпечувати належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна, що належить співвласникам; звітувати загальним зборам про виконання кошторису об`єднання за рік; забезпечувати виконання вимог статуту об`єднання; виконувати свої договірні зобов`язання; забезпечувати дотримання інтересів усіх співвласників при встановленні умов і порядку володіння, користування і розпорядження спільною власністю, розподілі між співвласниками витрат на експлуатацію та ремонт спільного майна; припиняти дії третіх осіб, що утруднюють або перешкоджають реалізації прав володіння, користування і розпорядження спільним майном співвласниками; у випадках, передбачених законодавством, статутом об`єднання, представляти інтереси співвласників відповідно до наданих повноважень у відносинах з третіми особами. Відповідно до ч. 6 ст. 22 Закону № 2866-ІІІ для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів (ч. 3 ст. 23 Закону № 2866-ІІІ). Суд встановив, що відповідно до п. 1 розділу 1 Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Садова 16» (далі - статут), Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Садова 16» створене власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Відповідно до п. 3 розділу ІІ статуту завданням та предметом діяльності об`єднання є: забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном; забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних послуг та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами, забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до цього статут є обов`язковим для всіх співвласників (п. 11 розділу ІІІ Статуту). Згідно п. 2 розділу IV статуту сплата встановлених загальними зборами внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного та інших фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами, є обов`язковою для всіх співвласників. Пунктом 2 розділу V статуту передбачено, що співвласники зобов`язані, серед іншого, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. З наведених положень чинного законодавства та статуту об`єднання співвласників багатоквартирного будинку вбачається, що на співвласника багатоквартирного будинку покладається обов`язок виконувати рішення загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, сплачувати належні внески і платежі. З наданої позивачем інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №279646245 від 15.10.2021, вбачається, що 22.04.2008 право власності на нежитлове підвальне приміщення, загальною площею 53,5 кв.м., розташоване за адресою: [ADDRESS] , було зареєстроване за [PERSON] . Згідно акта приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу в управління (на баланс) від 03.05.2017 житловий комплекс (його частина) за адресою: [ADDRESS] , переданий з балансу КП ЖКС «Порто-Франківський» в управління (на баланс) Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Садова 16». Позивачем надані копії витягів з протоколів загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку «Садова 16», якими затверджені внески на утримання будинку та прибудинкової території, внески на управління багатоквартирним будинком. Зокрема, згідно витягу з протоколу № 3 від 16.07.2017 загальними зборами об`єднання співвласників багатоквартирного будинку прийнято рішення щодо встановлення нового внеску на утримання дому та придомової території у розмірі 2,50 гривень за 1 м.кв. та додаткового внеску для нежитлових приміщень у розмірі 1,00 гривень за 1 м.кв. з 01.09.2017. Згідно витягу з протоколу № 2 від 18.10.2019 загальними зборами об`єднання співвласників багатоквартирного будинку прийнято рішення щодо затвердження внеску та платежів на управління багатоквартирним будинком ОСББ «Садова 16», у розмірі 3,50 гривень за 1 м.кв. з 01.11.2019. З долученого позивачем до матеріалів справи розрахунку обсягу заборгованості за приміщенням площею 53,5 кв.м. за адресою: [ADDRESS] вбачається, що за відповідачем обліковується заборгованість за період з лютого 2022 до травня 2025 року у розмірі 9630,00 гривень. У розрахунку застосовано тариф 4,50 гривень. У матеріалах справи відсутні докази оплати відповідачем заборгованості перед позивачем. Відповідач правом на подання відзиву не скористався, докази належного виконання зобов`язань не надав, контррозрахунок заборгованості також не надав. Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості по внескам на управління багатоквартирним будинком у розмірі 9630,00 гривень на користь позивача є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення інфляційних втрат та 3% річних суд дійшов наступних висновків. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанова Верховного Суду від 30.01.2019, справа № 922/175/18). Згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом № 2102-IX від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого продовжувався, та діє на теперішній час. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року. Постановою № 1405 від 29.12.2023 внесено зміни до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 5 березня 2022 р. № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» та викладено в такій редакції: установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих російською федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285). Позивач просить стягнути інфляційні втрати та 3 % річних за приміщення площею 53,5 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , нараховані на суму заборгованості за оплату внесків по управлінню багатоквартирним будинко за період з лютого 2022 року до травня 2025 року. Тобто частина нарахувань інфляційних втрат та 3 % річних здійснена за період дії заборони на нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги, зокрема, за період з лютого 2022 року до грудня 2023 року (включно). З огляду на приписи постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат та 3 відсотків річних підлягають задоволенню в частині нарахувань за період з січня 2024 року до травня 2025 року, а саме: 441,62 гривень - інфляційні втрати та 91,78 гривень - 3% річних. Суд відхиляє доводи представника позивача щодо неможливості застосування до спірних правовідносин постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», у зв`язку з тим, що внески членів ОСББ не є платежами за житлово-комунальні послуги, виходячі з наступного. У цій справі позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за платежами саме за управління багатоквартирним будинком, що вбачається з таких доказів: витягу з протоколу № 2 загальних зборів об`єднання :співвласників багатоквартирного будинку «Садова 16», згідно п. 2 якого затверджено тариф внеску на управління багатоквартирним будинком з 01.11.2019; розрахунку заборгованості. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Тобто послуга з управління багатоквартирним будинком є одним із видів житлово-комунальних послуг. За таких обставин, до правовідносин щодо стягнення заборгованості за платежами за управління будинком, в тому числі, нарахованим об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку, підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» . Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При відкритті провадження у справі суд встановив факт надходження та зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України судового збору у розмірі 2422,40 гривень, що підтверджено відповідною випискою. З урахуванням того, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати зі сплати судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам. У судовому засіданні представник позивача повідомив, що після ухвалення рішення у справі будуть надані докази витрат позивача на правничу допомогу. На момент переходу суду до стадії ухвалення судового рішення такі докази суду не надані. Документи, які надійшли до суду після переходу до стадії ухвалення судового рішення, суд не має права приймати до уваги під час ухвалення рішення у справі. Відтак, суд не вирішує питання про стягення витрат на правничу допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 259 ЦПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Outcome: partial