Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

У червні 2023 року [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків завданих внаслідок ДТП. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 19 березня 2023 року, об 11:15, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «ZAZ Lanos», д.н.з. [NUMBER] , по вул. В. Чорновола, 54 в м. Вишневе Бучанського району Київської області, не обрав безпечної швидкості руху транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, при виникненні перешкоди для руху не впорався з керуванням транспортного засобу та допустив його виїзд на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2101», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. 10 квітня 2023 року постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області по справі №369/4606/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В результаті ДТП, автомобіль «ВАЗ 2101», д.н.з. [NUMBER] зазнав механічні пошкодження. Відповідно до договору страхування № АТ2389202 від 06 червня 2022 року АТ «СГ «ТАС» (приватне) 21 квітня 2023 року здійснило Позивачу страхову виплату в сумі 19 490 грн. Відповідач 17 травня 2023 року додатково сплатив [PERSON] 2 500 грн франшизи - частини страхового відшкодування, яка не підлягає виплаті страховою компанією відповідно до умов договору страхування. Відповідно до Звіту № 24599 про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 25 квітня 2023 року, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «СЗУ Україна Консалтинг», вартість матеріального збитку, завданого [PERSON] внаслідок пошкодження автомобіля ВАЗ 2121, д.н.з. [NUMBER] , станом на дату оцінки становить 49 476 грн 29 коп. (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали для фарбування). Позивач зазначає, що станом на день подання позову йому не відшкодована матеріальна шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 19 березня 2023 року за участю та з вини Відповідача (що підтверджується рішенням суду), у сумі 27 486 грн 29 коп. Зазначена сума визначається як різниця між загальним розміром матеріального збитку 49 476 грн 29 коп, сумою страхової виплати 19 490 грн та сплаченою Відповідачем франшизою 2 500 грн. Крім того, фактичні витрати Позивача на відновлювальний ремонт транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю та з вини Відповідача, становлять 112 284,00 грн. Зазначені витрати підтверджуються Актом виконаних робіт № ФО-К-006662 від 15 травня 2023 року, складеним фізичною особою-підприємцем [PERSON] . Відповідач у добровільному порядку відшкодувати завдану шкоду в повному обсязі відмовився, у зв`язку з чим Позивач звернувся до суду з даним позовом. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 27 486,29 грн. матеріальних збитків завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 липня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У встановлений законом строк сторони заперечень щодо такого порядку не заявили. Відповідач на адресу суду відзиву на позовну заяву не подав, ухвалу суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками не отримав. Причини неможливості подати відзив суду не повідомив. Будь-яких заяв, клопотань станом на час прийняття рішення до суду не надходило. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із таких підстав. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України: кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Судом встановлено, що 19 березня 2023 року, об 11:15, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «ZAZ Lanos», д.н.з. [NUMBER] , по вул. В. Чорновола, 54 в м. Вишневе Бучанського району Київської області, не обрав безпечної швидкості руху транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, при виникненні перешкоди для руху не впорався з керуванням транспортного засобу та допустив його виїзд на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2101», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 квітня 2023 року у справі №369/4606/23 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (протокол від 19 березня 2023 року серії ААД № 131339 про адміністративне правопорушення) із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу. Відповідно до з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені ДТП є встановленою та не підлягає доведенню. Відповідно до ремонтної калькуляції №24599 від 08 червня 2023 року, загальна вартість ремонту транспортного засобу «ВАЗ 2101», д.н.з. [NUMBER] становить 81 970,43 грн. Відповідно до звіту про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу №24599 від 25 квітня 2023 року складеним Товариством з обмеженою відповідальністю «СЗУ Україна Консалтинг» оцінювачем [PERSON] , вартість матеріального збитку, завданого транспортному засобу «ВАЗ 2101», д.н.з. [NUMBER] становить 49 476,29 грн. Вартість оцінки матеріального збитку у розмірі 19 490,00 грн. була сплачена АТ «СГ «ТАС» (приватне) 21 квітня 2023 року відповідно до договору страхування № АТ2389202 від 06 червня 2022 року на користь [PERSON] , що підтверджується історією по картковому рахунку, видане АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 07 червня 2023 року. Крім того, відповідач здійснив виплату позивачеві 2 500 грн франшизи - частини страхового відшкодування, яка не підлягає сплаті страховою компанією відповідно до умов договору страхування, що підтверджується історією по картковому рахунку, видане АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 17 травня 2023 року. Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. 01 січня 2025 року вступив у дію новий Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №3720-IX (далі - Закон №3720-IX). Відповідно до підп. 14 п. 3 Розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону №3720-IX встановлено, що дія положень цього Закону поширюється виключно на страхові випадки, які настали за договорами страхування, що набрали чинності після введення в дію цього Закону. Жодне положення цього Закону не може збільшувати будь-які зобов`язання за будь-якими випадками, що мають ознаки страхових випадків за договорами страхування цивільно-правової відповідальності, укладеними відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Відомості Верховної Ради України, 2005 р., №1, ст. 1 із наступними змінами). А відтак, суд зазначає, що при вирішенні даного позову по суті застосуванню підлягають положення Закону, який діяв на час виникнення спірних правовідносин (Закон №1961-IV в реакції від 01.07.2024 року зі змінами до 01.01.2025 року, далі - Закон №1961-IV). Так, цей Закон №1961-IV регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Згідно зі ст. 3 Закону №1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 22 Закону №1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 28 Закону №1961-IV шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст. 29 Закону №1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст. 37 зазначеного Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Судом встановлено, що АТ «СГ «ТАС» (приватне) 21 квітня 2023 здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] по договору №АТ 2389202 від 06 червня 2022 року в сумі 19 490,00 грн. Водночас, відповідно до висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №24599 підготовленого оцінювачем [PERSON] , розмір матеріального збитку, завданого власнику «ВАЗ 2101», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок ДТП, яка сталася 19 березня 2023 року, становить 49 476,29 грн. А відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди та сумою страхового відшкодування у розмірі 27 486,29 грн. (49 476,29 грн 19 490,00 грн 2 500,00 грн = 27 486,29 грн). Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп. Таким чином відповідно до норм ч. 6 ст. 141 ЦПК України та враховуючи той факт, що позивач є інвалідом ІІ групи, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід Держави у розмірі 1073,6 грн.

Outcome: approved