Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вказаною позовною заявою до відповідача, яку мотивує тим, що 16 квітня 2025 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» та відповідачем у формі електронного документа з використанням електронного підпису укладено Кредитний договір № 179350, відповідно до якого відповідачу перераховано грошові кошти в сумі 13 514 грн на її банківську карту, на умовах зворотності, платності. Натомість відповідач своїх зобов`язань за договорами належним чином не виконав, у зв`язку із чим виникла заборгованість, яка становить 24 656,99 грн, з якої: 13 514 грн заборгованість по кредиту, 8 441,99 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 601, 00 - заборгованість по комісії, 2 100 грн. - заборгованість за штрафними санкціями. 16.04.2025 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 16042025 згідно уомв якого, позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру прав вимоги № 6 від 03.09.2025 до Договору факторингу 1 та акту приймання-передачі реєстру прав вимог № 6 від 03.09.2025 до договору факторингу 1, до позивача перейшло право вимоги до відповідача. Тому представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за договором у сумі 13 514 грн та понесені судові витрати, які складаються із сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 грн, та витрат на правову допомогу, які складають 7 000 грн. Розгляд справи просить проводити у відсутності представника позивача та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Відповідач в судове засідання не з`явилася. 13.02.2026 року подала до суу ду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі. Позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні кредитні зобов`язання. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1048 ЦК України (параграф 1) право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, а також у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Судом встановлено, що 16 квітня 2025 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» та відповідачкою у формі електронного документа з використанням електронного підпису укладено Кредитний договір № 179350 (а.с. 78-84). На строк 98 днів з 16.04.2025 року по 23.07.2025 року. Відповідно до п. 2.2.1 укладеного договору відповідачу надано кредит у розмірі 13 514 грн в наступному порядку: у розмірі 10 000 грн. на карту позичальника № [NUMBER] у національній валюті; у розмірі 3 513,64 грн. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією. Згідно п.2.3. Договору проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 360,00 % річних. Тип процентної ставки - фіксована. Знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1,00 гривень. Стандартний тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 100,00 грн. Розмір комісії не може бути змінено. У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором у неї виникла заборгованість розмір якої, відповідно до розрахунку, наданого позивачем, складає - 24 656,99 грн, з якої: 13 514 грн заборгованість по кредиту, 8 441,99 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 601, 00 - заборгованість по комісії, 2 100 грн - заборгованість за штрафними санкціями. Право вимоги до відповідача позивач отримав шляхом укладення наступних договорів. 16.04.2025 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 16042025 згідно уомв якого, позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру прав вимоги № 6 від 03.09.2025 до Договору факторингу 1 та акту приймання-передачі реєстру прав вимог № 6 від 03.09.2025 до договору факторингу 1, до позивача перейшло право вимоги до відповідача. Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд дійшов висновку, що позивачем доведено факт порушення відповідачкою своїх зобов`язань за кредитним договором внаслідок не повернення кредиту у встановлений договором строк, також позивачем доведено розмір заборгованості в сумі 22 556,99 грн, що складається з простроченої заборгованості за кредитом в сумі 13 514 грн. простроченої заборгованості за нарахованими процентами в сумі 8 441,99 грн; 601,00 грн - заборгованість по комісії а тому позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір у розмірі, 2 422,20 грн. За ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно долученого позивачем договору про надання правової допомоги № 10/09/25-02 від 10 вересня 2025 року, акту прийому-передачі наданих послуг витрати на правову допомогу складають 7 000 грн. З урахуванням складності даної справи, реального часу надання правничої допомоги та обсягу необхідної до виконання роботи, беручи до уваги задекларовані в п. 6 ч. 3 ст. 2 ЦПК України принципи пропорційності, розумності і співмірності, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу до 3 000 грн, які слід стягнути з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved