Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Зміст позовних вимог [PERSON] (далі також - позивач) звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] (далі також -відповідач) на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , у зв`язку із навчанням у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) з дня подачі позовної заяви і до закінчення позивачем навчання, але не більше ніж досягнення ним 23-х років. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на таке. Позивачка та відповідач є батьками повнолітнього сина [PERSON] . Після припинення шлюбу з відповідачем, їх спільний син проживає з нею та перебуває на її утриманні. Він вступив до Регіонального центру професійно-технічної освіти №1 м. Кременчука, термін навчання з 01.09.2023 по 30.06.2026. Вказує, що відповідач матеріальної допомоги не надає, а позивачка не може самостійно забезпечити належний матеріальний стан сина, тому звернулась до суду із відповідним позовом. Відповідач у відповідності до ст.278 ЦПК України відзив на позов, у встановлений судом строк, суду не подав. Клопотання про розгляд справи в судовому засіданні сторін від сторін не надходило. Інші процесуальні дії у справі. Заяви (клопотання) учасників справи 08.01.2026 Горішньоплавнівським міським судом Полтавської області постановлено ухвалу, якою відкрите провадження у справи, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Встановлено строки подання заяв по суті справи. Копію ухвали про відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви та доданих до неї матеріалів надіслано відповідачеві в порядку та строк, встановлені законом (частина 5 статті 272 ЦПК України). Згідно з вимогами частини шостої статті 272 ЦПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, 1) день вручення судового рішення під розписку; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення. Згідно з відміткою в поштовому повідомленні судове рішення вручене відповідачеві 03.02.2026. Тож, відповідач повідомлений про розгляд цієї справи у встановленому законом порядку. Натомість правом відзиву на позовну заяву не скористався. У відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалось. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами. Виклад обставин справи, встановлених судом. Суд дослідив та оцінив докази у справі та встановив, що: Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками повнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади №2025/015713113 та №2025/015713155 від 25.10.2025, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки №23-11/1-124 від 24.11.2025, виданої Дмитрівським старостинським округом Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, [PERSON] та [PERSON] , проживають за адресою: [ADDRESS] . З довідки №911 від 03.12.2025, виданої Регіональним центром професійно-технічної освіти №1 м. Кременчука, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є здобувачем освіти РЦ ПТО №1 м. Кременчука з 01.09.2023 по 30.06.2026, денної форми навчання, державної освіти. Відповідно до довідки №143 від 04.12.2025 про доходи, [PERSON] з 27.09.2023 по теперішній час навчається в РЦ ПТО №1 м. Кременчука, є здобувачем освіти (безоплатне навчання), отримує стипендію, загальна сума доходів за період з 01.06.2025 по 30.11.2025 складає 7 775,00 грн. Загальна сума доходу відповідача [PERSON] за період з квітня 2025 по вересень 2025 року без урахування аліментів становить складає 129 975,40 грн, що підтверджується довідкою про доходи від 16.10.2025, виданої виробничим підрозділом «Кременчуцька дистанція електропостачання «регіональної філії «Південна залізниця АТ «Укрзалізниця». Норми права, які застосував суд Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків. Згідно з частиною 1 статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частинами 2,3 статті 199 СК України визначено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Частиною 1 статті 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3 (далі Постанова) обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину. У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв`язку з цим стягуються аліменти. Згідно з пунктом 15 Постанови стягнення аліментів на дочку, сина, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 СК, здійснюється у судовому порядку за новою позовною заявою. Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) виснував, що сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, згідно з яким брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд дійшов висновку, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (частини 1,4 статті 77 ЦПК України). Згідно з вимогами статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Висновки суду Суд, застосував відповідні норми права, оцінив наявні докази, зіставив обставини справи із правилами, зазначеними в застосованих нормах права, й надав таку правову оцінку спірним правовідносинам. Предметом спору є вимога позивачки до відповідача про стягнення аліментів на повнолітнього сина в розмірі 1/4 частини, у зв`язку із продовженням ним навчання. Судом встановлено, на дату пред`явлення позивачкою цього позову третя особа досягла віку, який перевищує 18 років. Овод Данііл продовжує навчання у Регіональному центрі професійно-технічної освіти №1 м. Кременчука. У зв`язку із навчанням, потребує матеріальної допомоги, зокрема, на проїзд, харчування, придбання необхідної навчальної літератури. Відповідач є працездатною особою, тож має можливість утримувати сина. Встановлені обставини дозволяють суду дійти висновку про сукупність юридичних фактів, зазначених у частині першій статті 199 СК України, таких як: досягнення сином необхідного віку; продовження ним навчання у вищому навчальному закладі; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суддя наголошує, що відповідачем не надано доказів на спростування означених фактів. Зважаючи на викладене, враховуючи встановлені обставини, матеріальне становище повнолітнього, позивачки, відповідача, ненадання відповідачем доказів щодо відсутності можливості надавати таку допомогу, суд доходить висновку про задоволення позову. Розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України). Згідно з частиною шостою статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір з відповідача не стягується. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (частина перша статті 191 СК України). Згідно зі статтею 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved