Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

29.09.2025 року до суду звернувся позивач, Луцька міська рада, із позовною заявою до відповідача, [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що квартира за адресою: [ADDRESS] , належить до комунальної власності Луцької міської територіальної громади, що підтверджується листом департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради від 27.07.2025 року №31.1-11/816, листом КП «Волиньпроект» від 30.07.2025 року №3871/01-04, інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон віджучення об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого від 21.07.2025 року №436162446. Основним квартиронаймичем вказаної квартири була [PERSON] , яка вселилась у вказану квартиру разом із доньками [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується картками приписки форми А та форми Б. Відповідно до рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 22.07.2015 року №432-1 основним квартиронаймачем вказано [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 28.07.2025 року №00052654246. Поховання [PERSON] здійснювалось за кошти місцевого бюджету Луцьким спеціалізованим комбінатом комунально побутового обслуговування. У квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] , [INFO] , яка є сестрою [PERSON] . Згідно акту обстеження квартири [ADDRESS] вказана квартира неприватизована та належить до комунальної власності Луцької міської територіальної громади. Наймач квартири, [PERSON] , знята з реєстрації 22.07.2024 року у зв`язку з смертю. В квартирі зареєстрована [PERSON] , яка понад 2 роки у вказаній квартирі не проживає. Посилаючись на те, що відповідач без поважних причин значний проміжок часу не проживає у спірній квартирі, позивач просить суд визнати її такою, що втратила право користування квартирою. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.10.2025 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 грудня 2025 року було закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті позовних вимог. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку загального позовного провадження. При цьому, відзив на позов відповідачем, у визначений в ухвалі суду термін, не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положеннямст.280 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Статтею 12 та частиною 1статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що Луцька міська рада, як орган місцевого самоврядування, є балансоутримувачем квартири за адресою [ADDRESS] , яка перебуває у комунальній власності. У вказаній квартирі основним наймачем була [PERSON] , яка померла [INFO] . Поховання [PERSON] проводилося Луцьким спеціалізованим комбінатом комунально-побутового обслуговування за рахунок коштів місцевого бюджету. Окрім [PERSON] у вказаній квартирі зареєстровані її доньки: [PERSON] , [PERSON] . Із заявами про приватизацію цієї квартири ні [PERSON] , за життя, ні [PERSON] , [PERSON] , не зверталися. Згідно акту обстеження спірної квартири, який складений 20 серпня 2025 року комісією у складі начальника відділу з обліку та розподілу житла департаменту житлово комуналного господарства Луцької міської ради, заступника начальника відділу капітального ремонту житлового фонду департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради, головного спеціаліста відділу з обліку та розподілу житла департаменту житлово комунального господарства Луцької міської ради, а також голови ОСББ «Наливайка, 10-А», [PERSON] наймач квартири [PERSON] , знята з реєстрації 22.07.2024 року у зв`язку з смертю. В квартирі зареєстрована [PERSON] , яка понад 2 роки не проживає. На даний час в квартирі ніхто не проживає. Згідно листа Луцького РУП ГУНП у Волинській області, під час проведення пошукових заходів встановити місцезнаходження [PERSON] не виявилося можливим. Зі слів мешканців будинку, вона багато років тому покинула вказане місце проживання через постійні конфлікти із сестрою. Теперішнє місце проживання та контактні дані їм не відомі. Оскільки спірні правовідносини виникли стосовно визнання особи такою, що втратило право користування квартирою, яка перебуває у комунальній власності, вони врегульовані Житловим кодексом України (далі ЖК України). Зокрема, у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу (частина перша статті 163 ЖК України). При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках: 1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період - протягом усього періоду проходження військової служби, а якщо під час її проходження вони отримали поранення, інше ушкодження здоров`я та перебувають на лікуванні в закладах охорони здоров`я або потрапили в полон чи визнані безвісно відсутніми - на строк до дня, наступного за днем їх взяття на військовий облік у відповідних територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України після звільнення з військової служби після закінчення ними лікування в закладах охорони здоров`я, незалежно від строку лікування, повернення з полону, скасування рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою чи ухвалення судом рішення про оголошення особи померлою; 2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання; 3) влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Якщо з будинку, квартири (їх частини) вибула дитина (діти) і членів її (їх) сім`ї не залишилося, це житло може бути надано за договором оренди іншому громадянину до закінчення строку перебування дитини (дітей) у дитячому закладі або до досягнення нею (ними) повноліття і повернення від родичів, опікуна чи піклувальника, в окремих випадках - до закінчення навчання в загальноосвітніх навчальних закладах усіх типів і форм власності, у тому числі для громадян, які потребують соціальної допомоги та соціальної реабілітації, а також в професійно-технічних чи вищих навчальних закладах або до закінчення строку служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях; 4) виїзду у зв`язку з виконанням обов`язків опікуна чи піклувальника, наданням батькам-вихователям житлового будинку або багатокімнатної квартири для створення дитячого будинку сімейного типу - протягом усього часу виконання таких обов`язків; 5) влаштування непрацездатних осіб, у тому числі дітей з інвалідністю, у будинку-інтернаті та іншій установі соціальної допомоги - протягом усього часу перебування в них; 6) виїзду для лікування в лікувально-профілактичному закладі - протягом усього часу перебування в ньому; 7) взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім`ї (частини перша третя статті 71 ЖК України). Системний аналіз положень статей 71, 163 ЖК України дозволяє суду дійти висновку, що за загальним правилом при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо ці особи відсутні з поважних причин, цей строк може бути продовженим. Житлове законодавство наводить ряд поважних причин, за існування яких житло зберігається безумовно (частина третя статті 71 ЖК України), так і дозволяє за волевиявленням наймодавця, або у разі спору судом визначити інші поважні причини для збереження житла (частина друга статті 71 ЖК України). В розглядуваній справі, як було встановлено судом, відповідач, як член сім`ї основного наймача, яка померла, не проживає у спірній квартирі протягом значного проміжку часу, більше двох років. Поточне місце проживання чи перебування відповідача невідоме і вжиті позивачем та органами Національної поліції заходи не дозволяють його встановити. В матеріалах справи відсутні будь-які докази наявності поважних причин не проживання у житлі, які перелічені частині третій статті 71 ЖК України. Відсутні відомості, що відповідач, або основний наймач за життя, ініціювали питання про приватизацію квартири. З огляду на вищевикладене, оскільки реєстрація відповідача у спірній квартирі, що перебуває у комунальній власності, унеможливлює для позивача, як органу місцевого самоврядування, вільно розпоряджатися своїм житловим фондом, зокрема надати квартиру для потреби інших осіб, суд дійшов висновку, що відповідач втратила право користування квартирою, у зв`язку з чим позовні вимоги слід задовольнити. Питання про розподіл судових витрат сторонами перед судом не порушувалось. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved