Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Представник відповідача [PERSON] адвокат Мазурик П.А. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго», Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут», Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про усунення перешкод у користуванні житлом та зобов`язання надати комунальні послуги. Заяву обґрунтовано тим, що 22 січня 2026 року Камінь-Каширський районний суд увалив рішення в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго», Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут», Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про усунення перешкод у користуванні житлом та зобов`язання надати комунальні послуги. Рішенням суду позов [PERSON] до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго», Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут», Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про усунення перешкод у користуванні житлом та зобов`язання надати комунальні послуги задоволено частково, а позовні вимоги [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго», Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» про усунення перешкод у користуванні житлом та зобов`язання надати комунальні послуги задоволено повністю, зобов`язано ПрАТ «Волиньобленерго» та ТОВ «Волиньелектрозбут» забезпечити надання послуг по електропостачанню (розподілу та постачанню електричної енергії) відповідно до чинних тарифів та нормативів у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . У решті позову відмовити. Таким чином, згідно з резолютивною частиною вказаного вище рішення в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] відмовлено. Під час розгляду справи відповідач [PERSON] користувалася правовою допомогою адвоката Мазурика П.А. відповідно до договору від 22.05.2025 і понесла судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 грн. У судовому засіданні 15.01.2026 представник відповідача згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України до закінчення судових дебатів зробив заяву про надання відповідних доказів про понесенні [PERSON] витрати на правничу допомогу протягом 5 днів після винесення судом основного рішення по справі. Посилаючись на викладені обставини, представник відповідача Мазурик П.А. просить ухвалити додаткове рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго», Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут», Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про усунення перешкод у користуванні житлом та зобов`язання надати комунальні послуги, яким стягнути з позивача на користь відповідача [PERSON] понесені нею судові на правничу допомогу у розмірі 20 000 гривень. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення повністю. Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами 1 та 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 22.01.2026 у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго», Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут», Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про усунення перешкод у користуванні житлом та зобов`язання надати комунальні послуги позовні вимоги до Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго», Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» задоволено та відмовлено в задоволенні позовних вимог до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». Під час розгляду справи відповідач [PERSON] користувалася правовою допомогою адвоката Мазурика П.А., що підтверджується наданим суду договором про надання правничої допомоги від 22.05.2025. З журналу судового засідання від 15.01.2026 вбачається, що представник відповідача Мазурик П.А. до закінчення судових дебатів заявив, що після ухвалення рішення у справі він має намір подати докази про перелік і точний розмір понесених відповідачем [PERSON] витрат на правничу допомогу. Згідно зі статтею 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. У відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 259 ЦПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з частинами 1 та 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. На підтвердження витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, які Нивчик О.С. понесла у зв`язку з розглядом вищевказаної справи, представник відповідача Мазурик П.А. у строк, визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України, подав копію договору про надання правової допомоги від 22.05.2025, укладеного між [PERSON] та адвокатом Мазуриком П.А., та акт прийняття-передачі наданих послуг. Наданими документами підтверджуються витрати [PERSON] на правничу допомогу на загальну суму 20 000 гривень. Згідно з висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19, розмір гонорару адвоката, встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним. Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №379/1418/18, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то в суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Таким чином, слідуючи наведеним вище нормам закону та судовій практиці, зважаючи на наявність належних доказів, що підтверджують факт і розмір понесених відповідачем [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу, які в загальному склали 20 000 грн, беручи до уваги, що в задоволенні позовних вимог до відповідача [PERSON] відмовлено повністю, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з позивача на користь відповідача [PERSON] понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved