Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

У травні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на дитину та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що у період із 04.03.2006 до 11.04.2024 позивач і відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням суду. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , котра на сьогоднішній день проживає із позивачем; та неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , місце проживання яких наразі є предметом судового розгляду (справа №486/2062/24). На підставі судового наказу №486/1439/24 від 03.09.2024, виданого Южноукраїнським міським судом Миколаївської області з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання усіх трьох дітей у розмірі 1/2 від її доходу. На виконанні Корабельного ВДВС у м.Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження №75971367. Починаючи з грудня 2024 року їх старша донька [PERSON] почала постійно проживати разом із позивачем та її чоловіком [PERSON] та знаходиться виключно на її утриманні, а з 01.05.2025 була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що на її неодноразові звернення до відповідних органів щодо отримання довідки з місця фактичного проживання неповнолітньої дитини, було повідомлено про неможливість виконання. Додає, що з грудня 2024 року дитина проживає із нею та вона піклується про її виховання і утримання, тому вважає, що у [PERSON] немає підстав для отримання коштів на утримання [PERSON] . Повідомляє, що відповідач на даний час працює помічником чергового чергової частини Відділення поліції №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області. Позивач вважає, що існують правові підстави для припинення її обов`язку щодо сплати аліментів та стягнення аліментів з відповідача, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду. На підставі викладеного, позивач просить суд припинити стягнення з неї аліментів та стягнути аліменти на її користь з відповідача у розмірі 1/4 від її заробітку щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 02.06.2025 залишено позовну заяву без руху. Ухвалою суду від 16.06.2025 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій. 04.07.2025 позивач надала до суду заяву про проведення підготовчого судового засідання без її участі, про підтримання позовних вимог. 09.07.2025 відповідач подав до суду заяву про перенесення судового засідання на іншу дату. 06.08.2025 та 20.08.2025 позивач надала до суду заяву про проведення підготовчого судового засідання без її участі, про підтримання позовних вимог. 22.08.2025 відповідач подав до суду додаткові пояснення у справі. 07.09.2025 позивач надала до суду клопотання про долучення до матеріалів справи підтверджуючих документів щодо проживання [PERSON] із нею з грудня 2024 року. 10.09.2025 відповідач подав до суду клопотання, в якому зазначив про визнання позовних вимог в частині припинення стягнення аліментів, однак заперечує в частині призначення суми аліментів 1/4 всіх його доходів та вважає, що вказаний розмір повинен бути рівним між всіма трьома дітьми, а саме 1/6 всіх видів доходів, так як двоє спільних позивачем неповнолітніх дітей проживають та перебувають на повному його забезпеченні. 29.09.2025 позивач надала до суду додаткові пояснення по суті позову з урахуванням клопотання відповідача від 10.09.2025, в яких зазначила, що з вказаною позицією відповідача не погоджується та просить суд задовольнити позов у повному обсязі. Ухвалою суду від 07.10.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні з викликом і повідомленням сторін. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, заперечувала щодо зменшення розміру частки аліментів, оскільки найстарша сторін дитина навчається в училищі та потребує матеріального забезпечення. Зазначила, що на даний вона не сплачує аліменти на дітей за судовим наказом, оскільки вважає, що потрібно зробити перерахунок виконавчою службою, так як старша дитина наразі проживає разом із нею. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги в частині припинення стягнення аліментів на старшу дитину, але в частині розміру частки сплати аліментів просить зменшити до 1/6 від всіх його доходів, тому що на його утриманні перебувають двоє інших спільних з позивачем дітей, а також дружина та її дитина від попереднього шлюбу. Дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, надавши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 04.03.2006 перебували у зареєстрованому шлюбі, який 11.04.2024 рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області розірвано (справа №486/259/24, провадження №2/486/423/2024). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копію витягу з актового запису про народження №207 від 09.05.2025; синів - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.09.2015, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.10.2017. Згідно з судовим наказом від 03.09.2024, виданим Южноукраїнським міським судом Миколаївської області (справа №486/1439/24) з позивача [PERSON] стягнуто аліменти на користь відповідача [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , малолітніх синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 02.09.2024 і до досягнення повноліття дітей. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень від 22.01.2025 на виконанні у Корабельному відділі ДВС у місті Миколаєві ПМУМЮ (м.Одеса) перебуває виконавче провадження АСВП №75971367, 06.09.2024 відкрите на підставі судового наказу №486/1439/24 від 04.09.2024 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , малолітніх синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 02.09.2024 і до досягнення повноліття дітей. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 11.06.2024, позивач [PERSON] з 11.06.2024 перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Також з матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] та [PERSON] з 25.06.2024 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 25.06.2024. 06.02.2025 позивач [PERSON] звернулася з заявою до ТОВ «Місто для людей Миколаїв» про видачу акту про фактичне проживання її доньки [PERSON] з нею за адресою: [ADDRESS] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно відповіді ТОВ «Місто для людей Миколаїв» від 10.02.2025, позивачу було повідомлено, що акти про підтвердження факту проживання без реєстрації або не проживання за місцем реєстрації видають адміністратори відділу «Центр надання адміністративних послуг». Окрім цього, 26.03.2025 позивач зверталася до міського голови м.Миколаєва Сєнкєвича О.Ф. із проханням допомоги з вирішенням питання щодо акту про фактичне проживання її неповнолітньої доньки [PERSON] 07.04.2025 Виконавчий комітет Миколаївської міської ради за №10-1405/ІН5 повідомив позивача, що проведення обстеження їх родини про підтвердження та надання акту фактичного проживання дитини з нею не передбачено нормами чинного законодавства. Позивач вказує, що з грудня 2024 року [PERSON] постійно проживає з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та перебуває на повному утриманні у неї. До позовної заяви позивачем надано письмові пояснення сусідів [PERSON] та [PERSON] , проживаючі за адресою: [ADDRESS] , в яких останні зазначають про те, що [PERSON] постійно проживає з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні відповідач підтвердив, що [PERSON] наразі постійно проживає з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та перебуває на повному її утриманні. Довідкою №48 виданою 06.02.2025 директором ліцею Ільїн О. стверджується, що неповнолітня [PERSON] була ученицею 9-Б класу в Миколаївському ліцеї №19 Миколаївської міської ради Миколаївської області. З копії довідки №235125 від 26.08.2025 вбачається, що [PERSON] дійсно буде зарахована у ДНЗ «Миколаївське вище професійне училище технологій та дизайну» третього атестаційного рівня за ступеневою професійно-технічною освітою на денну форму навчання з 01.09.2025 по 30.06.2028 за професією/спеціальністю «Перукар (перукар-модельєр»). Візажист», на 1-й курс, бюджетна основа навчання, стипендія /грн./ буде нараховуватися та виплачуватися щомісяця. Неповнолітні сини [PERSON] є учнем 2-В класу, а [PERSON] учнем 5-В класу в Південноукраїнському ліцеї №1 ім. Захисників Вітчизни Південноукраїнської міської ради Миколаївської області, що підтверджується довідками №1282/02-23, №1282/02-23 виданою 09.09.2025 директором ліцею Петренко О. Встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області від 04.10.2024 №444 визначено місце проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з їх батьком [PERSON] . Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного головним державним виконавцем Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Долина Д.В. від 13.03.2025, на підставі вказаного судового наказу відкрито виконавче провадження №75971367, станом на 13.03.2025 заборгованість зі сплати аліментів становить 19660,96 грн. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Зважаючи на викладене розмір аліментів суд визначає з урахуванням, що батьки спільно зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття та інших обставин, що мають істотне значення. Разом з тим, суд звертає увагу, що стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. При цьому, відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті можливість скасування їх присудження. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відтак, з урахуванням предмета даного спору в частині припинення стягнення аліментів на утримання дитини, однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення у справі, зокрема, з одержувачем аліментів чи з їх платником. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04.09.2019 (справа №711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. При дослідженні матеріалів справи судом встановлено та не заперечується відповідачем, що неповнолітня донька [PERSON] не проживає з батьком, на користь якого стягнуто аліменти з позивача матері доньки за судовим наказом, а проживає зі своєю матір`ю [PERSON] . Водночас двоє неповнолітніх синів сторін [PERSON] та [PERSON] проживають разом з батьком відповідачем по справі, на користь якого було стягнуто аліменти з позивача матері дітей за судовим наказом. Згідно з ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відтак, вимога позивача в частині припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , які стягуються на підставі судового наказу №486/1439/24 від 03.09.2024, виданого Южноукраїнським міським судом Миколаївської області, підлягає задоволенню. Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, та не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи із дня реєстрації позову, суд зазначає наступне. Згідно зі ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що судовим наказом від 03.09.2024, виданим Южноукраїнським міським судом Миколаївської області (справа №486/1439/24) з позивача [PERSON] стягнуто аліменти на користь відповідача [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , малолітніх синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 02.09.2024 і до досягнення повноліття дітей. Донька сторін [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю - позивачем по справі та перебуває на її утриманні. Двоє молодших дітей сторін [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають разом з батьком відповідачем по справі та перебувають на його утриманні. З огляду на викладене, враховуючи, що мати i батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей, слід стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) боржника, але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 19.05.2025, і до досягнення дитиною [PERSON] повноліття. Згідно ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах стягнення суми платежу за один місяць. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial