Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

У грудні 2025 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 26 січня 2012 року між сторонами було зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що складено актовий запис № 62 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . У даному шлюбі в сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у сторін відсутні спільні інтереси, взаєморозуміння, наявні різні погляди на життя. У зв`язку з цим між подружжям припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство. Шлюб існує лише формально, його збереження суперечить інтересам позивача. Проти примирення [PERSON] категорично запеерчує.. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 грудня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі № 607/25516/25. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, проте разом із позовом подав заяву у якій просив проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлялася належним чином, відзиву не подала. Згідно ч. 4 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. У зв`язку з неявкою учасників справи, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. 08 травня 2024 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 62, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 08 травня 2024 року Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. У подружжя є спільні неповнолітні діти: -син [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 24 липня 2012 року Петриківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області України; -дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 16 вересня 2013 року Виконавчим комітетом Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області; -дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 13 січня 2016 року Виконавчим комітетом Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Судом встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам розивача, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. У зв`язку з тим, що позивач не заявив вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується.

Outcome: approved