Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

26 серпня 2025 року [PERSON] з використанням засобів поштового зв`язку звернулася суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дімсервісплюс», в якому просить стягнути грошові кошти в сумі 200 грн. Обґрунтовано позов тим, що позивач є споживачем послуг з технічного обслуговування домофонної системи. Спочатку договір з технічного обслуговування домофонної системи був укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю «К. С-ІНВЕСТ». У подальшому позивачем переукладено договір про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту домофонної системи з фізичною особою-підприємцем [PERSON] . Жодних договорів з Товариством з обмеженою відповідальністю «Дімсервісплюс» позивач не укладала. Натомість, відповідач безпідставно виставляв рахунки на оплату послуг з обслуговування домофонної системи будинку, в якому проживає позивач, які фактично не надавав. Через неуважність позивачем було сплачено відповідачу грошові кошти згідно з виставленими рахунками на загальну суму 200 грн. Враховуючи, що позивач не укладала будь-якого договору з відповідачем, останній не надавав жодних послуг позивачу, а тому з метою повернення безпідставно сплачених коштів позивач пред`явила відповідачу досудову вимогу. Однак, відповідач відповідь на досудову вимогу не надав, безпідставно отримані кошти не повернув, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 вересня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. В установлений судом строк відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу в його задоволенні. Зокрема, у відзиві відповідач зазначив, що 21 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «К.С.-ІНВЕСТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дімсервісплюс» було укладено договір, згідно з яким всі права та обов?язки щодо надання послуг з технічного обслуговування та ремонту встановленої домофонної системи в будинку позивача перейшли до відповідача, про що позивача було повідомлено в квитанції. Також, у квитанції було вказано, що оплата за квитанцією є акцептом до договору оферти із сайту. Позивачем було сплачено кошти за квитанцію, у зв`язку з чим підтверджено, що позивач погодилася на умови відповідного договору, а тому твердження позивача про те, що вона не укладала договору з відповідачем є безпідставними. На даний час фактичні послуги по обслуговуванню домофона позивача надаються відповідачем. Крім того, у договорі, укладеному між позивачем та фізичною особою-підприємцем [PERSON] , в графі виконавець замість фізичної особи-підприємця [PERSON] стоїть підпис і прізвище зовсім іншої особи ( [PERSON] ). Позивачем також не надано доказів того, що фізична особа-підприємець [PERSON] має право на укладення такого договору і здійснює саме таку діяльність. Крім того, твердження позивача, що на її досудову вимогу не було надано відповіді є таким, що не відповідає дійсності, оскільки відповідь була надіслана з використанням засобів поштового зв`язку. Позивач відповідь на відзив не подала. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 жовтня 2025 року, яка занесена до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника відповідача та залучено до участі в справі в якості третьої особи фізичну особу-підприємця [PERSON] ; встановлено строк 10 днів для подачі пояснень на позов та відзив. Третя особа подала пояснення, в яких, зокрема, зазначила, що є одноосібним власником Товариства з обмеженою відповідальністю «К. С-ІНВЕСТ». У зв?язку з господарською необхідністю і зручністю ведення звітності третя особа прийняла рішення вести свої господарські справи як фізична-особа підприємець. Товариство з обмеженою відповідальністю «К. С-ІНВЕСТ» та третя особа, як фізична-особа підприємець, займаються наданням послуг з технічного обслуговування та ремонту домофонних систем. Оскільки одностороння заміна сторони в договорах по наданню послуг з технічного обслуговування та ремонту домофонних систем неможлива через відсутність даної умови у підписаних договорах із абонентами, то третя особа уклала договори по наданню послуг з технічного обслуговування та ремонту домофонних систем із абонентами, які користуються її послугами. У процесі господарської діяльності до третьої особи почали звертатись деякі абоненти, які повідомляли їй, що невідомі особи почали розповсюджувати чутки ніби належне їй Товариство з обмеженою відповідальністю «К. С-ІНВЕСТ» змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «Дімсервісплюс». Третя особа повідомляла абонентів, які уклали з нею договори, що належне їй Товариство з обмеженою відповідальністю «К. С-ІНВЕСТ» назву не змінювало і порадила, якщо люди помилково перераховували кошти за надані нею послуги стороннім особам чи суб?єктам господарювання, які отримали кошти безпідставно, оскільки послуг не надавали, звертатися до суду та у встановленому чинним законознавством порядку повертати кошти. 01 серпня 2022 року між фізичною-особою підприємцем [PERSON] та [PERSON] укладений договір по наданню послуг з технічного обслуговування та ремонту домофонних систем. Третьою особою постійно надавались послуги, передбачені вказаним договором. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Після перерви в судовому засіданні подав заяву про продовження розгляду справи за його відсутності. Представник відповідача у судовому засіданні вказала, що відповідач позов не визнає та просила відмовити позивачу в його задоволенні з підстав, вказаних у відзиві. Представник третьої особи в судовому засіданні при вирішенні спору поклалася на розсуд суду і зазначила, що третьою особою з позивачем та іншими особами укладено договір по наданню послуг і фактично такі послуги надаються. Заслухавши доводи представників учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. Відповідно до копії договору про заміну сторони договору № 21022022 від 21 лютого 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Дімсервісплюс» (новий виконавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю «К.С-ІНВЕСТ» (первісний виконавець) погодили замінити одну із сторін договорів про надання послуг технічного обслуговування і ремонту аудіодомофонної системи, предметом яких є надання послуг з технічного обслуговування та ремонту встановленої домофонної системи в будинку за адресами, вказаними в Додатку № 1 до цього договору, а саме: передати новому виконавцю усі права та обов?язки первісного виконавця за договорами. Зокрема, обов?язок надання якісних послуг по обслуговуванню аудіодомофонних систем та права отримувати абонентську плату за вказане обслуговування. Перелік договорів, в яких сторони погодилися замінити сторону виконавця, наведений у Додатку № 2 до цього договору (а.с. 37). Згідно із пунктом 3 вказаного договору після підписання сторонами цього договору новий виконавець стає стороною в усіх договорах, наведених в Додатку № 2 до цього договору, і є повним правонаступником первісного виконавця відносно його прав та обов?язків за договорами. Згода абонентів, які є стороною договорів, наведених у Додатку № 1 до цього договору, на укладення цього договору вважається отриманою з дня здійснення абонентом першого платежу абонентської плати на користь нового виконавця (пункт 5 договору). У Витязі із Додатку 2 до договору про заміну сторони договору № 21022022 від 21 лютого 2022 року міститься і абонент [PERSON] (адреса: [ADDRESS] ) (а.с. 38). 01 серпня 2022 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] (виконавець) та [PERSON] (абонент) було укладено договір № 240523170, за умовами якого виконавець зобов`язався постійно та якісно надавати абоненту послуги з технічного обслуговування та ремонту встановленої домофонної системи, а абонент зобов`язалася оплачувати абонентську плату за встановленим тарифом у строки і на умовах, передбачених договором (а.с. 24). З інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань слідує, що фізична особа-підприємець [PERSON] надає послуги з ремонту та технічного обслуговування інших машин та устаткування (а.с. 62). Відповідно до копій квитанцій № 8 від 26 жовтня 2022 року, № 38 від 16 січня 2025 року, № 327 від 21 липня 2025 року, № 91 від 27 січня 2026 року позивачем сплачено фізичній особі-підприємець [PERSON] абонплату в загальній сумі 520 грн. Також, сплата позивачем фізичній особі-підприємець [PERSON] грошових коштів за надані послуги за особовим рахунком [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] , підтверджується скріншотами, наданими фізичною особою-підприємцем [PERSON] . Крім того, між фізичною особою-підприємцем [PERSON] (виконавець) та іншими мешканцями будинку [ADDRESS] (абоненти), були укладені договори про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту встановленої домофонної системи. У копії квитанції по рахунку № [NUMBER] на оплату за технічне обслуговування домофонів на суму 220 грн., яка була надана відповідачем позивачу, зокрема, зазначено, що оплата даної квитанції є акцептом до договору оферти із сайту (а.с. 39). Також, у вказаній квитанції зазначено, що 21 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дімсервісплюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «К.С-ІНВЕСТ» укладено договір, згідно з яким всі права та обов`язки щодо надання послуг з технічного обслуговування та ремонту встановленої домофонної системи в будинку позивача перейшли до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дімсервісплюс». З 01 квітня 2022 року послуги з технічного обслуговування та ремонту надає Товариство з обмеженою відповідальністю «Дімсервісплюс», у зв`язку з чим абонентську плату необхідно сплачувати за новими реквізитами. Факт сплати відповідачем 200 грн. на рахунок відповідача підтверджується копією фіскального чеку від 20 лютого 2023 року (а.с. 20). 28 квітня 2023 року [PERSON] з використанням засобів поштового зв`язку звернулася до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дімсервісплюс» із досудовою вимогою, в якій зазначила, що є споживачем послуг з технічного обслуговування домофонної системи. Спочатку договір був укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю «К. С-ІНВЕСТ». У подальшому позивачем переукладено договір про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту домофонної системи з фізичною особою-підприємцем [PERSON] . Жодних договорів з Товариством з обмеженою відповідальністю «Дімсервісплюс» позивач не укладала. Через необізнаність позивачем було сплачено 200 грн. згідно з виставлених рахунків, у зв`язку з чим позивач просила повернути безпідставно набуті грошові кошти в сумі 200 грн. протягом 7 днів з моменту отримання вказаної вимоги на її банківський рахунок (а.с. 21-22, 23). З відповіді на вказану вимогу, наданої відповідачем, слідує, що 21 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дімсервісплюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «К.С-ІНВЕСТ» укладено договір про відступлення права вимоги № 21022022, внаслідок чого зобов`язання з технічного обслуговування та ремонту домофонної системи фактично перейшли до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дімсервісплюс». Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Дімсервісплюс» є належним виконавцем послуг з технічного обслуговування та ремонту домофонної системи, а заявлені вимоги не підлягають задоволенню (а.с. 47). Інформація у витязі з реєстру програми надання послуг за адресою: [ADDRESS] за період з 09.2022 до 09.2025, надана відповідачем, свідчить, що за вказаною адресою 11.05.2023, 23.10.2023 та 16.01.2025 надавалися послуги з обслуговування домофонної системи (а.с. 48). При цьому, згідно з витягом з реєстру звернень абонентів щодо ремонту встановленої домофонної системи за адресою: [ADDRESS] , наданою фізичною особою-підприємцем [PERSON] , за період з 24.02.2023 до 08.07.2025 за вказаною адресою також надавалися послуги з обслуговування домофонної системи. Відповідно до частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною першою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень частини першої статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із частиною першою статтті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Положеннями статті 1212 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають при наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Згідно зі статтею 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. У судовому засіданні встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що в будинку [ADDRESS] , фактично послуги з технічного обслуговування та ремонту встановленої домофонної системи надаються як Товариством з обмеженою відповідальністю «Дімсервісплюс», так і фізичною особою-підприємцем [PERSON] . За вказаних обставин, враховуючи, що позивачем укладено договір про надання вказаних послуг саме з фізичною особою-підприємцем [PERSON] , позивач не мала наміру приймати пропозицію відповідача про укладення договору, а перерахувала грошові кошти відповідачу помилково, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України необхідно здійснити розподіл судових витрат. Так, право на правничу допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України. Відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення є одним із основних засад (принципів) цивільного судочинства (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Позивачу правничу допомогу надавав адвокат Федоровський Андрій Васильович на підставі договору про надання правової допомоги № 5/1-04/23 від 26 квітня 2023 року (а.с. 11-13). Згідно із копією акту приймання-передачі виконаних послуг з правової допомоги за договором про надання правової допомоги № 5/1-04/23 від 26 квітня 2023 року вартість послуг, наданих адвокатом Федоровським Андрієм Васильовичем позивачу, становить 9084 грн. (а.с. 14). Нормами частини другої статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно із частинами першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною третьою статті 141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою. Враховуючи викладене, проаналізувавши детальний опис наданих адвокатом позивачу послуг, час, витрачений на їх надання, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, беручи до уваги ціну позову, складність справи, що така розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу в даній справі, однак у сумі 3000 грн. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved