Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

15.12.2025 року представник відповідача адвокат Кузьменко А.В. звернулася до суду із зазначеною заявою, в якій просила суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 62 000,00 грн. В обґрунтування заяви зазначено, що 11.12.2025 року судом ухвалено рішення у зазначеній цивільній справі, відповідно до якого, в задоволенні позову [PERSON] відмовлено, тому представник відповідача, у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, у п`ятиденний строк після ухвалення рішення суду, подала до суду докази понесення відповідачем судових витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 62 000,00 грн., яка складається з : 1)аналіз судової практики, складання та подання до суду відзиву у справі № 212/3703/24 5000 грн., 2)складання та подання до суду клопотання про витребування доказів у справі 2000 грн., 3)один судодень (підготовка до участі в одному судовому засіданні з урахуванням часу витраченого на дорогу до суду та назад) в незалежності від того чи відбулося судове засідання 5000 грн. Судові засідання на які прибула представник відповідачки Кузьменко А.В. і які відбулися: 20.12.2024 року, 24.01.2025 року, 07.04.2025 року, 01.05.2025 року, 20.08.2025 року, 03.10.2025 року (всього 6 судових засідань). Судові засідання, на які прибула представник відповідача Кузьменко А.В., але вони не відбулися з незалежних від відповідачки та її представника причин: 17.10.2024 року, 18.11.2024 року, 23.05.2025 року, 30.07.2025 року, 10.10.2025 року (всього 5 судових засідань). Загальна кількість засідань 11, та загальна сума витрат за судові засідання складає 55 000,00 грн. Загальна сума понесених витрат на професійну правничу допомогу складає: 5 000,00 грн. + 2 000,00 грн. + 55 000,00 грн. = 62 000,00 грн. 18.12.2025 року представник позивача адвокат Співак В.А. подала до суду заперечення на заяву про стягнення понесених судових витрат, відповідно до яких, просила відмовити у задоволенні заяви представника відповідача про стягнення судових витрат посилаючись на те, що представником відповідача не виконано вимоги ч. 1 ст. 134 ЦПК України, тобто не подано разом з відзивом попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, у зв`язку з чим суд може відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Крім того зазначила, що дана справа відноситься до категорії не складних справ, спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням аліментів, матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, на збирання яких адвокат мав би витратити значний час. З вказаних обставин, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, просив суд при визначені суми відшкодування виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вважає, що наведені представником відповідача суми є необґрунтованими, а їх розмір вочевидь не розумними, при цьому час, витрачений на підготовку документів, що містять кілька сторінок, є завищеними та не підтверджений належними доказами. Крім того зазначила, що матеріали справи не містять договору про надання правничої допомоги, що позбавляє можливості встановити його умови, порядок його виконання, порядок розрахунку, порядок укладання та підписання додаткових угод, актів. В судове засідання відповідач [PERSON] та її представник адвокат Кузьменко А.В. не з`явилися, в своїй заяві від 30.01.2026 року представник відповідача просила проводити розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення, у її відсутність, та зазначила, що заяву про стягнення судових витрат підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Співак В.А. не з`явилися, в своїй заяві від 30.01.2026 року представник позивача просила розглядати заяву про стягнення судових витрат у її відсутність та у відсутність позивача, та просила відмовити в задоволенні заяви представника відповідача про відшкодування судових витрат. Дослідивши письмові докази суд дійшов наступних висновків. Так, відповідно до ч.6 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до ч. 1. п. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до пунктів 1 та 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Так, з матеріалів справи судом встановлено, що 09.04.2024 року адвокат Співак В.А., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної в місті ради, про припинення стягнення аліментів та звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами. 17.05.2024 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання. 26.09.2024 року адвокатом Кузьменко А.В., яка діє в інтересах відповідачки [PERSON] подано до суду відзив. 01.05.2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду. 20.08.2025 року представником відповідачки подано до суду заяву про стягнення понесених судових витрат, відповідно до якої, просила суд поновити строк на подання заяви про стягнення судових витрат. Вирішити питання про розподіл судових витрат, докази понесення яких будуть подані протягом 5 днів після ухвалення рішення суду. 11.12.2025 року по справі судом ухвалено рішення про відмову в задоволенні позову [PERSON] . З матеріалів справи судом встановлено, що представник відповідача адвокат Кузьменко А.В. приймала участь у 8 судових засіданнях, а саме: під час підготовчого провадження - 20.12.2024 року, 24.01.2025 року, 28.02.2025 року, 07.04.2025 року, 01.05.2025 року; та під час судового розгляду 30.07.2025 року, 20.08.2025 року, 03.10.2025 року. 15.12.2025 року представником відповідача подано до суду заяву про стягнення понесених судових витрат. Згідно наданого представником відповідача Завдання (доручення) № 1 до Договору № 2-09/24 від 11.09.2024 року про надання професійної правничої допомоги від 11.09.2024 року, укладеним між [PERSON] та Адвокатським бюро «Алли Кузьменко», сторонами було оговорено обсяг послуг та їх вартість, а саме: -аналіз судової практики, складення та подання до суду відзиву у справі № 212/3703/24 5000 грн.; -складання та подання до суду клопотання про витребування доказів у справі № 212/3703/24 2000 грн.; -один судодень (підготовка та участь в одному судовому засіданні з урахуванням часу витраченого на дорогу до суду та назад) в незалежності від того чи відбулося судове засідання 5000 грн. (а.с.232). Згідно платіжних інструкцій від 11.09.2024 року, 29.04.2025 року, 16.05.2025 року, 15.12.2025 року, відповідачем [PERSON] сплачено адвокату Кузьменко А.В. вартість наданих послуг з правничої допомоги на загальну суму 62 000 грн. (а.с.233-236). Суд, розподіляючи витрати, понесені Відповідачем на професійну правничу допомогу, дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з Позивача, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Такого висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15. При цьому, суд звертає увагу на те, що предметом позову є припинення стягнення аліментів, справа розглядалась за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання; по справі відбулось 5 судових засіданнях під час підготовчого провадження та 3 судових засідань під час судового розгляду; представником відповідача був складений відзив, вживались заходи по збору доказів та подання їх до суду. За таких обставин суд вважає, що заявлені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 62 000,00 грн., є завищеними, належним чином не обґрунтованими та становлять надмірний тягар для Позивача, що суперечить принципу розумної необхідності судових витрат. Враховуючи складність справи та виконані роботи, суд вважає розмір у сумі 10 000,00 грн. співмірним розміром витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з Позивача на користь Відповідача. Отже, заява представника відповідача про ухвалення додаткового рішення з метою вирішення питання про відшкодування Відповідачу судових витрат на професійну правничу допомогу, підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial