Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому вказала, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11. 10. 2008 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який мешкає разом з нею, потребує матеріальних затрат на своє утримання. Відповідач є працездатною особою, має постійне місце роботи, але не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому вона просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, але не менше п`ятидесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про дату слухання справи повідомлена, у заяві просить розглядати справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач до суду не з`явився, про дату розгляду справи повідомлений належним чином та завчасно, ніяких заяв до суду не надіслав, своїм правом на відзив на позов не скористався, тому суд розглядає справу за його відсутності на підставі належних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] , виходячи з наступного. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 жовтня 2008 року, який був зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Баришівського районного управління юстиції Київської області. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Баришівського районного управління юстиції у Київській області. З позовної заяви вбачається, що дитина мешкає разом з матір`ю [PERSON] , потребує матеріальної допопомоги. У зв`язку з тим, що відповідач не надає такої допомоги на утримання дитини, [PERSON] просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів його доходів до повноліття сина. Згідно з вимогами ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частини 1-3 ст. 181 СК України передбачають, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина 1 ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Враховуючи вищевикладене, той факт, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, факти, викладені позивачкою у позовній заяві, не спростував, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved