Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернувся до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] ,у якому просить: 1) стягнути зі [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) заборгованість за кредитним договором № 7460977 від 18.10.2022 в сумі 17210,35 грн на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»; 2) стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн. В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 18.10.2022 між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» було укладено договір про споживчий кредит № 7460977, за умовами якого відповідач отримав 4000 грн зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором Згідно з п. 7.1. кредитного договору цей Договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, - з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. 27.04.2023 між ТВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 95-МЛ, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №7460977 від 18.10.2022. Відповідно до виписки з особового рахунку заборгованість відповідача перед ТОВ «Кредит-Каптіал» становить 17210,35 грн, з яких 4000,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 12617,35 грн - прострочена заборгованість за сумою відсотків, 760 грн - прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту. Позивачем було надіслано відповідачу письмову претензію про погашення кредитної заборгованості. Первісний кредитор ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит, однак, відповідач зі свого боку не виконав умов кредитного договору. Наявність заборгованості у відповідача перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за кредитним договором зумовила звернення позивача з відповідним позовом. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 08.12.2025 позовну заяву ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено у справі судове засідання. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 06.01.2026 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про витребування доказів. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 06.01.2026 клопотання відповідача про продовження строку для подання відзиву - задоволено частково. Продовжено відповідачу строк для подання відзиву та надання доказів в обґрунтування позиції по справі, встановивши цей строк у 15 днів з дня отримання копії даної ухвали. 22.01.2026 відповідачем було подано письмовий відзив на позов, в якому він просив зупинити провадження у даній справі. Також зазначив, що позивачем порушено процедуру набуття права вимоги. Відповідно до договору відступлення прав вимоги №95-МЛ від 27.04.2023, позивач став новим кредитором. Однак, [PERSON] не отримував офіційного письмового повідомлення від оригінального кредитора ТОВ «Мілоан» або позивача про цей факт, що є порушенням вимог статті 512 Цивільного кодексу України. Без належного повідомлення не було можливості виконувати зобов`язання належному кредитору. Крім того, стверджує, що окремі умови кредитного договору можуть бути визнані кабальними у розумінні ст.229 ЦК України. Так, отримавши позику в 4000 грн, відповідач зобов`язався повернути 16760 грн за 105 днів. Реальна річна процентна ставка, зазначена в паспорті споживчого кредиту, складає 1109%, що суперечить принципам добросовісності та справедливості (ст. 14 ЦК України). Такі відсотки та комісії потребують перевірки судом на справедливість. Вказав, що витрати на правничу допомогу є завищеними. Позивач вимагає стягнути 8000 грн витрат на послуги адвоката, що становить майже половину суми основного боргу. Така витрата є явно непропорційною та не відповідає принципу розумності, встановленому статтею 133 ЦПК України На підставі викладеного, просить відмовити в задоволенні позовних вимог за цивільним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 18.02.2026 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про зупинення провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справ, позивач просив розглянути справу за відсутності його представника, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичніобставини та відповідні правовідносини. З матеріалів справи судом встановлено, що 17.10.2022 [PERSON] було подано Анкету-заяву на кредит № 7460977, в якій відповідач вказав свої особисті дані та погодив умови кредитування. В Анкеті-заяві також детально відображено процедуру оформлення та розгляду вказаної анкети-заяви. 18.10.2022 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 7460977, за умовами якого кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим Договором, на строк, визначений п.1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п.1.2. Договору, а Позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п. 1.4 Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки, що визначені договором (п. 1.1 Договору). Сума (загальний розмір) кредиту становить 4000,00 грн. Кредит надається загальним строком на 105 днів з 18.10.2022 (дата надання кредиту). Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 02.11.2022. Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 31.01.2023 (дата остаточного погашення заборгованості). Комісія за надання кредиту становить 760,00 грн (п. 1.5.1 Договору). За замістом п.п. 1.5.2-1.5.3 Договору, проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду нараховуються за ставкою 2,00%, протягом поточного періоду - за ставкою 3,00%. Відповідно до п. 2.1 Договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти № [NUMBER] . Згідно з п. 2.3.1. договору позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування та/або поновлювати пільговий період та збільшувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені цим пунктом та розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування: 3 дні (максимальний розмір комісії 3%); 7 днів - 6%; 15 днів - 10%. Згідно із пунктом 3.3.2. Договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим договором у порядку, строки та терміни передбачені п.п. 1.1.-1.5 та п. 2.4. цього договору. Відповідно до п. 6.1 Договору, цей кредитний договір укладався в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан» та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. За змістом п. 6.2. Договору підписання даного договору відбувається шляхом застосування електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього договору. За змістом п. 6.3. Договору, позичальник, приймаючи пропозицію ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору, також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. Правилами, паспортом споживчого кредиту та графіком платежів) договору в цілому. Укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки, тобто прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.4-6.5.Договору). Згідно із довідкою ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію, підписаною генеральним директором ТОВ «Мілоан» Вініченко О.В., відповідач [PERSON] ідентифікований ТОВ «Мілоан». Акцепт (договір) підписаний позичальником із застосування електронного підпису одноразовим ідентифікатором «L32913». Одноразовий ідентифікатор було відправлено 18.10.2022 о 05:38 год на номер телефону [NUMBER] . Додатком № 1 до договору є графік платежів, згідно з яким визначена сума кредиту (4000,00 грн), проценти за користування кредитом (12000,00 грн), комісія за надання кредиту (760,00 грн). Факт перерахування коштів кредитодавцем ТОВ «Мілоан» на картковий рахунок [PERSON] підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 85029395 від 18.10.2022 на суму 4000,00 грн (призначення платежу - кошти згідно договору 7460977, отримувач - [PERSON] , карта отримувача [NUMBER]). Відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення, виконаного ТОВ «Мілоан», 18.10.2022 відповідачу було надано кредит у розмірі 4000,00 грн. В період 18.10.2022 по 15.02.2023 включно відповідачу нараховувалися відсотки як на пільгових, так і на стандартних умовах. Враховуючи те, що [PERSON] 02.11.2022 не повернув кредит та не сплатив відсотки за користування кредитом, почався поточний період кредитування (процентна ставка 3,00%). 07.12.2022 відповідачем було вчинено дії, направлені на пролонгацію договору на пільгових умовах: сплачено комісію за пролонгацію в сумі 100,00 грн, тіло кредиту в сумі 167,00 грн та процентів по кредиту в сумі 257,00 грн, внаслідок чого відбулася пролонгація пільгового строку кредитування на 15 днів, відсотки за користування кредитом до 22.12.2022 включно нараховувалися згідно п. 1.5.2 Договору. Після цього відсотки нараховувалися за процентною ставкою 3,00% до 15.02.2023 включно. 27.04.2023 ТОВ «Мілоан» уклало з ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» договір відступлення прав вимоги №95-МЛ, за яким ТОВ «Мілоан» відступило позивачу право вимоги, зокрема, за кредитним договором № 7460977 від 18.10.2022 до боржника [PERSON] 27.04.2023 сторони договору про відступлення прав вимоги підписали Акт приймання-передачі реєстру боржників. Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимог №95-МЛ від 27.04.2023 заборгованість [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за кредитним договором № 7460977 від 18.10.2022 складає 17210,35 грн, з яких 3833,00 грн - залишок по тілу кредиту, 12617,35 грн - залишок по відсотках, 760,00 грн - залишок по комісії. 04.11.2025 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було направлено на адресу відповідача досудову вимогу щодо погашення заборгованості в розмірі 17210,35 грн. Доказів повної або часткової оплати заборгованості первісному або новому кредитору [PERSON] не надано. Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до суду за захистом своїх прав. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін уформулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору. Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] 18.10.2022 укладено кредитний договір №7460977 в електронній формі. Кредитодавець ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав належним чином, надавши відповідачу кредит шляхом перерахування на картковий рахунок грошових коштів в розмірі 4000 грн. Однак, відповідач [PERSON] належним чином свої зобов`язання не виконав, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснив, внаслідок чого у відповідача перед позивачем склалася заборгованість у розмірі 17210,35 грн, з яких 4000,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 12617,35 грн - прострочена заборгованість за сумою відсотків, 760 грн - прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту. Крім того, суд зауважує, що відповідач фактично не заперечує факт отримання кредитних коштів. Відповідно до ч. 2 ст. 3, ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та диспозитивності. За приписами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 2 ст. 12, ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У ч. 2 ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Суд зазначає, що відповідач, заперечуючи проти розміру заборгованості, не скористався правом подати власний розрахунок заборгованості. З огляду на викладене, суд вважає необґрунтованими твердження представника відповідача про необгрунтованість розміру заборгованості, заявленої до стягнення. Доказів того, що відповідач не був ознайомлений з умовами договору перед його укладенням, або уклав його внаслідок помилки, обману, насильства, тяжких обставин, [PERSON] не надано, обстаивн, які б про це свідчили, не наведено. З огляду на викладене та положення ст.ст.526, 629 ЦК України, твердження відповідача про кабальний характер окремих умов договору не впливають на його обов`язок повернути заборгованість, яка нарахована вдіповідно до умов договору. Доводи відповідача щодо неповідомлення боржника про відступлення права грошової вимоги не є підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки в силу ч. 2 ст. 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. З огляду на викладене, неотримання боржником повідомлення про зміну кредитора не звільняє боржника від сплати заборгованості. Доказів сплати суми кредиту та відсотків за кредитним договором №7460977 від 18.10.2022 (в тому числі і на адресу первісного кредитора) або ж власного розрахунку заборгованості відповідачем не надано. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (нового кредитора) про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №7460977 від 18.10.2022 у розмірі 17210,35 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Таким чином, вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат, понесених позивачем у зв`язку з розглядом справи, суд зазначає наступне. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частинами 1 та 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). В обґрунтування розміру понесених позивачем ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» витрат на правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн до матеріалів справи надано наступні документи: копія договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107, укладеного між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та адвокатським об`єднанням «Апологет»; копію Акту № Д/7105 наданих полслуг від 12.11.2025, відповідно до якого виконавцем АО «Апологет» надано клієнту, а клієнтом ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийнято послуги згідно договору про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 на суму 8000,00 грн; детальний опис наданих послуг до акту № Д/7105 від 12.11.2025 за договором про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025, відповідно до якого надано наступні послуги: усна консультація клієнта щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором (30 хв.); ознайомлення з матеріалами кредитної справи (2 год.); погодження правової позиції клієнта у справі (30 хв.); складення позовної заяви з урахуванням правової позиції клієнта (3 год. 30 хв.); подання заяви досуду від імені клієнта, усього витрачено часу - 6 год. 30 хв.. При розгляді справи «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04) ЄСПЛ зазначив, що при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим. У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 сформовано правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved