Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

У листопаді 2025 року [PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Мініх І.М., звернулася в суд з позовом до [PERSON] і просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] право власності на 1/2 частки квартири, яка знаходиться по [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову посилаються на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка на випадок своєї смерті склала заповіт, в якому все майно, що буде належати їй на час смерті заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якого увійшла житлова квартира по [ADDRESS] . Нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що неможливо встановити факт родинних відносин, через розбіжності у написанні прізвища матері в актовому записі про народження позивачки та свідоцтві про смерть спадкодавиці, а також розбіжностей в предметі договору купівлі-продажу квартири від 20 травня 1995 року, згідно якого [PERSON] набула у власність квартиру [ADDRESS] , яка складається з 23/100 ідеальної частки з реєстрацією в БТІ права власності на квартиру в цілому, що є перешкодою для оформлення спадкових прав до майна [PERSON] . Представник позивачки [PERSON] - адвокат Мініх І.М. подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивачки, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, своїм правом на подання відзиву не скористався. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України). Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України). Судом встановлено, що в с. Голубине Мукачівського району Закарпатської області [INFO] померла [PERSON] . 21 січня 2014 року [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Хмельницької області Лавутою Т.О., яким квартиру [ADDRESS] , яка належить їй на праві власності заповіла в рівних частках [PERSON] , 1955 року народження та [PERSON] , 1956 року народження. 26 червня 2025 року за заявою [PERSON] . Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 365/2025 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житлову квартиру [ADDRESS] , що належала останній згідно договору купівлі продажу квартири посвідченого [PERSON] , державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області 20 травня 1992 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1731. 14 листопада 2025 року державний нотаріус Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотна Т.В. відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, через розбіжності у написанні прізвища матері в актовому записі про народження позивачки, як « [PERSON] » із прізвищем матері, вказаним в свідоцтві про її смерть, як « [PERSON] », а також розбіжностей в предметі договору купівлі-продажу квартири від 20 травня 1995 року, згідно якого [PERSON] набула у власність квартиру [ADDRESS] , яка складається з 23/100 ідеальної частки з реєстрацією в БТІ права власності на квартиру в цілому. Разом з тим, як убачається зі змісту заповіту, посвідчений приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Хмельницької області Лавутою Т.О., [PERSON] заповіла квартиру [ADDRESS] в рівних частках [PERSON] , 1955 року народження та [PERSON] , 1956 року народження, без зазначення їх родинних відносин. Згідно договору купівлі-продажу квартири посвідченого Шовтенко Н.П., державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області 20 травня 1992 року, зареєстрованого у реєстрі за № 1731, [PERSON] придбала займану нею квартиру, загальною площею 40,4 кв.м, в тому числі житловою площею 26,2 кв.м. по [ADDRESS] , що становить 23/1000 частки. Згідно довідки, виданої комунальним підприємством Бюро технічної інвентаризації Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області 07 листопада 2025 року за № 3929, за [PERSON] зареєстрована ціла квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зазначені обставини підтверджуються: паспортними даними позивачки; свідоцтвом про смерть [PERSON] , серія [NUMBER] від 17 січня 2025 року; заповітом, посвідченем приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Хмельницької області Лавутою Т.О. від 21 січня 2014 року;договором купівлі продажу квартири посвідченого Шовтенко Н.П., державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області 20 травня 1992 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1731; технічним паспортом на квартиру [ADDRESS] ; матеріалами спадкової справи №365/2025 від 26 червня 2025 року до майна померлої [INFO] [PERSON] . Таким чином [PERSON] є спадкоємицею [PERSON] за заповітом в рівних частках з відповідачем [PERSON] , яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON] , а тому їй належить право на 1/2 частку спадкового майна. Відповідно до роз`яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що житлова квартира [ADDRESS] належала [PERSON] , а тому необхідно визнати за [PERSON] у порядку спадкування за заповітом право власності на 1/2 частину вказаної квартири, а тому позов підлягає задоволенню. Вимог про стягнення судових витрат позивач не заявляв.

Outcome: approved