Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

АТ "А-Банк"звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 14.02.2025 [PERSON] приєднався до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку. 14.02.2025 [PERSON] підписано заяву про встановлення кредитного ліміту (або заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком), на підставі якої відповідачу відкрито поточний рахунок, встановлено на нього відповідний кредитний ліміт та видано платіжну картку, як засіб доступу до рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідно до п. 2.1.1.1.3 умов та правил, клієнт погоджується, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява-анкета про приєднання до умов та правил надання банківських послуг разом з умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. АТ "А-Банк"свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим станом на 28.10.2025 має заборгованість - 33164,61 грн, яка складається із: 25726,27 грн - заборгованості за кредитом, 6988,34 грн - заборгованості за відсотками, 450,00 грн - пеня, 0,00 грн - штраф. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 14.02.2025 у розмірі 33164,61 грн, станом на 28.10.2025, яка складається з наступного: 25726,27 грн - заборгованості за кредитом, 6988,34 грн - заборгованості за відсотками, 450,00 грн - пеня, 0,00 грн - штраф, а також судові витрати. Розгляд справи просить провести у відсутності представника позивача. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 03.11.2025 цивільну справу передано за підсудністю до Тиврівського районного суду Вінницької області. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 11.12.2025 позовну заяву залишено без руху. 22.12.2025 представником позивача [PERSON] подано до суду заяву про усунення недоліків. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 22.12.2025 справу прийнято до свого провадження суддею Іванцем В.Д. та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім цього, відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Зазначену ухвалу відповідач отримала особисто 30.12.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (Ф.119). 26.01.2026 представником відповідача Ткаченко Т.В. подано до суду відзив на позовну заяву, у якому остання зазначає, що 19.01.2025 Північним МЦ з надання БВПД на її ім`я видано доручення на представництво інтересів відповідача у справі [PERSON] при розгляді справи судом. У наступний день від видачі доручення через електронний кабінет у підсистемі "Електронний суд" вона подала суду заяву про вступ у справу з метою доступу до її матеріалів в електронному вигляді, який їй було надано 25 січня. Протягом встановленого судом в ухвалі про відкриття провадження у справі 15-денного строку від обізнаності із матеріалами справи, у тому числі ухвалою суду та зі змістом позовних вимог надає відзив на позовну заяву та зазначає про таке. Відповідач є дружиною діючого військовослужбовця, призваного за мобілізацією. У зв`язку з цим має право на пільги, передбачені п. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей" в частині звільнення від штрафних санкцій, пені за невиконання зобов`язань, а також процентів за користування кредитом. 25.06.2016 між [PERSON] та [PERSON] Тиврівським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Хмільницькому районі Вінницької області зареєстровано шлюб. Дружині після реєстрації шлюбу надано прізвище [PERSON] . Згідно з довідкою про військову службу та запису у військовому квитку солдат [PERSON] 16.03.2023 був призваний у Збройні Сили України і перебуває на військовій службі з 17.03.2023 у військовій частині [NUMBER] . Таким чином відповідач, як дружина військовослужбовця, звільнена від сплати штрафних санкцій та процентів за кредитним договором на весь період мобілізації чоловіка. За таких обставин позовні вимоги можливі до задоволення частково - у сумі загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 25726,27 грн. Відповідь на відзив до суду не надходила. Оскільки Тиврівським районним судом Вінницької області не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. У зв`язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Судом установлено, що 14.02.2025 [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в "А-БАНК" (а.с.8) та заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком (а.с.9). Цього ж дня [PERSON] ознайомилась та підписала паспорт споживчого кредиту за програмою "Кредитна картка "АТБ" (а.с.12). Відповідачу [PERSON] банком відкрито рахунок № [NUMBER] та видано наступнікредитні картки: № [NUMBER] , строком дії до грудня місяця 2031 року; № [NUMBER] , строком дії до грудня місяця 2031 року, що стверджується довідкою за картами (а.с.15). Відповідно до умов договору № б/н від 14.02.2025 відповідачу [PERSON] встановлено кредитний ліміт: 14.02.2025 у розмірі 15000,00 грн; 14.02.2025 збільшено до 25800,00 грн, що стверджується довідкою за лімітами (а.с.14). Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат (п. 2.1.1.5.5. договору) (а.с.17-20). АТ "А-Банк"свої зобов`язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит. Відповідач [PERSON] не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов договору, в зв`язку з чим станом на 28.10.2025 має заборгованість у розмірі 33164,61 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом - 25726,27 грн, заборгованості за відсотками - 6988,34 грн, заборгованість за пенею - 450,00 грн, штраф - 0,00 грн, що стверджується розрахунком заборгованості за договором б/н від 14.02.2025 (а.с.7). До цього часу вказане зобов`язання не виконано. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальними принципами цивільного судочинства змагальності та диспозитивності (статті 12, 13 ЦПК України) сторони є рівними у своїх правах щодо подання доказів та вільними у виборі способів доказування. Подані позивачем докази підтверджують, що [PERSON] уклала договір № б/н від 14.02.2025,користувалась кредитними коштами й допустила прострочення виконання грошового зобов`язання. Крім того, з виписки по картці клієнта банку вбачається, що [PERSON] здійснювала погашення кредитної заборгованості (а.с.13), що свідчить про визнання нею боргу за кредитним договором і обов`язків, які виникли з цього договору. Щодо вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 450,00 грн суд зазначає таке. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України відповідно до якого в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тому в цій частині позов задоволенню не підлягає. Щодо позиції відповідача, що на неї, як на дружину військовослужбовця, поширюються норми ч. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" суд зазначає таке. Відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Отже, військовослужбовцям, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) викладено правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники. Посилаючись на положення Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідач надала суду: військовий квиток серії [NUMBER] (а.с.62-63) та посвідчення учасника бойових дій серії [NUMBER] від 25.12.2023 (а.с.63зворот) свого чоловіка [PERSON] , довідку (форма 5) видану військовою частиною [NUMBER] від 04.08.2023 № 3210 (а.с.64) відповідно до якої солдат [PERSON] перебуває на військовій службі з 17.03.2023 по теперішній час у військовій частині [NUMBER] , свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 08.07.2016 виконавчим комітетом Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області. відповідно до якого 25.06.2016 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . Отже, суд дійшов висновку, що на відповідача, як на дружину військовослужбовця, як на час укладення кредитного договору, так і на час вирішення спору, поширюються пільги передбачені п. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", а саме не повинні нараховуватися штрафні санкції, пеня та проценти за користування кредитом на весь час призову її чоловіка. При цьому відсутність звернення відповідача до кредитора, не спростовує того факту, що на [PERSON] розповсюджується дія Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". При цьому, за наявності позову про стягнення боргу за кредитним договором суди повинні самостійно здійснювати перерахунок кредитної заборгованості з огляду на поширення на позичальника пільг, передбачених пунктом 15 статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (зменшити визначений банком обсяг заборгованості за тілом кредиту на суми зарахованих платежів на погашення штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом). Аналогічний висновок щодо застосування відповідних норм права висловлено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 18.01.2023 по справі № 642/548/21. За час користування кредитним лімітом АТ "А-Банк" в односторонньому порядку проводило списання грошових коштів з картки [PERSON] (всього списано 7656,57 грн, з яких: штраф за прострочення за кредитом у загальному розмірі 500,00 грн; списання відсотків за використання кредитного ліміту у загальному розмірі 7156,57 грн). Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку зменшити визначений банком обсяг заборгованості за тілом кредиту на суми зарахованих платежів на погашення штрафних санкцій та процентів за користування кредитом, тобто заборгованість відповідача за тілом кредиту становить 18069,70 грн (25726,27-7656,57). Крім того, оскільки відсотки за користування кредитом в загальній сумі 6988,34 грн були нараховані відповідачу за період з 14.02.2025 по 28.10.2025, тобто в той період, коли чоловік відповідача проходив військову службу, тому з урахуванням вищенаведеного, відсутні підстави для задоволення позову в частині стягнення з [PERSON] відсотків за користування кредитом за кредитним договором. Отже, встановивши всі фактичні обставини справи, дослідивши кожний доказ з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, та сукупність доказів з точки зору їх достатності, надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 1319,84 грн (18069,7*2422,40/33164,61).

Outcome: approved