Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] у грудні 2025 року звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивував тим, що 08.05.2024 року між ним, позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, про що було складено актовий запис №176. Після шлюбу дружина змінила дівоче прізвище на « [PERSON] ». Від шлюбу у сторін є син [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що з січня 2025 року він з відповідачем факто чино розлучились та припинили сумісне проживання. З того часу, відповідач змінила місце свого мешкання та проживає окремо в м.Івано-Франківськ. Так як сторони перебувають у гарних відносинах, в тому числі в інтересах дитини, за спільною домовленістю син проживає з матір`ю. Спільне життя у позивача та відповідача не складається вже на протязі тривалого часу, так як втрачено почуття любові, у сторін наявні різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Шлюб між позивачем та відповідачем носить формальний характер, а тому збереження його суперечить спільним інтересам та інтересам дитини. Сторони не ведуть спільне господарство та у них відсутні соціально-побутові відносини. Спори щодо поділу спільного майна, на час звернення до суду відсутні. За наведених обставин просить шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з`явився, однак в прохальній частині позовної заяви просив справу розглядати без його участі. Позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач подала до суду заяву, за змістом якої позовні вимоги визнала та не заперечила щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 08 травня 2024 року, сторони зареєстрували шлюб 08 травня 2024 року у Первомайському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про що складено відповідний актовий запис №176. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Позивач підтвердив поданою заявою, що стосунки, які існують між сторонами виключають можливість збереження сім`ї, сторони миритись не бажають, шлюб їх існує формально, а тому зберігати його не доцільно. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до частини п`ятої статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved