Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

08.09.2025 року представник позивача - директор товариства Хлопкова М.С. звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] та просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №703070523 від 21.12.2023 року у розмірі 54 649,92 грн., судові витрати пов`язані з розглядом справи, а саме судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 21.12.2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено Кредитний договір №703070523 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, а саме відповідач добровільно за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт Товариства, зазначив свої персональні дані, в тому числі і банківську карту, на яку в подальшому отримав грошові кошти у сумі 11 600,00 грн., пройшов декілька етапів підтвердження наміру вступити в договірні відносини з Товариством та уклав кредитний договір без зовнішнього впливу та примусу. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 11 600,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом. 28.11.2018 року між Первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, в подальшому укладалися додаткові угоди, відповідно до умов яких до останнього перейшло право грошової вимоги до Відповідача за вищевказаним Кредитним договором, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги. 31.07.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу №31/0724-01, відповідно до умов якого кредитор набув право грошової вимоги до Відповідача за вищевказаним договором, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги №1 від 31.07.2024 року. В подальшому, 04.06.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу №04/06/25-Ю. Відповідно до Реєстру боржників №б/н від 04.06.2025 до Договору факторингу до Позивача перейшло право грошової вимоги до Відповідача в сумі 54 649,92 грн., з яких 11 600,00 грн. - сума заборгованості за кредитом, 43 049,92 грн. - сума заборгованості за несплаченим відсотками. Відповідач [PERSON] не виконав свого обов`язку та не повернув наданий йому кредит у строки, передбачені кредитним договором, тому представник позивача звернувся до суду з цім позовом. Справа надійшла за підсудністю до Болградського районного суду Одеської області 25.09.2025 року. Ухвалою судді від 30.09.2025 року відкрито провадження по справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі. 27.10.2025 року представник відповідача - [PERSON]., який підтвердив свої повноваження нотаріально посвідченою довіреністю від 09.06.2025 року строком дії до 09.06.2028 року за реєстровим номером 749, надав відзив, в якому просив відмовити в задоволені позову в повному обсязі. Щодо вимог на підставі Договору факторингу №28/1118-01 укладеного 28.11.2018 року між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», представник відповідача зазначає наступне. Первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 28.11.2018 року відступлено право вимоги за зобов`язанням, якого на момент відступлення права вимоги не існувало, адже кредитний договір з відповідачем укладено 21.12.2023 року. Таким чином, у ТОВ «Таліон Плюс» 28.11.2018 року не виникло право вимоги щодо кредитного договору №703070523 укладеного між [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Отже, 28.11.2024 року, ТОВ «Таліон плюс» не могло відчужити право неналежної йому вимоги ТОВ «ФК «Онлайн фінанс». Відповідно до цього і позивач не міг набути права вимоги за кредитним договором №703070523. Представник звертає увагу суду, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір, є первинні документи, оформленні відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Наданий розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Доведеність наявної суми заборгованості за кредитним договором є обов`язком позивача, який він не виконав, оскільки не довів належними доказами її розмір та наявність всіх передбачених договором документів, які б підтверджували доведеність позовних вимог. Згідно наданих позивачем відомостей випливає, що загалом поза межами строку дії кредитного договору, було нараховано і відсотки за користування кредитними коштами. Також відповідно до правового висновку викладеного ВС-КЦС в Постанові від 23 травня 2022 року по справі №393/126/20, способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. 29.10.2025 року від представника позивача Хлопкової М.С. через систему «Електронний суд» подано відповідь на відзив, в якому спростовує доводи представника відповідача щодо переходу права вимоги, а саме ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» уклали договір факторингу №28/1118-01 строк дії якого закінчується 28.11.2019 року. Проте, у подальшому ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» уклали ряд додаткових угод: №19 від 28.11.2019, №26 від 31.12.2020, №27 від 31.12.2021, №31 від 31.12.2022, №32 від 31.12.2023 - якими продовжено строк дії договору до 31.12.2024 року. Дані додаткові угоди містять підписи та печатки сторін ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс». Таким чином, Договір факторингу №28/1118-01 є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме з 28.11.2018 по 31.12.2024 року. Враховуючи вищезазначене, представник зазначає, що відповідно до умов факторингу, передача права вимоги здійснюється не за самим договором, а за реєстрами, які є додатками до нього. Право вимоги за кредитним договором №703070523 від 21.12.2023 року перейшло до ТОВ «Таліон плюс» 20.02.2024 року згідно реєстру прав вимоги №272, тобто вже після укладення кредитного договору між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем. Надалі, ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу №31/0724-01 від 31.07.2024 року строком дії до 31.12.2024 року. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №1 до договору факторингу №31/0724-01 від 31.07.2024 року від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» перейшло право вимоги до відповідача. 04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та позивач уклали договір факторингу №04/06/25-Ю відповідно до умов якого позивачу відступлено право вимоги до відповідача за кредитним договором №703070523 від 21.12.2023 року. Представник стверджує, що новий кредитор не зобов`язаний направляти письмове повідомлення боржнику про зміну сторони кредитодавця, якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту. Щодо укладення кредитного договору, то невід`ємною частиною цього договору є «Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Комфорт» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті Кредитодавця: www.moneyveo.ua. Електронний договір укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього закону, є оригіналом такого документу. Відповідач був ознайомлений з умовами договору, шляхом заповнення Заявки отримав персональний одноразовий пароль-ідентифікатор який ввів у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства 21.12.2023 7:40:26, отже договір є укладеним з цього моменту. Нарахування відсотків за користування кредитом відображені в наданих розрахунках ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» відбувались згідно з погодженими умовами Кредитного договору №703070523 від 21.12.2023 року. Умови кредитного договору відповідають вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема при укладенні договору Відповідачу надано у повному обсязі всю необхідну інформацію щодо умов кредитування, розміру, загальної вартості кредиту, його вартістну величину. Підписавши кредитний договір, позичальник надав свою згоду на сплату усіх зазначених у них платежів. ТОВ «Манівевео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» не є банківськими установами, а тому в межах виконання умов викладених у договорі здійснюють розрахунки заборгованості, де чітко відображається нарахування відсотків, погашення заборгованості, залишок суми боргу. Представник позивача подала клопотання разом із позовною заявою про витребування доказів у АТ КБ «Приват Банк» певної інформації. Отже, розрахунки заборгованості, надані попередніми кредиторами й позивачем в сукупності з платіжними дорученнями про перерахування коштів є беззаперечними доказу факту заборгованості. 01.12.2025 року ухвалою суду клопотання представника позивача Хлопкової М.С. про витребування доказів задоволено та витребувано від АТ КБ «ПриватБанк» певну інформацію. 09.01.2026 року надійшла відповідь. 03.12.2025 року представник відповідача [PERSON]. було надано заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості, у якому вважає, що викладенні у відповіді на відзив міркування жодним чином не спростовують доводів викладених у відзиві, зважаючи на наступне. На момент укладення Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, так і укладення договору факторингу між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», грошові зобов`язання відповідача за договором кредитної лінії №703070523 від 21.12.2023 року ще не існували, оскільки виникли після повторної переуступки боргу, а відтак і не могли відступатися права кредитора за цим договором. Окрім того, на час укладення договору відступлення права вимоги «28/1118-01 від 28.111.2018 року як і в додаткових угодах до вказаного договору, сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину, предмет не індивідуалізовано належним чином. Наявні в матеріалах справи реєстри прав вимоги, де боржником зазначено [PERSON] , самі по собі не свідчать про набуття позивачем прав кредитора по відношенню до позичальника, а є додатком до договору та його невід`ємною частиною. Представник стверджує, що позивачем ТОВ «Юніт капітал» не доведено факту права вимоги до відповідача за кредитним договором на першому та другому етапах - від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс», а наступні переходи прав вимоги, які є похідними, не можуть підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього кредитора - ТОВ «Юніт капітал». 09.12.2025 року від представника відповідача Хлопкової М.С. через систему «Електронний суд» подано додаткові пояснення у справі, а саме що стосується віступлення права вимоги. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» уклали договір факторингу №28/1118-01 строк дії якого закінчується 28.11.2019 року. Проте, у подальшому ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» уклали ряд додаткових угод: №19 від 28.11.2019, №26 від 31.12.2020, №27 від 31.12.2021, №31 від 31.12.2022, №32 від 31.12.2023 - якими продовжено строк дії договору до 31.12.2024 року. Даний договір факторингу №28/1118-01 є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме з 28.11.2018 по 31.12.2024 року. Відповідно до п.1.2 Договору факторингу, визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги. Пунктом 4.1 договору факторингу встановлено, що право вимоги переходить від Клієнта до Фактора у день підписання Сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. 20.02.2024 року первинний кредитор та ТОВ «Таліон плюс» підписали реєстр прав вимоги №272 до Договору факторингу, відповідно до якого останній набув право вимоги до відповідача на загальну суму 24 230,08 грн. Даний факт свідчить про те, що відступлення права вимоги здійснювалося не щодо майбутніх чи умовних зобов`язань, а конкретного, дійсного та чинного на той момент зобов`язання відповідача перед первинним кредитором. ТОВ Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс», на виконання договору факторингу, підписали реєстр прав вимоги №1 від 31.07.2024 року до Договору факторингу, за яким від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у рєстрі прав вимоги. 04.06.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та позивач уклали договір факторингу №04/06/25-Ю відповідно до умов якого позивачу відступлено право вимоги до відповідача за кредитним договором №703070523 від 21.12.2023 року. Сторони підписали реєстр прав вимоги №б/н від 04.06.2025 до Договору факторингу, за яким від ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» до позивача відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному реєстрі прав вимоги. Реєстри прав вимоги оформлені належним чином. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача Хлопкова М.С. у позовній заяві клопотала про розгляд справи у відсутності сторони позивача, і у випадку неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача [PERSON]. подав заяву від 16.02.2026 року про розгляд справи за відсутності сторони відповідача. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Щодо укладення договору кредитної лінії №703070523 від 21.12.2023 року. Судом встановлено, що 21 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» в особі директора Сінченка С.А. з однієї сторони та [PERSON] з іншої, був укладений Договір кредитної лінії №703070523, за умовами якого відповідач отримав ліміт кредитної лінії 11 600,00 грн. строком до 1857 днів (дисконтний період 30 днів, з можливістю повернення), кінцева дата повернення кредиту - 20.01.2029 року. Відповідно до п.2.1. договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 11 600,00 на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». Невід`ємною частиною цього Договору є «Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Кредитодавця: www.moneyveo.ua (п.14.1. Договору). Рекомендована дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування - 20.01.2024, а саме протягом 30 днів від дати отримання першого траншу позичальником. Кінцева дата повернення кредиту 20.01.2029 року. Проте судом встановлено, що відповідачем заборгованості за вищевказаним кредитним договором в частині основного боргу та за нарахованими відсотками як позивачу, так і первісним кредиторам, матеріали справи не містять. Тому відповідно до п. 9.1.1.7. договору кредитодавець має право достроково припинити дію договору за умови затримання позичальником сплати процентів за користування кредитом щонайменше на один місяць. Згідно з п. 5.1 договору кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця, на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки 5363-54ХХ-ХХХХ-7833, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання чергового траншу за Договором. У п. 8.1. Договору зазначено, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом. Інших витрат позичальника, крім процентів за належне користування кредитом, договором не передбачено. Процентні ставки є фіксованими і не підлягають зміні кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для позичальника (п. 8.2.). За умовами п. 8.3.1. договору за період від дати видачі кредиту до 20.01.2024 (включно) проценти нараховуються за процентною ставкою 200,75 відсотків річних, що на день укладення договору становить 0,55 відсотків від суми кредиту за кожен день користування ним (дисконтна процентна ставка). У разі якщо позичальник вчинить описані в п. 3.2. договору дії щодо продовження дисконтного періоду (ініціює пролонгацію) один або декілька разів, за період з наступного дня після 20.01.2024 р. проценти нараховуються за ставкою 805,02 відсотків річних, що на день укладення договору становить 2,21 відсотків від суми кредиту за кожен день користування ним (індивідуальна процентна ставка) (п.8.3.2.). Зобов`язання по сплаті процентів за користування кредитом після закінчення дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 1087,70 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,98 відсотків в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним. У разі здійснення позичальником двох та більше пролонгацій кредитодавець може зменшити розмір індивідуальної процентної ставки у наступних періодах пролонгації. Про порядок надання додаткових знижок і про їх розмір Позичальник інформується в особистому кабінеті. Також в пункті 12.3. Договору сторонами погоджено, за порушення позичальником строків повернення кредиту та/або прострочення сплати процентів у строки, визначені Договором, Кредитодавець має право стягнути з Позичальника пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, але не більше ніж 15% від суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення Позичальником зобов`язань за даним Договором, не може перевищувати половину суми кредиту, одержаної Позичальником за даним Договором. Відповідачем були здійснені дії, які чітко свідчать про його свідомий вибір щодо укладення договору. Без відповідних дій з боку відповідача укладення договору було б неможливе. Посилання представника відповідача на Постанову ВС-КЦС від 23 травня 2022 року по справі №393/126/20, а саме про те, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення кредитного договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту в даній справі є хибним. Оскільки, 21 грудня 2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено Договір кредитної лінії №703070523, згідно п.14 цього Договору кредитної лінії зазначається, що невід`ємною частиною цього Договору є «Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей Договір, Позичальник підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Кредитодавця: www.moneyveo.ua. Також до матеріалів справи додано паспорт споживчого кредиту, довідку щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога", Порядок укладення Фінансовою компанією договорів у вигляді електронного документа, що підписується сторонами при наданні споживчих послуг (із зазначенням всіх етапів укладення договору з прінт-скрінами екрану з особистого кабінету), Порядок дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" з метою акцепту оферти та укладення електронного договору та отримання фінансових послуг під торгівельною маркою «MONEYVEO», заявку на отримання грошових коштів в кредит від 21.12.2023, Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», довідка щодо ініціювання платіжної операції, виписку з особового рахунку, розрахунок заборгованості ТОВ «Таліон плюс», ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор ZMFG-8432, для підписання договору кредитної лінії №703070523, який був надісланий на номер моб.телефону [NUMBER] та відповідачем підписано договір електронним підписом позичальника шляхом використання цього ідентифікатора. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Таким чином, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Нормою ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст. 12 цього Закону передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з п.12 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. 21.12.2023 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» ініціювало переказ коштів згідно договору №703070523 від 21.12.2023 року на платіжну картку 5363-54ХХ-ХХХХ-7833, що в свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Переказ коштів також підтверджується відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» за вих.№20.1.0.0.0/7-251223/106102-БТ від 25.12.2025 року, наданої на запит суду, відповідно до якої на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] та з руху коштів (виписки) по цій банківській картці (рахунку) за період з 21.12.2023 року по 26.12.2023 року вбачається, що 21.12.2023 року на картковий рахунок відповідача надійшли грошові кошти в розмірі 11 600,00 грн., якими відповідач активно користувався. Згідно із детальним розрахунком заборгованості станом на 25.06.2025 року за договором кредитної лінії № 703070523 від 21 грудня 2023 року розмір заборгованості [PERSON] перед ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» становить 54 649,92 грн, що складається з основної заборгованості в сумі 11 600,00 грн. та суми заборгованості за процентами 43 049,92 грн. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. За змістом ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України). Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.4 ст. 16 ЗУ "Про споживче кредитування" та укладеного між сторонами договору, кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі. Щодо твердження представника відповідача, про те що позивачем наданий розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а відповідно обов`язок щодо доведення наявної суми заборгованості не виконано, а також про те, що відсотки щодо користування кредитом були нараховані поза межами строку його дії спростовано наступним чином. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» - це фінансова установа, а не банківська, яка не має права відкривати рахунки Позичальнику, а лише перераховує кредитні кошти на надані позичальником рахунок. Позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань відсотків, а нарахування відсотків за користування кредитом відображені в наданих розрахунках ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» відбувалися згідно з погодженими умовами кредитного договору №703070523 від 21.12.2023 року. Щодо стягнення за договорами факторингу. Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні і в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, інше не встановлено договором або законом. 28.11.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» в особі директора Андронікової О.О. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» в особі директора Патіюка В.В. укладено Договір факторингу №28/1118-01. Відповідно до п.2.1 зазначеного Договору факторингу, за цим договором клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п.4.1 зазначеного Договору факторингу право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимоги по формі, встановленій у відповідному додатку. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги. Згідно з п. 8.2 договору строк дії договору до 28.11.2019. Згідно з додатковою угодою №19 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 строк дії договору закінчується 31.12.2020. Згідно з додатковою угодою №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, який викладено у новій редакції, строк дії якого закінчується 31.12.2021. У подальшому 31.12.2021 року згідно з додатковою угодою №27 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31.12.2022. Згідно з додатковою угодою №31 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31.12.2023. Додатковою угодою №32 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 сторони домовились продовжити строк дії договору до 31.12.2024. Предметом договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, є відступлення прав вимоги до боржників, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги. До матеріалів справи додано реєстр прав вимоги №272 від 20.02.2024 року, боржником рахується [PERSON] , договір №703070523 від 21.12.2023 року на загальну суму заборгованості 24 230,08 грн., а також протокол узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимог згідно зазначеного реєстру та акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2024 року. Таким чином, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило дійсне право вимоги до ТОВ «Таліон плюс», оскільки із врахуванням договору факторингу та додаткових угод до нього, то його виконання здійснювалось протягом всього часу його дії. 31.07.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» в особі директора Патіюка В.В. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» в особі директора Тимошенка О.О. укладено Договір факторингу №31/0724-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а «ФК «Онлайн Фінанс» приймає належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Згідно з п.4.1 Договору факторингу, право вимоги переходить від клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Відповідно до витягу з реєстру прав вимог №1 від 31.07.2023 року, до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 54 649,92 грн. 04.06.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» в особі директора Тимошенка О.О. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал» в особі директора Хлопкової М.С. укладено Договір факторингу №04/06/25-Ю, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передає (відступає) ТОВ «Юніт капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Юніт капітал» приймає належні ТОВ «Онлайн Фінанс» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Згідно з п.1.2. Договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Акт прийому-передачу реєстру боржників було підписано у той самий день. Відповідно до витягу з Додатку №1 до Договору факторингу від 04.06.2025 року, до позивача ТОВ «Юніт капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 54 649,92 грн. Оскільки на підставі даних договорів відбулась заміна первісного кредитора на ТОВ «Юніт Капітал», тому останній вправі заявляти вимоги до відповідача про повернення кредитної заборгованості. Посилання представника відповідача на те, що первісним кредитором «Манівео швидка фінансова допомога» - 28.11.2018 року відступлено право вимоги за зобов`язанням, якого на момент відступлення права вимоги не існувало, а відповідно і у ТОВ «Таліон плюс» не виникло такого права щодо кредитного договору №703070523 та у подальшому не могло відчужити право неналежної йому вимоги ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», тоді як представник позивача надав додаткові угоди, а саме Додатковою угодою № 32 від 31.12.2023 року строк дії Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 продовжено до 31.12.2024 року, та відповідний реєстр прав вимоги № 272 укладений 20.02.2024 року, тобто після укладення Договору кредитної лінії №703070523 від 21.12.2023 року. Тому твердження представника відповідача спростовано належними та достатніми доказами наданими позивачем. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З досліджених судом доказів встановлено, що відповідач не вчасно та не в повному обсязі проводив платежі по погашенню кредиту, таким чином, неналежним чином виконує умови договору, у зв`язку з чим станом на день звернення із даним позовом до суду заборгованість за кредитним договором не погашена на становить 54 649,92 грн., з яких 11 600,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 43 049,92 грн. - заборгованість за процентами. З огляду вищенаведеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] не належним чином виконує умови зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч.3 ст.12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, в ході розгляду справи встановлено, що відповідач порушивши зобов`язання по умовах договору має заборгованість перед ТОВ «Юніт Капітал» за договором на загальну суму 54 649,92 грн., яка жодними належними та допустими доказами не спростована відповідачем, а тому підлягає стягненню в користь позивача, а також судові витрати сплачені позивачем при зверненні до суду з даним позовом в розмірі 2 422,40 грн. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як перевірено судом, згідно наданих стороною позивача договору про надання правової допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025 року; додаткової Угоди №25770742077 до Договору про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025 року; акту прийому-передачі наданих послуг, який є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025 року, відповідно до якого витрати на правничу допомогу склали 7000,00 грн. Таким чином зважаючи на задоволення позовних вимог, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи та документально підтверджених витрат, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн.

Outcome: approved