Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

13 січня 2026 року [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Микитчин П.С., звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неї, як на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, в твердій грошовій сумі по 5000,00 грн. щомісячно. В обгрунтування позову зазначено, що відповідач по справі доводиться їй батьком. На цей час вона досягла повноліття, продовжує навчання у ВСП "Івано-Франківський фаховий коледж Львівського національного університету природокористування" на платній формі. Через що немає можливості працювати, самостійно заробляти кошти, тому потребує матеріальної допомоги від батька. Загальна вартість навчання становить 93 000,00 грн., з яких ІІ курс - 31000,00 грн., ІІІ курс - 31000,00 грн., ІV курс - 31000,00 на рік. Позивачка проживає в гуртожитку, вартість проживання в якому становить 1200,00 грн. Усі витрати несе її матір. З врахуванням рівного обов`язку батьків по утриманню дітей, просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання в сумі по 5 000,00 грн. щомісячно. Відповідач [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Романків І.М., подав відзив на позовну заяву. В обгрунтування відзиву зазначив, що немає можливості надавати утримання повнолітній дочці, яка продовжує навчння, у заявленій нею сумі, оскільки не працює, будь-яких виплат не отримує, здійснює догляд за хворим батьком, який визнаний інвалідом ІІ групи загального захворювання, що підтверджується відповідними письмовими доказами. Позов визнає частково на суму 1500,00 грн. У випадку, якщо його матеріальне становище покращиться, буде надавати дочці утримання у більшому розмірі. Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 15 січня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження, з ініціативи суду розгляд справи вирішено проводити в судовому засіданні з викликом сторін. Сторони, представники сторін у судове засідання не прибули, від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про слухання справи за вдсутності сторони позивача. Відповідач та його представник про причини неявки суд не повідомили. Суд, дослідивши і перевіривши усі докази в їх сукупності, встановив такі обставини справи і відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 15 січня 2008 року Букачівською селищною радою Рогатинського району Івано-Франківської області, [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру букачівської територіальної громади, сформованим 02 грудня 2025 року. [PERSON] з 01 вересня 2025 року навчається на ІІ курсі денної контрактної форми навчання у ВСП "Івано-Франківський фаховий коледж Львівського національного університету природокористування" по спеціальності "Офісна справа" , що підтверджується копією довідки №376, виданої 23 вересня 2025 року навчальним закладом. За договором №72 від 25 серпня 2025 року про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною особою, укладеним між Відокремленим структурним підрозділом "Івано-Франківський фаховий коледж Львівського національного університету природокористування" в особі директора коледжу Пастерніцького А.І. і замовником [PERSON] , матір`ю здобувача освіти [PERSON] , загальна вартість освітньої послуги становить 93000,00 грн., по 31000,00 грн. за ІІ,ІІІ,ІV курси. Платіжними інструкціями АТ КБ "ПриватБанк" підтверджуються оплати за навчання і проживання у гуртожитку [PERSON] , які внесені [PERSON] . Відповідно до довідки №28 від 30 січня 2026 року, виданої ЦНАП Букачівської селищної ради, [PERSON] , [INFO] , після звільнення у жовтні 2016 року з ТОВ "Ольтар" по цей час не працює. Підстава видачі: трудова книжка серія [NUMBER] від 01 червня 2009 року, наказ №27-к від 07 жовтня 2016 року. Інформація про відсутність доходів у підповідача підтверджується листом ГУПФ України в Івано-Франківській області від 04 лютого 2026 року, відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 30 січня 2026 року, довідкою, виданою 07 червня 2024 року №443, Букачівською селищною радою Івано-Франківського району Івано-Франківської області. Відповідач [PERSON] є сином [PERSON] , який є особою з інвалідністю ІІ групи загального захворювання, перебуває на обліку в КНП "Прикарпатський клінічний онкологічний центр Івано-Франківської обласної ради, що документально підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 02 червня 1986 року Чернівською сільською радою народних депутатів Рогатинського району Івано-Франківської області, копією довідки до актамедико-соціальної експертної комісії, довідкою медичного закладу від 27 січня 2026 року. За ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Стягнення з батьків аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним з механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується з соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином при вирішенні питання про стягнення аліментів на повнолітню дочку (сина), які продовжують навчання, та визначення їх розміру має значення, зокрема, встановлення можливості надання батьками матеріальної допомоги, а також з`ясування потреби в отриманні такої допомоги. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною 5 статті 157 цього Кодексу. Отже, Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження, тощо. У постанові від 16 лютого 2022 року у справі №381/2423/20 (провадження №61-17937св21) Верховний Суд зазначив, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Судом встановлено, що у зв`язку з навчанням [PERSON] потребує матеріальної допомоги, яку мають надавати батьки. Відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, зобов`язаний утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. За змістом положень статей 12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження і доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача. За результатами досліджених у судовому засіданні доказів встановлено, що позивачка досягла повноліття, однак не досягла віку двадцяти трьох років, продовжує навчатися. Відповідач є батьком позивачки, особою працездатного віку, а тому зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки на період навчання. На підставі наведеного, з врахуванням вартості навчання, потреб на проживання за місцем навчання, а також спільного обов`язку батьків щодо утримання повнолітньої дочки на період навчання, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів у твердій грошовій сумі по 2500,00 грн. щомісячно на весь період навчання, але не довше ніж до досягнення позивачкою [PERSON] 23- річного віку. Визначена судом сума з врахуванням стрімкого зростання цін на продукти харчування, одяг, засоби гігієни, а також проїзд до навчального закладу, проживання за місцем розташування навчального закладу забезпечуватиме мінімальні потреби повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1 ст.191 СК України). Суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до частини 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно частини 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, позивачку звільнено від сплати судового збору при поданні позовної заяви, а тому на підставі ч.1,6 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 13311,20 грн.

Outcome: partial