Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

05 лютого 2025 року представник позивача Кудіна А.В. звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської областіз позовом, яким просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором № 100348975 в розмірі 13 085,40 грн., за кредитним договором № 2748867 в розмірі 13 419,09 грн., за кредитним договором №15765-01/2022 в розмірі 4250,00 грн., за кредитним договором № 242838 в розмірі 3544,20 грн., всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі - 34 298,69 грн., а також стягнути понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 13 січня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 100348975, згідно умов вказаного договору, товариство надало клієнту грошові кошти в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності зі сплатою процентів. 16 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №16072024, у відповідності до умов якого, ТОВ «Мілоан» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, в тому числі за кредитним договором № 100348975 в розмірі 13085 грн.40 коп. Також, 28 грудня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2748867, згідно умов вказаного договору, товариство надало клієнту грошові кошти в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності зі сплатою процентів. 19 липня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №19072023, у відповідності до умов якого, ТОВ «Лінеура Україна» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, в тому числі за кредитним договором № 2748867в розмірі 13419 грн.09 коп. Крім того, 17 січня 2022 року між ТОВ «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 15765-01/2022, згідно умов вказаного договору, товариство надало клієнту грошові кошти в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності зі сплатою процентів. 13 січня 2023 року між ТОВ «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №13012023, у відповідності до умов якого, ТОВ «Інвеструм» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, в тому числі за кредитним договором № 15765-01/2022 в розмірі 4250 грн.00 коп. 25 січня 2022 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 242838. За яким ТОВ «Селфі Кредит» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у розмірі 1800 гривень, а [PERSON] зобов`язався протягом визначеного терміну повернути суму кредиту та сплатити відсотки за його користуванням. ТОВ «Селфі Кредит» виконало своє зобов`язання за договором та надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 1800 гривень. Відповідач неналежним чином виконував грошове зобов`язання, тому у нього виникла заборгованість за кредитним договором №242838 від 25 січня 2022 року у загальному розмірі 3544,20 гривень. В подальшому, на підставі договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. У зв`язку з цим та через неналежне виконанням відповідачем кредитних зобов`язань в позасудовому порядку, ТОВ «ФК «ЄАПБ» змушений звернутися до суду із вказаним позовом з метою захисту власних майнових прав. Ухвалою суду від 14 лютого 2025 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом та повідомленням. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій. Ухвалою суду від 09 липня 2025 року витребувано докази. Ухвалою суду від 10 вересня 2025 року клопотання позивача задоволено та витребувано докази. Відповідач своїм процесуальним правом подати відзив на позов, клопотання чи заяви у справі, не скористався. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Натомість представник позивача направив до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутність, позов підтримав та просив задовольнити. Належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи відповідач своїх представників до суду не направив, про причини неявки не повідомив, заяв чи клопотань на адресу суду не направили. За змістом ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за №761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно вимог ст.223, 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи не заперечує і позивач. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи і наявні в ній докази, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши її у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року за № 2 передбачено, що відповідно ст.55, 124 Конституції України та ч.1 ст.4, ч.1 ст.5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст.12, 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Доказами, відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Судом встановлено, що13 січня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 100348975 (а.с. 8-13). Згідно п. 1.2, 1.3 вказаного договору, товариство надало позивачу грошові кошти в розмірі 6000,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності зі сплатою процентів у розмірі 3,00 % строком на 15 днів. 16 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 16072024, у відповідності до умов якого, ТОВ «Мілоан» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, в тому числі за Договір про споживчий кредит № 100348975 (а.с. 14-15) Наведене також підтверджується Витягом з Реєстру боржників до договору факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року та Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року (а.с.16-17). 28 грудня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено Договір №2748867 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Кредитний договір підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором (а.с. 25-33). Згідно п.п. 1.2.-1.4 вказаного договору, товариство надало позивачу фінансовий кредит в розмірі 3000,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності зі сплатою процентів строком на 360 днів, стандартна процентна ставка 1,99 %. 19 липня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 19072023, відповідно умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передав позивачу права вимоги до боржників вказаних в Реєстрі боржників, в тому числі до відповідача закредитним договором Договір №2748867 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а.с. 35-37). Наведене також підтверджується Витягом з Реєстру боржників до договору факторингу №19072023 від 19 липня 2023 року та Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу №19072023 від 19 липня 2023 року (а.с. 38-39). 17 січня 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] був укладений Договір про надання фінансового кредиту №15765-01/2022, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» надало [PERSON] позику в розмірі 2000,00 грн. строком на 30 днів, тобто до 15 лютого 2022 року зі сплатою процентів за користування позикою у розмірі 0,50 % на день (а.с. 48-51). 13 січня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм»та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №13012023, відповідно умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, в тому числі за Договором про надання фінансового кредиту №15765-01/2022 (а.с. 52-54). Наведене також підтверджується Витягом з Реєстру боржників до договору факторингу №13012023 від 13 січня 2023 року, Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №13012023 від 13 січня 2023 року (а.с. 55-56). 25 січня 2022 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] був укладений Договір №242838 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» надало [PERSON] позику в розмірі 1800,00 грн. строком на 26 днів, зі сплатою процентів за користування позикою у розмірі 1,90 % на день (а.с. 62-66, 68-69). 29 лютого 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит»та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №29022024, відповідно умов якого, ТОВ «Селфі Кредит» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, в тому числі за Договір №242838 про надання споживчого кредиту (а.с. 70-72). Наведене також підтверджується Витягом з Реєстру боржників до договору факторингу №29022024 від 29 лютого 2024 року, Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №29022024 від 29 лютого 2024 року (а.с. 73-74). Всупереч умов кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки первісного кредитора. Відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом ч. 3, 4, 6 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилан-ня комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електрон-ній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електрон-ними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомо-гою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбаче-ний договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). На підтвердження законності своїх позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надало суду : копію Договору про споживчий кредит № 100348975 від 13 січня 2022 року, та копію Договору факторингу №16072024 від 16 липня 2024 року; копію Договору № 2748867 про надання коштів на утримання споживчого кредиту від 28 грудня 2021 року, копію Договору факторингу № 19072023 від 19 липня 2023 року; копію Договору про надання фінансового кредиту № 15765-01/2022 від 17 січня 2022 року, копію Договору факторингу № 13012023; копію Договору №242838 про надання споживчого кредиту від 25 січня 2022 року, копію Договору факторингу № 29022024 від 29 лютого 2024 року та інформацію по картковому рахунку [PERSON] . В свою чергу відповідач не надав до суду доказів на підтвердження виконання ним своїх зобов`язань за договором позики в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичаль-ника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як вбачається зі змісту кредитного договору № 100348975, кредит надано строком на 15 днів (пункт 1,2-1,3 Договору) (а.с. 8). Базова процентна ставка базова/день 3,00 %. Отже, розмір відсотків, що були передбачені умовами договору та погоджені сторонами становить 2700 грн. 00 коп. (6000*3%/100*15днів). Зі змісту кредитного договору № 2748867, кредит надано строком на 360 днів (а.с. 25). Базова процентна ставка базова/день 1,99 % (п. п. 1.2-1.4 договору). Згідно розрахунку заборгованості у відповідача виникла заборгованість за договором Договір №2748867 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в розмірі 13419,09 грн., з яких :3000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10419,09 грн. - сума заборгованості за відсотками, тому з огляду на положення ст. ст. 2, 13 ЦПК України, саме в межах заявленої позивачем суми, з [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути 13419,09 грн. (а.с. 40-42). Зі змісту кредитного договору № 15765-01/2022, кредит надано строком на 30 днів, тобто до 15 лютого 2022 року (а.с. 48-51). Базова процентна ставка базова/день 0,50 %. Отже, розмір відсотків, що були передбачені умовами договору та погоджені сторонами становить 300 грн. 00 коп. (2000*0,5%/100*30днів). З кредитного договору № 242838 від 25 січня 2022 року, кредит надано строком на 26 днів (а.с. 62-66). Базова процентна ставка базова/день 1,90 % (п. 1.5.1 договору). Отже, розмір відсотків, що були передбачені умовами договору та погоджені сторонами становить 889 грн. 20 коп. (1800*1,9%/100*26днів). Як передбачено ч. 1 ст. 637 ЦК України, тлумачення умов договору здійснюється відповідно ст. 213 ЦК України. Якщо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у ч. 3 та 4 ст. 213 ЦК України, неможливо встановити порядок проведення розрахунків між сторонами, необхідно застосовувати тлумачення contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Поки не доведене інше, презюмується, що такою стороною була особа, яка є професіоналом у відповідній сфері, що вимагає спеціальних знань (висновки Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року в справі № 753/8945/19). Позивач, як юридична особа, діяльність якою пов`язана з наданням фінансових послуг і яка підготувала проект договору позики - є сильнішою стороною у цих правовідносинах, а тому тлумачення умов договору повинно здійснюватися на користь відповідача. Відповідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно п.6.23 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17 плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У пункті 6.20. цієї постанови також зазначається, що термін «користування чужими грошовими коштами» може використову-ватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх. Згідно пункту 20 Великої Палати Верховного Суду від 24 січня 2019 року по справі №5017/1987/2012 зазначено, що така правова позиція Великої Палати Верховного Суду полягає у тому, що відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК кредитний договір може встановлювати проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. І такі проценти можуть бути стягнуті кредитодавцем й після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК. Разом з тим, за умовами укладеного між сторонами договорів, позивач відповідно ст.1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредиту-вання, а після закінчення строку кредитування, у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати відсотки, та у разі прострочення позичальником грошового зобов`язання позикодавець має право на стягнення грошових коштів згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України. Однак, у цій справі, таких позовних вимог не заявлено, а тому суд дійшов висновку про відсутність у позивача права вимоги на стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками поза межами дії строку кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за відсотками поза межами дії кредитного договору є безпідставними. Таким чином, суд вважає що слід позовні вимоги задовольнити в частині стягнення з [PERSON] за Кредитним договором № 100348975 від 13 січня 2022 року в розмірі 8340 (вісім тисяч триста сорок ) гривень 00 (нуль) копійок, з яких : 5640 (п`ять тисяч шістсот сорок) гривень 00 (нуль) копійок сума заборгованості за основною сумою боргу, 2700 (дві тисячі сімсот) гривень 00 (нуль) копійок - сума заборгованості за відсотками; за Кредитним договором № 2748867 від 28 грудня 2021 року в розмірі 13419 (тринадцять тисяч чотириста дев`ятнадцять ) гривень 09 (дев`ять) копійок, з яких : 3000 (три тисячі) гривень 00 (нуль) копійок сума заборгованості за основною сумою боргу, 10419 (десять тисяч чотириста дев`ятнадцять) гривень 09 (дев`ять) копійок - сума заборгованості за відсотками; за Кредитним договором № 15765-01/2022 від 17 січня 2022 року в розмірі 2300 (дві тисячі триста) гривень 00 (нуль) копійок, з яких : 2000 (дві тисячі) гривень 00 (нуль) копійок сума заборгованості за основною сумою боргу, 300 (триста) гривень 00 (нуль) копійок - сума заборгованості за відсотками; за Кредитним договором № 242838 від 25 січня 2022 року в розмірі 2689 (дві тисячі шістсот вісімдесят дев`ять ) гривень 20 (двадцять) копійок, з яких : 1800 (одна тисяча вісімсот ) гривень 00 (нуль) копійок сума заборгованості за основною сумою боргу, 889 (вісімсот вісімдесят дев`ять ) гривень 20 (двадцять) копійок - сума заборгованості за відсотками. В свою чергу, доводи відповідача та представника відповідача не впливають на висновки суду та не спростовують їх. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з даним позовом ТОВ ФК «ЄАПБ» сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн. Наведене підтверджується платіжною інструкцією кредитного переказу коштів за № 90515 від 10 грудня 2024 року. Разом з тим, позовні вимоги задоволено частково, а саме на 78 % (26748,29/ (34298,69/100)), у зв`язку з чим з відповідача на користь ТОВ ФК «ЄАПБ» слід стягнути судові витрати у розмірі 2361 грн. 84 коп. ((3028/ 100) х 78 %). Відтак, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 2361 грн. 84 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: partial