Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Качмар І.О. звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л.В., зареєстрований в реєстрі за № 664 від 13.05.2022. Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18.02.2022 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л. В. за № 365. Згідно з п. 2 вказаного Договору, сума позики становить 283 000,00 (двісті вісімдесят три тисячі) гривень 00 копійок, що на день укладення цього договору, згідно з офіційним курсом НБУ, еквівалентно 10 000,00 (десять тисяч) доларів США. 13.05.2022 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л.В. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 664 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості у розмірі 292 549 грн. 02.06.2022 Залізничним ВДВС у м. Львові Західного МУ МЮ відкрито виконавче провадження № 69134936 з примусового виконання виконавчого напису № 664 від 13.05.2022. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Спадкоємцем [PERSON] є його донька - позивач у справі. Відтак, позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса порушує її права, у зв`язку з чим вона звернулася до суду за захистом своїх прав. Позивач вважає виконавчий напис № 664 від 13.05.2022, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л.В., зареєстрований в реєстрі за № 664 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості незаконним, вчиненим з порушенням норм чинного законодавства та таким, що порушують її права, оскільки вчинений без належного повідомлення боржника, внаслідок чого неотримання боржником вимоги про усунення порушень за договором позики об?єктивно позбавила його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги відповідача. Покликається на те, що боржник не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об?єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено щодо заборгованості, яка є необґрунтованою, не є безспірною та без документів, які б підтверджували її обґрунтованість. Також, покликається на те, що 25.08.2022 набрав чинності Закон від 27 липня 2022 року № 2455-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо діяльності приватних виконавців та примусового виконання судових рішень, рішень інших органів (посадових осіб) у період дії воєнного стану". Відповідно до Закону в період дії воєнного стану забороняється примусове виконання виконавчих написів нотаріуса. Просить позов задовольнити. Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 12.08.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Представник відповідача - адвокат Дяків В.Б. подав письмовий відзив, в якому виклав заперечення проти позову. У відзиві покликається на те, що твердження позивача про те, що спірний виконавчий напис вчинено без належного повідомлення боржника; що спірний виконавчий напис вчинений щодо заборгованості, яка є необгрунтованою, не є безспірною та без документів, які б підтверджували її обгрунтованість не відповідає дійсності та спростовується письмовими доказами. Зазначає, що перед вчиненням спірного виконавчого напису боржник [PERSON] отримав повідомлення приватного нотаріуса, в якому йому запропоновано добровільно повернути суму боргу [PERSON] з попередженням про те, що в протилежному випадку буде вчинено відповідний виконавчий напис. Зазначене повідомлення [PERSON] отримав наручно, про що свідчить його особистий підпис із зазначенням того, що з таким повідомленням він ознайомлений. Відразу, після чого [PERSON] , особисто, написав заяву на ім`я приватного нотаріуса, якою повідомив: що йому відомо про вимогу [PERSON] про повернення коштів в сумі 10 000, 00 дол. США, які він позичив у неї, що він не може повернути позичені кошти та не заперечує проти вчинення виконавчого напису. Зазначеним повністю спростовуються обставини, якими обгрунтована позовна заява. Разом з тим, вказує на те, що сторона позивача помилково посилається на приписи підпунктів 2.2 та 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки зазначені положення регулюють відносини між іпотекодавцем та іпотекодержателем, тобто відносини іпотеки. Також, звертає увагу, що як вбачається з матеріалів справи позивачка є правонаступником боржника. Спадкуванням є перехід прав та обов?язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України. Боржник [PERSON] суму боргу у розмірі 10 000, 00 дол. США згідно договору позики визнав, про що подав власноручно написану заяву. Відтак, позивачка, як правонаступник боржника, не може ставити під сумнів таку суму боргу. Курс долара США за курсом, встановленим НБУ на дату 13.05.2022 становив 29,2549 грн. Отже, вважає, що спірний виконавчий напис вчинений щодо безспірної заборгованості, тому позов [PERSON] є безпідставним та необгрунтованим тому просить її судові витрати слід покласти на неї. Третя особа - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л.В. подала письмові пояснення щодо позову та письмову заяву, в якій просить проводити судовий розгляд даної справи за її відсутності. У письмових поясненнях зазначає, що вчинення виконавчого напису є нотаріальною дією передбаченою п.19 ч.1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат». Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою КМУ від 29 червня 1999 р. № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Так, зазначеним Переліком визначено, що стягнення заборгованості може відбуватися шляхом вчинення виконавчого напису на нотаріально посвідчених договорах, що передбачають сплату грошових сум. Зі змісту статті 87 Закону України «Про нотаріат» слідує, що нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. У розширення (конкретизації) цього положення закону та його застосування підпунктами 5.1. та 5.2. пункту 5 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджено Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 p. № 296/5 визначено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо виконавчий напис не вмішується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів. Тобто, виконавчий напис є невід?ємною частиною оригіналу договору позики грошей (продовженням його змісту). Для вчинення виконавчого напису відповідачем нотаріусу було надано оригінал Договору позики грошей від 18.02.2022, який укладено між [PERSON] та відповідачем, та посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л.В. за № 365. Згідно з умовами вищевказаного договору [PERSON] отримав для власних потреб у [PERSON] грошові кошти в сумі, еквівалентній 10000,00 дол США, які зобов?язувався повернути в строк до 28.02.2022. Відповідно до п. 9 цього договору фактом, який би підтверджував повернення позики [PERSON] мала б бути відсутність оригіналу договору позики у [PERSON] (п.9 "Повернення грошових коштів повинно бути здійснено у місті Львові. Грошові кошти вважається повернутими в момент передання Позикодавцеві грошової суми, що позичалася. Прийнявши грошові кошти, Позикодавець повинен на вимогу Позичальника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі грошових коштів. Наявність оригіналу цього договору у Позичальника підтверджуватиме виконання ним свого обов`язку".) Пунктом 4 вказаного договору позики передбачено, що позичальник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов?язання. Якщо Позичальник своєчасно не повернув грошові кошти, він зобов?язаний сплатити грошову суму, яка складається із суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Окрім того, нотаріус зазначає, що їй була подана заява від [PERSON] з проханням вчинити виконавчий напис, яка була прийнята 13.05.2022, в якій міститься посилання на необхідність стягнення, щодо конкретного договору, з зазначенням його реквізитів, який містить в собі всі необхідні дані та виготовлено відповідне повідомлення [PERSON] , яке отримано ним наручно, про що він підписався у її присутності, так я перебував разом з [PERSON] в нотаріальній конторі. Також, [PERSON] було визнано наявність боргу в сумі 10000,00 доларів США, курс долара США за курсом, встановленим НБУ на дату 13.05.2022 становив 29,2549 грн. Особа [PERSON] встановлена на підставі паспорта. До матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису, були долучені всі необхідні документи. Таким чином, вважає, що позивачем не доведено у порядку встановленому процесуальним законом часткове повернення позики відповідачу, що свідчить про безпідставність та необгрунтованість його вимог. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтями 77, 78, 79 та 80 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Тому, зважаючи на вищевикладене, нотаріус вважає повністю спростованим твердження позивача, щодо того, що жодного боргу не існувало та виконавчий напис вчинений нею без перевірки безспірності. Просить відмовити у задоволенні позову повністю. Представник позивача - адвокат Качмар І.О. подав додаткові пояснення у справі, в яких зазначає, що даному випадку матеріали справи не містять жодних відомостей щодо повідомлення [PERSON] у справі як боржника про наявну заборгованість за кредитним договором, зокрема шляхом скерування йому відповідачем вимоги про усунення порушень взятих на себе кредитних зобов?язань та доказів того, що на момент вчинення виконавчого напису [PERSON] , не менш ніж за тридцять днів до вчинення оспорюваного виконавчого напису, був ознайомлений із розміром заборгованості за кредитним договором та відповідно не був позбавлений можливості добровільно у досудовому порядку усунути допущені порушення чи пред?явити заперечення щодо розміру заборгованості відповідачу, оскільки тільки у випадку якщо жодна із вищеперелічених дій не виконана боржником, заборгованість вважається безспірною. Окрім цього, звертає увагу суду на те, що [PERSON] є боржником в не одному виконавчому провадженні, в тому числі з неї стягуються кошти фінансовими установами. У зв`язку із вказаним виникає сумнів у її спроможності надати будь-кому позику в сумі 283 000,00 (двісті вісімдесят три тисячі) гривень 00 коп., що на день укладення цього договору, згідно офіційного курсу НБУ, еквівалентно 10 000,00 (десяти тисячам) доларів США. Як вбачається з п. 2 договору позики грошей від 18.02.2022, сума позики, становить 283 000 (двісті вісімдесят три тисячі) грн, що на день укладення цього договору, згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 10000,00 (десять тисяч) доларів США. Покликається на те, що як вбачається з матеріалів справи, відповідно до договору позики, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л. В. 18.02.2022 року за № 365, [PERSON] прийняв у власність від [PERSON] 283 000,00 грн., що еквівалентно 10 000,00 доларів США за встановленим сторонами обмінним курсом 1,00 долар США дорівнює 28,30 грн., а тому вчинення виконавчого напису на суму 292 549 (двісті дев`яносто дві тисячі п`ятсот сорок дев`ять) грн. є таким, що не може свідчити про безспірність заборгованості, оскільки така є необгрунтованою, а, відтак, виконавчий напис № 664 від 13 травня 2022 року вважає, зщо слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Третя особа - представник Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у визначений в ухвалі суду про відкриття провадження у справі п`ятнадцятиденний строк для подання письмових пояснень таких, станом на день винесення судом рішення, не подано, про поважність причин не подання пояснень суд не повідомлено. В судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомлений про день, час і місце судового засідання. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 30.10.2025 дану цивільну справу постановленорозглядати за правилами загального позовного провадження. З метою виконання вимог ч. 1 ст. 189 ЦПК України розпочати підготовче провадження у справі. В підготовчому судовому засіданні до участі у справі залечено законного представника неповнолітнього позивача [PERSON] - її матір [PERSON] . Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 03.12.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні законний представник неповнолітньої [PERSON] - її мати [PERSON] підтримала вимоги позовної заяви, просить задовольнити позов. Пояснила, що [PERSON] - батько неповнолітньої [PERSON] , з яким шлюбні стосунки припинені більше десяти років тому і шлюб розірвано. [PERSON] зловживав спиртними напоями, але підтримував стосунки з донькою, час від часу телефонував, інколи привозив подарунки. Після початку повномасштабного вторгнення доходів не мав, продовжував зловживати спиртними напоями. Дочка є спадкоємцем після смерті [PERSON] , який помер в 2024 році. Законний представник пояснила, що хоче, щоб дочці після смерті батька залишилося спадкове майно, а не боргові зобов`язання. Дочка добре навчається, мріє здобути вищу медичну освіту. Просить урахувати інтереси дитини, під час ухвалення судового рішення. Представник позивача - адвокат Камчар І.О. підтримав вимоги позовної заяви з мотивів викладених у позові та додаткових поясненнях. Додатково зазначив, що відповідач, на його думку, є неплатоспроможною, оскільки він дослідив реєстри і виявив, що така значиться боржником у багатьох провадженнях, відтак не могла позичити таку суму грошових коштів [PERSON] , який зловживав спиртними напоями, отже і не мав такої потреби у здійсненні позики грошей у такому розмірі. Також зазначив, що [PERSON] є стороною у іншій цивільній справі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, де сума позики також значна і позивачем є [PERSON] . Представник відповідача - адвокат Дяків В.Б. заперечив проти позову, мотиви навів, аналогічні наведеним у відзиві. Просить в позові відмовити. Водночас посилається на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 28.01.2026, яким відмовлено у задоволенні позову у справі № 462/9322/25 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення законного представника позивача, представників сторін, з`ясувавши обставини, на яких грунтуються заявлені позивачем позовні вимоги, суд дійшов такого висновку. За приписами ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 18.02.2022 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л. В. за № 365. Згідно з п. 2 вказаного Договору, сума позики становить 283 000,00 (двісті вісімдесят три тисячі) гривень 00 копійок, що на день укладення цього договору, згідно з офіційним курсом НБУ, еквівалентно 10 000,00 (десять тисяч) доларів США (арк. 16, 17). 13.05.2022 перед вчиненням спірного виконавчого напису, боржник [PERSON] отримав повідомлення приватного нотаріуса, в якому йому запропоновано добровільно повернути суму боргу [PERSON] з попередженням про те, що в протилежному вападку буде вчинено відповідний виконавчий напис. Зазначене повідомлення [PERSON] отримав наручно, про що свідчить його особистий підпис із зазначенням того, що з таким повідомленням він ознайомлений (арк. 31). Відразу, після чого [PERSON] , особисто, написав заяву на ім`я приватного нотаріуса, якою повідомив: що йому відомо про вимогу [PERSON] про повернення коштів в сумі 10 000, 00 дол. США, які він позичив у неї, що він не може повернути позичені кошти та не заперечує проти вчинення виконавчого напису (арк. 32). 13.05.2022 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л.В. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 664 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості у розмірі 292 549 грн (арк. 18). 02.06.2022 Залізничним ВДВС у м. Львові Західного МУ МЮ відкрито виконавче провадження № 69134936 з примусового виконання виконавчого напису № 664 від 13.05.2022 (арк. 15). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (арк. 10). Спадкоємцем [PERSON] є його донька - позивач у справі [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (арк.9). Позивач, оспорюючи вчинений 13.05.2022 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л.В. виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 664, серед іншого вказує на допущення приватним нотаріусом порушення порядку вчинення виконавчого напису, оскільки нотаріус не повідомила боржника, неправильно визначила розмір боргу та не перевірила безспірність вимог. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Так, вчинення виконавчого напису є нотаріальною дією передбаченою п.19 ч.1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат». Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою КМУ від 29 червня 1999 р. № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Так, зазначеним Переліком визначено, що стягнення заборгованості може відбуватися шляхом вчинення виконавчого напису на нотаріально посвідчених договорах, що передбачають сплату грошових сум. Зі змісту статті 87 Закону України «Про нотаріат» слідує, що нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. У розширення (конкретизації) цього положення закону та його застосування підпунктами 5.1. та 5.2. пункту 5 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджено Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 p. № 296/5 визначено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо виконавчий напис не вмішується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів. Тобто, виконавчий напис є невід?ємною частиною оригіналу договору позики грошей (продовженням його змісту). Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Постановою Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 310/9293/15ц визначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а лише підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову КМУ від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24 листопада 2017 року № 92. Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 року у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року відмовлено. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Згідно із правовою позицією, викладено Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/2008414 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Нормами чинного законодавства не визначено виключного переліку обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих нотаріусу документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Судом встановлено, що приватному нотаріусу Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л.В. для вчинення виконавчого напису відповідачем нотаріусу було надано оригінал Договору позики грошей від 18.02.2022, який укладено між [PERSON] та відповідачем, та посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л.В. за № 365. Згідно з умовами вищевказаного договору [PERSON] отримав для власних потреб у [PERSON] грошові кошти в сумі, еквівалентній 10000,00 дол США, які зобов?язувався повернути в строк до 28.02.2022. Відповідно до п. 9 цього договору фактом, який би підтверджував повернення позики [PERSON] мала б бути відсутність оригіналу договору позики у [PERSON] (п.9 "Повернення грошових коштів повинно бути здійснено у місті Львові. Грошові кошти вважається повернутими в момент передання Позикодавцеві грошової суми, що позичалася. Прийнявши грошові кошти, Позикодавець повинен на вимогу Позичальника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі грошових коштів. Наявність оригіналу цього договору у Позичальника підтверджуватиме виконання ним свого обов`язку".) Пунктом 4 вказаного договору позики передбачено, що позичальник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов?язання. Якщо Позичальник своєчасно не повернув грошові кошти, він зобов?язаний сплатити грошову суму, яка складається із суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Окрім того, нотаріус зазначає, що їй була подана заява від [PERSON] з проханням вчинить виконавчий напис, яка була прийнята 13.05.2022, в якій міститься посилання на необхідність стягнення, щодо конкретного договору, з зазначенням його реквізитів, яки містить в собі всі необхідні дані та виготовлено відповідне повідомлення [PERSON] , яке отримано ним наручно, про що він підписався у її присутності, так я перебував разом з [PERSON] в нотаріальній конторі. Також, [PERSON] було визнано наявністю борг в сумі 10000,00 доларів США, курс долара США за курсом, встановленим НБУ на дату 13.05.2022 становив 29,2549 грн. Особа [PERSON] встановлена на підставі паспорта. До матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису, були долучені всі необхідні документи. Отже, боржник сам визнав борг письмово і не заперечував проти виконавчого напису, тому ознака безспірності на момент вчинення напису була наявна. У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджує безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Так, для вчинення напису обов`язковою умовою є надіслання вимоги про усунення порушень кредитних зобов`язань і наявність відмітки поштового зв`язку про її відправлення. Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 127/15911/17. В матеріалах справи міститься повідомлення приватного нотаріуса, в якому йому запропоновано добровільно повернути суму боргу [PERSON] з попередженням про те, що в протилежному вападку буде вчинено відповідний виконавчий напис, що підтверджує факт, що перед вчиненням спірного виконавчого напису боржник [PERSON] отримав зазначене повідомлення [PERSON] наручно, про що свідчить його особистий підпис із зазначенням того, що з таким повідомленням він ознайомлений (арк. 31). Отже, на переконання суду, в нотаріуса не виникало обов`язку окремо повідомляти боржника [PERSON] про намір вчинити виконавчий напис, так як боржник письмово погодився на вчинення виконавчого напису. Відтак, доводи позивача про неналежне повідомлення боржника не беруться до уваги судом, оскільки боржник добровільно визнав борг і дав згоду на вчинення виконавчого напису. Як вбачається з матеріалів справи позивачка є правонаступником боржника. Спадкуванням є перехід прав та обов?язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України. Боржник [PERSON] суму боргу у розмірі 10 000, 00 дол. США згідно договору позики визнав, про що подав власноручно написану заяву. Відтак, позивачка, як правонаступник боржника, не може ставити під сумнів таку суму боргу. Курс долара США за курсом, встановленим НБУ на дату 13.05.2022 становив 29,2549 грн., отже виконавчий напис на суму за курсом долара США, встановленим НБУ на дату 13.05.2022 року, який становив 29,2549 грн. вчинений правомірно і щодо безспірної заборгованості. Також відхиляються твердження сторони позивача про наявність сумніву у спроможності [PERSON] надати будь-кому позику еквівалентну 10 000,00 (десяти тисячам) доларів США, з огляду на те що [PERSON] є боржником в не одному виконавчому провадженні, в тому числі з неї стягуються кошти фінансовими установами, оскільки це не входить до предмета доказування і договір позики грошей від 18.02.2022 між [PERSON] та [PERSON] на суму еквівалентну 10000 доларів США сторонами не оспорювався, не визнавався в судовому порядку недійсним і такий є чинний. Разом з цим, суд не приймає до уваги рішення Залізничного районного суду м. Львова від 28.01.2026 у справі № 462/9322/25, за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Лілія Володимирівна, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький Ігор Миронович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,яке не набрало законної сили, оскільки не містить інформації щодо предмета доказування та не має значення для вирішення даної справи по суті. Слід зазначити, що смерть боржника після вчинення напису не впливає на його дійсність. Виконавчий напис може виконуватись у межах спадкової маси (ст. 1218, 1281 ЦК України). Спадкоємці можуть оскаржити напис лише за підставами, які існували на момент його вчинення (а не після смерті боржника). Таким чином, на час вчинення виконавчого напису у нотаріуса були наявні документи, які підтверджували безспірність заборгованості, із заяви боржника прямо вбачається, що він погодився на вчинення такого напису, тому вимога про додаткове повідомлення в даному випадку не підлягала застосуванню, натомість до вчинення виконавчого напису [PERSON] отримав повідомлення приватного нотаріуса про необхідність добровільного повернення суми боргу, в іншому випадку про вчинення виконавчого напису, власноручно написаною заявою підтвердив наявність боргу на суму 10000 доларів США, згідно з договором позики, однак повідомив про неможливість повернення коштів та не заперечив проти вчинення виконавчого напису. За наведеного, у зв`язку із наданням відповідачем та приватним нотаріусом належних доказів наявності у приватного нотаріуса при вчиненні ним виконавчого напису відомостей щодо дотримання усіх необхідних умов безспірності, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] безпідставний, а оспорюваний нею виконавчий напис нотаріусом було вчинено із додержанням вимог чинного законодавства, відтак нема підстав для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. 77-79 ЦПК України. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Крім того, на виконання вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed