Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

11 листопада 2025 року, позивач ДЕПАРТАМЕНТ СОЦІАЛЬНОГО ЗАХИСТУ НАСЕЛЕННЯ ЗАПОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] надміру виплачену компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі за період з 01.03.2022 по 31.08.2022 в розмірі 14358,00 грн та, крім того, судові витрати. В обґрунтування зазначено, що на обліку в Департаменті соціального захисту населення Запорізької міської ради знаходиться особова справа по призначенню компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] перебувала на обліку в Управлінні соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району, як отримувач компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі за [PERSON] , [INFO] - особою з інвалідністю І групи. Згідно з пунктом 10 Порядку №859 компенсація призначається на 12 місяців і виплачується щомісяця. 02.09.2021 Відповідач вчергове звернулася до Управління для отримання компенсації. На підставі заяви та доданих документів рішенням Управління від 14.09.2021 року [PERSON] була призначена і виплачувалася компенсація за догляд на період з 01.09.2021 по 31.08.2022 в розмірі 2189,00 грн. на місяць, а з 01.01.2022, у зв`язку зі збільшенням прожиткового мінімуму, розмір виплати склав 2393,00 грн. на місяць. У січні 2023 року на електронну поштову адресу Управління надійшов електронний лист [PERSON] з запитом щодо причин припинення отримання виплат і повідомленням про знахоження за межами України з 28.02.2022. Про вказаний факт, будучи попередженою під розпис, Відповідач вчасно не повідомила Управління. Строк перебування Відповідача за кордоном перевищив 30 календарних днів підряд. Відповідно до розрахунку сума переплати компенсації на догляд за період з 01.03.2022 по 31.08.2022 склала 14358,00 грн. (6 міс. * 2393,00 грн.). 26.01.2023 за вих.№06-147 Відповідачу було скеровано повідомлення про припинення надання компенсації та пропозицією добровільно повернути надміру виплачені кошти. 09.02.2023, 29.05.2023 на адресу Управління надходили адвокатські запити, що до обставин припинення виплат, на які представнику Відповідача надані вичерпні відповіді. Таким чином Позивач намагався вирішити цей спір з Відповідачем в досудовому порядку, шляхом звернення до Відповідача, однак повідомлення повернення надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги залишились без реагування, в добровільному порядку надмірно нараховані кошти станом на момент подання позовної заяви Відповідачем не повернуті. Рішення Управління Відповідачем не оскаржені. Враховуючи вищезазначене, позивач просить стягнути з відповідача надмірно виплачену компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі у розмірі 14358,00 грн., а також понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, але до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності; позовні вимоги підтримує в повному обсязі; у разі повторної неявки відповідачів у судове засідання просить ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду був повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив. Заяв з проханням розглядати справи без його участі або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи до суду не надходило. Заперечень стосовно позовних вимог позивача суду не надав. Відповідно до ч.1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, згідно з вимогами ст. ст. 128, 131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з`явився у судове засідання без поважних причин. Прийнявши до уваги заяву представника позивача, суд ухвалою від 16 лютого 2026 року постановив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву представника позивача, приходить до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на обліку в Департаменті соціального захисту населення Запорізької міської ради знаходиться особова справа по призначенню компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] вчергове звернулася до Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради з повним пакетом документів для оформлення компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі (на догляд за чоловіком [PERSON] , [INFO] .) Рішенням Управління від 14.09.2021 року [PERSON] була призначена і виплачувалася компенсація за догляд на період з 01.09.2021 по 31.08.2022 в розмірі 2189,00 грн. на місяць, а з 01.01.2022, у зв`язку зі збільшенням прожиткового мінімуму, розмір виплати склав 2393,00 грн. на місяць. У січні 2023 року на електронну поштову адресу Управління надійшов електронний лист [PERSON] з запитом щодо причин припинення отримання виплат і повідомленням про знахоження за межами України з 28.02.2022. Відповідно до відповіді з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, 01 березня 2022 року о 18-50 год Галаш-Руссу О. в пункті пропуску «Шегині» перетнула державний кордон у напрямку «виїзд». Відомості про повернення відповідача в Україну відсутні. Про вказаний факт, будучи попередженою під розпис, [PERSON] вчасно не повідомила Управління. Відповідно до розрахунку сума переплати компенсації на догляд за період з 01.03.2022 по 31.08.2022 склала 14358,00 грн. (6 міс. * 2393,00 грн.) 26.01.2023 за вих.№06-147 [PERSON] було скеровано повідомлення про припинення надання компенсації та пропозицією добровільно повернути надміру виплачені кошти. Пунктом 1 Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2020 № 859 (далі-Порядок) встановлює механізм призначення і виплати компенсації за догляд (далі - компенсація), що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на непрофесійній основі, без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг (далі - фізична особа, яка надає соціальні послуги) особам із числа членів своєї сім`ї, які спільно з нею проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (далі - соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі) та є: особами з інвалідністю І групи; дітьми з інвалідністю; громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися; дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет І типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги відповідно до переліку тяжких захворювань, розладів, травм, станів, що дають право на одержання державної допомоги на дитину, якій не встановлено інвалідність, надання такій дитині соціальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 р. № 1161 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 9, ст. 306). Відповідно до п. 3 Порядку, компенсація призначається і виплачується структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних у м.м. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад (далі - уповноважені органи) за місцем проживання/перебування осіб, яким надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі. Для отримання компенсації фізичною особою, яка надає соціальні послуги, подаються до уповноваженого органу заява про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та документи/відомості у паперовій або електронній формі, зазначені в пункті 7 цього Порядку. Згідно п. 10 Порядку, компенсація призначається на 12 місяців і виплачується щомісяця. Відповідно до п. 11 Порядку, виплата компенсації припиняється в разі: 1) зміни місця проживання/перебування особи, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, чи фізичної особи, яка надає соціальні послуги; 2) смерті особи, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі; 3) смерті фізичної особи, яка надавала соціальні послуги; 4) отримання особою, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, соціальних послуг з догляду вдома, паліативного, стаціонарного догляду або перебування такої особи на повному державному утриманні; 5) перебування фізичної особи, яка надає соціальні послуги, за межами України понад 30 календарних днів. До 30-денного періоду перебування за кордоном не включаються дні перебування фізичної особи, яка надає соціальні послуги, разом з особою, яка потребує надання соціальних послуг, на лікуванні за кордоном, що підтверджується відповідними документами. Порядок надання відомостей стосовно фізичних осіб, які надають соціальні послуги, про перетин державного кордону або перебування за межами України в період отримання компенсації визначається законодавством; 6) перебування фізичної особи, яка надає соціальні послуги, на стаціонарному або санаторно-курортному лікуванні протягом 30 календарних днів. У разі виникнення обставин, визначених у підпунктах 1, 4-6 цього пункту, внаслідок яких припиняється надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, фізична особа, яка надає соціальні послуги, особа/законний представник особи, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, зобов`язані в десятиденний строк письмово повідомити про припинення надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі уповноваженому органу, що здійснює виплату компенсації. Її виплата припиняється з місяця, наступного за місяцем, у якому сталися зміни. Відповідно до п. 19 зазначеного Порядку суми компенсації, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку фізичної особи, яка надає соціальні послуги, через подання документів із завідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату компенсації тощо, стягуються відповідно до законодавства. Відрахування надміру виплаченої суми компенсації на підставі рішень відповідних уповноважених органів проводиться у щомісячному розмірі не більш як 20 відсотків суми виплачуваної компенсації. Якщо фізична особа, яка надає соціальні послуги, не повернула добровільно надміру виплачені їй суми, вони стягуються в судовому порядку на підставі заяви уповноваженого органу, що призначив компенсацію. Згідно п. 20 Порядку, уповноважені органи, що призначають та виплачують компенсацію, здійснюють контроль за наданням соціальних послуг фізичними особами, які надають соціальні послуги. Згідно з ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ст. 1213 Цивільного кодексу України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідачем не надано будь-яких доказів у розумінні положень ст.ст. 76-81 ЦПК України на спростування даних обставин, як на підтвердження своїх заперечень проти позову. Позивач обґрунтував свої вимоги позовною заявою та матеріалами, які приєднав до позову. Відповідач не надала суду жодних доказів на спростування викладених у позові обставин. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму виплаченої компенсації у розмірі 14358,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору.

Outcome: approved