Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

ТОВ «Коллект центр» звернулося до Оболонського районного суду м. Києва із зазначеною позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 213 727,02 грн та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 15.10.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір № 4131243. Відповідно до договору сума (загальний розмір) кредиту становить 20 000 грн, проценти за користування кредитом - 5 000 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна (базова) процентна ставка - 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. 29.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір № 100599854. Відповідно до договору сума (загальний розмір) кредиту становить 15 000 грн, проценти за користування кредитом - 4 500 грн, які нараховуються за ставкою 2,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна (базова) процентна ставка - 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. 13.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 13-01/2022-79, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором № 4131243 від 15.10.2021, що уклали ТОВ «Мілоан» та [PERSON] 17.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 17-01/2022-54, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором № 100599854 від 10.01.2023, що уклали ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за договорами № 4131243 від 15.10.2021 та № 100599854 від 10.01.2023, що уклали ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Не виконуючи належним чином зобов`язання за договором, відповідач порушив зазначені норми законодавства та умови договору. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № 4131243 від 15.10.2021, що підлягає стягненню з позичальника відповідно до розрахунку заборгованості, становить 129 000 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 20000 грн; - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 107 000 грн; - заборгованість за комісіями - 2 000 грн. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № 100599854 від 29.09.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 84 727,02 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 13007 грн, - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 68870,02 грн; - заборгованість за комісіями - 2 850 грн. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 22 вересня 2025 року відкрито провадження у справі. Судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в порядку письмового провадження). Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, було надано строк для подання відзиву на позов. У встановлений строк відповідач відзив на позов не подала. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами без участі відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 15.10.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 4131243. Відповідно до договору сума (загальний розмір) кредиту становить 20 000 грн, строк кредитування становить 20 днів з 15.10.2021, з датою повернення кредиту і сплатою комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом - 04.11.2021, проценти за користування кредитом - 5 000 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна (базова) процентна ставка - 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, комісія за надання кредиту у розмірі 2 000 грн, яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (пп. 1.2, 1.3, 1.4, 1.5.1, 1.5.2, 1.6, 2.1 договору). Відповідно до квитанції Liqpay ТОВ «Мілоан» перерахувало [PERSON] грошові кошти за договором. Таким чином, судом встановлено, що ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало в розпорядження відповідача грошові кошти в сумі 20 000 грн. 29.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 100599854. Відповідно до договору сума (загальний розмір) кредиту становить 15 000 грн, строк кредитування становить 15 днів з 29.09.2021, з датою повернення кредиту і сплатою комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом - 14.10.2021, проценти за користування кредитом - 4 500 грн, які нараховуються за ставкою 2,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна (базова) процентна ставка - 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, комісія за надання кредиту становить 2 850 грн, яка нараховується за ставкою 19.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (пп. 1.2, 1.3, 1.4, 1.5.1, 1.5.2, 1.6, 2.1 договору). Відповідно до квитанції Liqpay ТОВ «Мілоан» перерахувало [PERSON] грошові кошти за договором. Таким чином, судом встановлено, що ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало в розпорядження відповідача грошові кошти в сумі 15 000 грн. 13.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 13-01/2022-79, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором № 4131243 від 15.10.2021, що уклали ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги до Договору факторингу № 13-01/2022-79 від 13.01.2022 від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «ФК «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 87 000 грн. 17.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 17-01/2022-54, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором № 100599854 від 10.01.2023, що уклали ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги до Договору факторингу № 17-01/2022-54 від 17.01.2022 від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «ФК «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 60 013,72 грн. 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за договорами № 4131243 від 15.10.2021 та № 100599854 від 10.01.2023. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги до Договору факторингу № 10-01/2023 від 10.01.2023 від ТОВ «Вердикт Капітал» до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право вимоги до відповідача за договором № 4131243 від 15.10.2021 на загальну суму 129 000 грн. Також, відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги до Договору факторингу № 10-01/2023 від 10.01.2023 від ТОВ «Вердикт Капітал» до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право вимоги до відповідача за договором № 100599854 від 10.01.2023 на загальну суму 84 727,02 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦПК України). Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Отже, суд дійшов висновку, що при укладені вищезгаданого кредитного договору було дотримано умови та порядок укладення цього договору, а також погоджено усі його істотні обставини. Такий договір є чинним, докази зворотного в матеріалах справи відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У відповідності до ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. В силу вимог ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Відповідно до положень ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Згідно з ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За приписами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. Згідно з розрахунком заборгованості, заборгованість відповідача за договором про споживчий кредит станом на 19.09.2025 за договором № 4131243 від 15.10.2021 становить 129 000 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 20 000 грн; - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 107 000 грн; - заборгованість за комісіями - 2 000 грн. Згідно з розрахунком заборгованості, заборгованість відповідача за договором про споживчий кредит станом на 19.09.2025 за договором № 100599854 від 29.09.2021 становить 84 727,02 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 13 007 грн, - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 68 870,02 грн; - заборгованість за комісіями - 2 850 грн. Стороною відповідача доказів належного виконання договірних зобов`язань та сплати коштів в добровільному порядку. Однак, як передбачено умовами договору пунктами 1.3, 1.4 договору № 4131243, кредит надається строком на 30 днів з 15.10.2021 по 04.11.2021, однак при цьому в загальному строк пролонгації договору не може перевищувати 60 днів з обов`язком повернення кредитних коштів, тобто до 04.01.2022 включно (п. 2.3.1.2 договору). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 висловила таку правову позицію: «надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондується жодному праву кредитодавця. Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Велика Палата Верховного Суду підкреслює, що зазначене в цьому розділі постанови не означає, що боржник не повинен у повному обсязі виконувати свій обов`язок за кредитним договором. Боржник не звільняється від зобов`язань зі сплати нарахованих у межах строку кредитування, зокрема до пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, процентів за «користування кредитом». Установлений кредитним договором строк кредитування лише визначає часові межі, в яких проценти за «користування кредитом» можуть нараховуватись, не скасовуючи при цьому обов`язок боржника щодо їх сплати. Отже, якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за «користування кредитом», сплив строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання. Зазначене також є підставою для відповідальності позичальника за порушення грошового зобов`язання.». Системний аналіз положень пп. 1.1 - 1.4 кредитного Договору щодо порядку та строку кредитування (20 днів), пп. 2.2-2.4 кредитного Договору щодо пролонгації (60 днів), дають підстави для висновку, що термін користування кредитними грошима розпочався 15.10.2021 року та закінчився 04.11.2021 (20 днів) і міг бути пролонгований на строк не більше 60 днів, оскільки за вищевказаними погодженими сторонами умовами кредитного Договору не передбачено можливість його подальшої пролонгації. Отже, відсотки за користування кредитом становлять 5000 грн (визначені п. 1.5.2 договору) та 60 днів х 5% х 20000 грн = 60000 грн (визначені за ставкою згідно з пп. 1.6, 2.3.1.2 договору). Загальний розмір заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача за договором № 4131243 складає 87000 грн: - 20000 грн тіло кредиту; - 2000 грн комісія; - 5000 грн відсотки за пільговий період; - 60000 грн відсотки за стандартною ставкою у межах періоду пролонгації. Наведений розрахунок узгоджується з розрахунком, наданим позивачем станом на 13.01.2022. Також, як вбачається з розрахунку за договором № 100599854, станом на 17.01.2022 заборгованість відповідача складала 60 013,72 грн. Позивачем не обґрунтовано підстави нарахування відсотків поза межами строку дії договорів, а тому, на підставі досліджених доказів суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, тому з відповідача на користь ТОВ «Коллект Центр» підлягає стягненню заборгованість: - за договором № 4131243 від 15.10.2021 у розмірі 87000 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 20 000 грн; заборгованість за нарахованими відсотками та комісією - 67 000 грн; - за договором № 100599854 від 29.09.2021 у розмірі 60 013,72 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 13 007 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 47006,72 грн. Загальна сума заборгованості становить: 147013,72 грн. Щодо стягнення судових витрат, судом встановлено наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що за звернення до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2 564,72 грн відповідно до платіжної інструкції № 0555220007 15.09.2025. Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» підлягають частковому задоволенню, суд дійшов висновку, що відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь ТОВ «Коллект Центр» підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених вимог в розмірі 1764,16 грн. Також представник позивача просить відшкодувати позивачу понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 25 000 грн. Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). На підтвердження понесених витрат на отримання правничої допомоги позивачем надано: - договір № 01-07/2024 від 01.07.2024 про надання правової допомоги, укладений між ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс»; - заявку на надання юридичної допомоги № 1388 від 01.08.2025; - прайс-лист; - витяг з акту № 13 про надання юридичної допомоги від 31.08.2025. За змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: - складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); - часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); - обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; - ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Отже, суд має брати до уваги досвід адвоката у подібних справах, обсяг, якість та характер наданих послуг, а також чи відповідають вони ціні в розмірі 25 000 грн. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, розгляду справи в спрощеному позовному провадженні, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, з урахуванням ціни позову, його часткового задоволення, суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача витрати за надання правової допомоги в сумі 5 000 грн, що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та обсягу виконаної адвокатом роботи. На підставі викладеного,

Outcome: partial