Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до Благовіщенського районного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов до суду мотивовано зі слідуючих підстав: 04 жовтня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Луполовської сільської ради Ульяновського району Кіровоградської області за актовим записом №3, про що було видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу в подружжя народився спільний син [PERSON] , [INFO] . На протязі 2025 року сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин між позивачем та відповідачем. Кожен із сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, крім того спільне господарство сторони не ведуть з 01 грудня 2025 року. Позивач переконана що подальше сімейне життя з відповідачем не можливе, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду. Шлюб позивач розриває вперше. На день подання позову до суду спір щодо поділу майна відсутній. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем та не надавати строку для примирення. Ухвалою Благовіщенського районного суду Кіровоградської області від 15 грудня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач [PERSON] повідомлявся про судовий розгляд шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі за зареєстрованим місцем проживання, однак 05.01.2026 року до суду повернувся конверт з рекомендованим повідомленням на якому зазначено, що адресат відсутній за місце проживання. Повідомлення відповідача здійснювалося шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а тому, згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. У вказаний строк відповідач не надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України. В матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 1ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, відповідно дост.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки належним чином повідомлений відповідач повторно не з`явився у судове засідання, а позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Суд, розглянувши подані матеріали, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 жовтня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Луполовської сільської ради Ульяновського району Кіровоградської області за актовим записом №3, про що було видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу в подружжя народився спільний син [PERSON] , [INFO] . Подружжя спільно не проживають з грудня 2025 року, дитина проживає разом з матір`ю. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являються несумісність характерів та різні погляди на життя. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, то шлюб підлягає розірванню. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. На підставі наведеного, враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, відповідно до ст. 112 СК України є підстави для розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду з вимогою про розірвання шлюбу сплатила судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 коп. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити " [PERSON] ".

Outcome: approved