Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Адвокат Присяжнюк О.В., діючи від імені [PERSON] , в інтеерсах останнього в жовтні 2025 звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що сторони перебували у шлюбі, який за рішенням Тульчинського районного суду від 09.04.2020 розірвано. В період першого шлюбу у позивача та відповідача народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Тульчинським районним судом Вінницької області видано судовий наказ у справі №148/1768/25, яким наказано стягнути зі [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини: [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на одну дитину відповідного віку починаючи з 14.07.2025 і до досягнення дитиною повноліття. 31.10.2022 позивач [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] . Від другого шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Наразі дружина позивача - [PERSON] знаходиться у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами до 19.10.2025, та у подальшому буде перебувати у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трьох років - до [INFO] . Крім цього, на утриманні позивача перебуває непрацездатний батько [PERSON] , який є особою з інвалідністю 3 групи. Матір позивача [PERSON] померла [INFO] . Позивач на Даний час офіційно працевлаштований, з 09.10.2017 проходить службу в Національній поліції України, з 26.11.2019 призначений на посаду інспектора взводу №1 роти №3 батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції. Середньомісячний дохід за 2024-2025 роки позивача становить в середньому 31 172,60 грн. на місяць.? Крім служби в поліції, позивач нічим не займається, інших видів доходу таких як від підприємницької діяльності, дохід з продажів майна, дохід від оренди майна, тощо, не має. З вищезазначеного убачається, що на даний час у позивача [PERSON] перебуває на утриманні двоє малолітніх дітей: донька [PERSON] , син [PERSON] , дружина [PERSON] , яка знаходиться у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами, непрацездатний батько [PERSON] , який є особою з інвалідністю 3 групи. Також позивачу необхідні кошти на своє утримання. При цьому позивачу необхідно сплачувати аліменти на утримання старшої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на одну дитину відповідного віку. Вважає, що даний розмір аліментів є неспівмірним та значним фінансовим тягарем, що не дозволяє позивачу покривати власні потреби, та потреби осіб, які перебувають на його утриманні в даний час. Вказані обставини є самостійною підставою для зменшення розміру стягуваних із нього аліментів на утримання старшої доньки з 1/4 на 1/6 частин всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Вважає, що зменшення розміру аліментів до 1/6 частини забезпечить баланс рівності прав всіх дітей на матеріальне забезпечення. Згідно з частиною третьою статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 % заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування з заробітної плати у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 %. [PERSON] , будучи батьком трьох малолітніх дітей, зобов`язаний в силу закону (стаття 180 СК України) їх утримувати, незалежно від наявності чи відсутності судового рішення. В разі залишення розміру аліментів на доньку [PERSON] в 1/4 частині від заробітку (доходу) позивача, з урахуванням права дітей отримувати однакове утримання в частці від свого батька, розмір відрахувань із доходів позивача становитиме 3/4 частини, тобто 75 %, що перевищуватиме обмеження, закріплене в статті 70 ЗУ «Про виконавче провадження». В разі зменшення розміру аліментів з 1/4 до 1/6 частини від доходу [PERSON] , розмір аліментів на дитину становитиме в середньому 5 195 грн. в місяць, що майже в два рази перевищує мінімальний рекомендований розмір аліментів, тому права дитини на належне утримання при такому розмірі аліментів порушеними не будуть. Враховуючи вищевикладене, представник позивача просить зменшити розмір аліментів, що стягуються за судовим наказом Тульчинського районного суду Вінницької області від 17.07.2025 року в справі №148/1768/25 з позивача на користь відповідачки на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частки заробітку (доходу) до 1/6 частки заробітку (доходу) але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також просить стягнення за судовим наказом Тульчинського районного суду Вінницької області від 17.07.2025 у справі № 148/1768/25 припинити з дня набрання законної сили цим рішенням. Судові витрати по сплаті судового збору просить залишити за позивачем. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Пояснили, що сплата аліментів на утримання старшої доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) є значним фінансовим тягарем, адже позивачу не вистачає коштів на своє утримання, утримання дружини, батька та двох дітей від другого шлюбу. Обґрунтовуючи свою вимогу про зменшення розміру аліментів до 1/6 частки заробітку (доходу) позивача, пояснили, що на їх думку, якщо за загальним правилом на утримання двох дітей стягуються аліменти в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), то оскільки в позивача троє дітей, на утримання однієї дитини слід стягувати саме 1/6 частки заробітку (доходу). Позивач також зазначив, що в даний час він проживає з новою сімєю у м. Вінниці, а його батько в с. Левківці. Батько є пенсіонером за віком. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, про причину своєї неявки суд не повідомила, у встановлений судом строк відзив не подала. За таких обставин у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність відповідачки на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки сторона позивача не заперечила проти такого порядку вирішення спору. Вислухавши позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно копії судового наказу Тульчинського районного суду Вінницької області від 17.07.2025 №148/1768/25 наказано стягнути зі [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , (РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , аліменти на утримання малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на одну дитину відповідного віку починаючи з 14.07.2025 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 14). Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 09.04.2020 №148/383/20 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що свідчить копія даного р ішення (а.с. 15-16). З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та [PERSON] 31.10.2022 укладено шлюб, який зареєстровано Виконавчим комітетом Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, про що зроблено актовий запис №26. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 18). З копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 06.12.2023 встановлено, що батьком дитини записаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с. 19). З копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 02.09.2025 встановлено, що батьком дитини записаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с. 20). Також судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , яка народилась у шлюбі з відповідачкою [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.12.2015 (а.с. 21). Згідно копії довідки №2491 від 18.09.2025, виданої Виконавчим комітетом Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, слідує, що [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , і має склад сім`ї: батько [PERSON] , [INFO] , дружина [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] (а.с. 22). Відповідно до копії довідки від 08.03.2025 № 19919/41/21/5/02-2025 [PERSON] в період з 09.10.2017 по теперішній час дійсно проходить службу в Національній поліції України, з 26.11.2019 призначений на посаду інспектора взводу №1 роти №3 батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції (а.с. 24). Згідно копії Індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України сума заробітку/доходу [PERSON] за період з січня по липень місяці 2025 року становила 218208,15 грн. (а.с. 26). Відповідно до витягу з електронного реєстру листків непрацездатності №1254 8329 4992 8203 від 08.09.2025 [PERSON] знаходилася у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами до 19.10.2025 (а.с. 27). Згідно витягу з автоматизованої системи виконавчого провадження в Тульчинському ВДВС у Тульчинському районі Вінницької області ХМУМЮУ на виконанні перебуває виконавче провадження №78860911, дата відкриття: 18.08.2025, боржник [PERSON] , стягувач [PERSON] (а.с. 73). Вирішуючи даний спір, суд виходить із наступного. За змістом ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення повноліття. Згідно ч. 2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У розумінні вказаних вище законодавчих норм саме ініціатор позову має доводити обставини змін в його особистому житті, зокрема у матеріальному становищі, сімейного стану, здоров`я або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення або досягнення домовленості між батьками про способи виконання своїх обов`язків щодо дітей, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів. Крім того, аналіз зазначених правових норм дає можливість зробити висновок, що при вирішенні питання щодо зменшення розміру аліментів слід з`ясовувати, чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Оскільки позивач є платником аліментів, то його звернення в суд з даним позовом не суперечать чинному законодавству. Крім того, ним належними доказами доведено той факт, що з часу ухвалення Тульчинським районним судом Вінницької області судового наказу про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] , а саме [INFO] , в нього змінився сімейний стан: у шлюбі з [PERSON] в нього [INFO] народилась друга дитина, син [PERSON] , також від другого шлюбу він утримує ще доньку [PERSON] , [INFO] . Крім того, оскільки найменша дитина позивача не досягла трирічного віку, його дружина теж потребує утримання. Вказані обставини, на переконання суду, є достатніми підставами для зміни розміру аліментів, які стягуються з позивача на утримання дитини від попереднього шлюбу. Водночас, вирішуючи питання про те, до якого розміру слід зменшити стягнуті із позивача аліменти, суд виходить із такого. За змістом ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Разом з тим, частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину визначається Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму ВСУ № 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Виходячи з вищевикладеного, беручи до уваги те, що судом не встановлено неспроможності позивача та/або надмірного тягаря щодо сплати аліменти на утримання доньки [PERSON] , а також враховуючи зміну сімейного стану позивача у звязку з народженням у вересні 2025 року третьої дитини, суд доходить висновку про можливість зміни розміру аліментів, які стягуються з нього з 1/4 частини всіх його доходів на дитину на 1/5 частку його заробітку (доходу) на дитину, щомісячно до досягнення нею повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На переконання суду, саме такий розмір аліментів буде забезпечувати справедливий баланс щодо захисту прав неповнолітньої дитини позивача від першого шлюбу, на утримання якої з нього стягнуто аліменти за судовим наказом, та прав малолітніх дітей на забезпечення від другого шлюбу. При цьому, доводи позивача та його представника про те, що таким баласом буде зменшення аліментів до 1/6 частини доходу позивача, оскільки на його утриманні перебуває двоє дітей від другого шлюбу, а згідно законодавства на двох дітей передбачено стягення аліментів в розмірі 1/3 частини доходів платника аліментів. Тобто, зменшення розміру аліментів до 1/6 частини призведе до рівності в утриманні всіх трьох дітей, суд відхиляє, виходячи з такого. По-перше, судом не встановлено та позивачем не доводилось, що на малолітніх дітей від другого шлюбу з нього стягуються аліменти. По-друге, судом встановлено, що саме діти від другого шлюбу проживають разом з позивачем, що дає їм більше переваг та можливостей на отримання від нього як матеріальних, так і нематеріальних благ, необхідних для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, порівняно із донькою [PERSON] , на утримання якої стягнуто аліменти, та яка проживає з відповідачкою, окремо від батька. Доводи позивача та його представника про перебування на його утриманні непрацездатного батька [PERSON] , який є особою з інвалідністю 3 групи, суд відхиляє з огляду на таке. Надані позивачем на підтвердження даних доводів копія пенсійного посвідчення № [NUMBER] , виданого [PERSON] 02.06.2020, копія свідоцтва про смерть 01.10.2021 матері позивача [PERSON] серії [NUMBER] та копія довідки №2491 від 18.09.2025 виконавчого комітетом Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, на думку суду, не підтверджують факту утримання, оскільки, як встановлено судом, батько отримує пенсію за віком. Крім того, як зазначив сам позивач в судовому засіданні, на даний час він з дружиною та дітьми проживає у м. Вінниця, а не за місцем проживання батька в с. Левківці Тульчинського району Вінницької області та не рахом зх ним. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з викладеного, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. З огляду на це, аліменти у новому розмірі слід стягувати з дня набрання чинності даним рішенням суду. Оскільки у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з часу набрання рішенням законної сили та враховуючи наявність на виконанні судового наказу від 17.07.2025 у цивільній справі №148/1768/25 про стягнення аліментів в розмірі, встановленому до ухвалення цього рішення,

Outcome: partial