Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

04 лютого 2026 року позивач [PERSON] через свого представника адвоката звернулась в Корабельний районний суд м. Миколаєва з позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 03.08.2024 року Інгульським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №250. В обґрунтування позову позивач зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем припинені у зв`язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, у них відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння. Це призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Спільного господарства вони не ведуть і разом не проживають. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Спору з приводу поділу майна позивача та відповідача, що є спільною власністю подружжя немає. Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 06.02.2026 року провадження по зазначеній справі було відкрито та справа призначена до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Корабельного районного суду міста Миколаєва заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені нею обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 03.08.2024 року між сторонами укладений шлюб, який зареєстрований року Інгульським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), зроблений актовий запис № 250. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Спору з приводу поділу майна позивача та відповідача, що є спільною власністю подружжя немає. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Крім того, згідно з ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі того, що відповідач ніяким чином не висловив бажання відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за належне залишити йому шлюбне прізвище. З огляду на вищезазначене, суд вважає за доцільне задовольнити зазначений позов про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до Постанови КЦС ВС від 30.09.2022 року за № 761/38266/14, якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть, у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулося у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явилися всі учасники такої справи.

Outcome: approved