Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

із позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором у Козелецький районний суд Чернігівської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25 березня 2024 року відповідач [PERSON] уклав із Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» кредитний договір № 262459326. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» укладений договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується відступити ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за плату на умовах, визначених цим договором. 31 грудня 2020 року за Додатковою угодою № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції. Відповідно до Реєстру боржників № 286 від 28 травня 2024 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс», до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 262459326. 27 лютого 2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу № 27/0225-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 27 лютого 2025 року до договору факторингу № 27/0225-01 від 27 лютого 2025 року ТОВ «ФК «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 262459326 від 25 березня 2024 року у сумі 13000.00 гривень (із яких: 2500.00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 9250.00 гривень сума заборгованості за процентами; 1250.00 гривень сума неустойки). Всупереч умовам кредитного договору, відповідач [PERSON] не виконав свої зобов`язання за договором, не здійснив жодного платежу для погашення наявної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача із 27 лютого 2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заявлені позовні вимоги про стягнення із відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 262459326 від 25 березня 2024 року в розмірі 13000.00 гривень (із них: 2500.00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 9250.00 гривень сума заборгованості за процентами; 1250.00 гривень сума неустойки). За ухвалою судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 04 листопада 2025 року відкрите провадження у цивільній справі і прийнята вказана позовна заява до розгляду (за правилами спрощеного позовного провадження). Представник позивача Макарова Л.В. у позовній заяві зазначила про проведення судового розгляду справи без участі представника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та, у разі неявки у судове засідання відповідача, провести заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про час, дату і місце судового розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився. У судовому засіданні встановлено, що 08 травня 2024 року відповідач [PERSON] уклав із ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитний договір № 262459326, сума кредиту становить 2500.00 гривень, строком на 30 днів, із процентною ставкою 2.50% у день від суми залишку, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 912.50% річних. Відповідач [PERSON] не виконує належним чином своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором і за розрахунком, проведеним ТОВ «Таліон Плюс», станом на 27 лютого 2025 року заборгованість становить 13000.00 гривень (із них: 2500.00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 9250.00 гривень сума заборгованості за процентами; 1250.00 гривень сума неустойки). Згідно з інформацією, що надана 03 лютого 2026 року АТ «Перший Український Міжнародний Банк», на ім`я [PERSON] емітовано в АТ «Перший Український Міжнародний Банк» карту № [NUMBER] , по якій містяться зарахування на суму 2500.00 UAH від 25 березня 2024 року. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» укладений договір факторингу № 28/1118-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується відступити ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за плату на умовах, визначених цим договором. 31 грудня 2020 року за Додатковою угодою № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції. 27 лютого 2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу № 27/0225-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. ТОВ «ФК «ЄАПБ», як фактор, у відповідності до законодавства має право здійснювати операції з факторингу. Приписами ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом положень п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ч. 1 ст. 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Правовими нормами ст.ст. 526, 527 і 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлений термін. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Правовими нормами ст. 1056-1 ЦК України передбачені проценти за кредитним договором. Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У ст. 3 указаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом ч.ч. 3, 4 і 6 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 12 ст. 11 цього Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Правовими нормами ст. 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За приписами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Дослідивши надані позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» докази, суд вважає, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» м. Києва до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Враховуючи, що вказані кредитний договір та договір факторингу не визнані у встановленому законом порядку недійсними чи нікчемними, то в силу положень ст.ст. 6, 204, 207, 627, 629, 638, 639, 642 і 1077 ЦК України ці правочини є правомірними, чинними та обов`язковими для виконання, що у відповідності до вимог ст.ст. 12 і 81 ЦПК України не спростовано відповідачем [PERSON] . Тому заборгованість відповідача [PERSON] перед ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за кредитним договором № 262459326 від 25 березня 2024 року становить 13000.00 гривень (із них: 2500.00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 9250.00 гривень сума заборгованості за процентами; 1250.00 гривень сума неустойки). Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Воєнний стан в Україні запроваджений згідно з Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, що затверджений Законом України від 24 лютого 2022 № 2102-ІХ, із 05.30 години 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжувався та діє до цього часу. Враховуючи, що строк дії таких обмежень триває із 24 лютого 2022 року і на період дії воєнного, надзвичайного стану та тридцятиденний строк після його припинення або скасування, а позивачем нарахована неустойка за невиконання грошових зобов`язань за кредитним договором у цей період, підстави для стягнення з відповідача [PERSON] неустойки у сумі 1250.00 гривень за кредитним договором № 262459326 від 25 березня 2024 року відсутні. Отже, позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» до відповідача [PERSON] про стягнення неустойки (пені) не підлягають задоволенню. За викладених обставин із відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» грошові кошти в розмірі 11750.00 гривень (із них: 2500.00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 9250.00 гривень сума заборгованості за процентами) заборгованості за кредитним договором № 262459326 від 25 березня 2024 року. Позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» сплачений 19 вересня 2025 року судовий збір у розмірі 3028.00 гривень. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог на 90.38% (11750.00 гривень : 13000.00 гривень х 100%), судовий збір, що підлягає стягненню на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» становить 2736.71 гривень.

Outcome: approved