Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Представник позивача Хаєцька О.С. через систему «Електронний суд» звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача завдані збитки в порядку регресу в розмірі 6857,50 грн та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між ПАТ «СК «Універслальна» та [PERSON] укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР-5515940, забезпечений транспортний засіб "Hyundai", номерний знак [NUMBER] . 07.05.2022 відбулась ДТП за участю транспортного засобу "Jaguar", номерний знак [NUMBER] та транспортного засобу "Hyundai", номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Після вчинення ДТП [PERSON] самовільно залишив місце ДТП. Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 31.05.2022 в справі 944/1590/22 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. В подальшому, потерпіла сторона звернулась до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування, на підставі чого ПАТ «СК «Універсальна» здійснила виплату страхового відшкодування згідно страхового акту №114979/1 у розмірі 8515,00 грн. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "Hyundai", номерний знак [NUMBER] , на момент ДТП була застрахована в ТДВ «СК «Гардіан», згідно полісу №ЕР207119647 та ПАТ «СК «Універсальна», згідно полісу №АР-5515940. Згідно полісу ЕР 207119647, франшиза складає 2600,00 грн. ТДВ «СК «ГАРДІАН» здійснила виплату страхового відшкодування на користь позивача у розмірі 1657,50 грн. Таким чином, сума яка підлягає до стягнення із відповідача складає 6857,50 грн. Враховуючи наведене, просить позов задовольнити. Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 08.10.2025 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 16.12.2025 у зв`язку із неявкою відповідача, розгляд справи відкладено. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак в позовній заяві просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, за зареєстрованим місцем знаходження, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило, відзив на позовну заяву не подав. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Частинами 4, 5 ст.268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 10.02.2026, є дата складення повного судового рішення 16.02.2026. Дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 07.05.2022 о 20 год. 30 хв. в смт.Шкло Яворівського району Львівської області по вул.Львівській, 1, водій [PERSON] керував автомобілем марки "Hyundai", номерний знак [NUMBER] , рухаючись заднім ходом, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки, "Jaguar", номерний знак [NUMBER] , спричинивши автомобілям технічні пошкодження, після цього залишив місце ДТП. Вказаними діями [PERSON] порушив вимоги п.п. 1.5, 2.10, 10.9, 13.1 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.122-4, 124 КУпАП. Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 31 травня 2022 року у справі № 944/1590/22, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу. Дана постанова не оскаржувалась та набрала законної сили. Частиною 6 ст.82 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі по адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, щодо винуватості [PERSON] , не потребують доказування, оскільки встановлені постановою суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили. Дані обставини сторонами не оспорюються. Власником транспортного засобу марки "Jaguar", номерний знак [NUMBER] є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 23.09.2021. 09.05.2022 [PERSON] звернувся до голови правління ПАТ «СК «Універсальна» із заявою про виплату матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП, яке відбулось 07.05.2022. Відповідно до страхового акту №114979/1 від 16.05.2022, сума страхового відшкодування, що сплачується потерпілому становить 8515,00 грн. Відповідно до платіжного доручення №11335 від 17 травня 2022 року, ПАТ «СК «Універсальна» сплатило потерпілій стороні [PERSON] страхове відшкодування в загальному розмірі 8515,00 грн. Крім цього, як зазначає позивач, ТДВ «СК «ГАРДІАН» здійснило виплату страхового відшкодування на користь позивача у розмірі 1657,50 грн. Таким чином, загальна сума шкоди, яка підлягає до стягнення з відповідача становить 6857,50 грн. Частиною 1 ст.1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1166 ЦК України визначено загальні підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань. Так, загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення). Підставою для застосування такого виду майнової відповідальності, як відшкодування шкоди, є сукупність таких чотирьох елементів, які входять до складу правопорушення протиправна поведінка особи; настання шкоди; причинний зв`язок між такою протиправною поведінкою і настанням шкоди; вина завдавача шкоди. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. При цьому, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб (ч.1 ст.1187 ЦК України). Положеннями ч.5 ст.1187 ЦК України встановлено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п. в) п.п. 38.1.1.ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно абз. «в» п.п.38.1.1.п.38.1ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником. Як роз`яснено в п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993ЦК України. У зв`язку з тим, що відповідач після вчинення ДТП залишив місце події, то після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу). Враховуючи наведене, оскільки позивачем здійснено регламентну виплату потерпілій стороні внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, і така сталася з вини відповідача, як водія транспортного засобу, який керував автомобілем та залишивши місце події, в добровільному порядку понесені витрати позивачу не компенсував, тому позов слід задовольнити та стягнути в порядку регресу із відповідача в користь позивача понесені ним витрати на виплату страхового відшкодування. Разом з тим відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати у виді судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп.

Outcome: approved