Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

25.08.2025 директор ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», що знаходиться в м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, через систему «Електронний суд» звернулася із позовом до [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , в якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (код ЄДРПОУ 44276926) заборгованість за Договорами № 77562741 від 09.09.2021, № 4303929 від 12.06.2021 у розмірі 36456,96 грн., понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн.. Мотивує тим, що 09.09.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір № 77562741, сума позики становить 5500,00 грн., строком на 64 дні, процентна ставка (базова) становить 1,6%. 12.06.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено Договір №4303929, сума кредиту становить 14650,00 грн., строком на 30 днів, стандартна процентна ставка становить 1,90%. 27.01.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №27/01/2022, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №77562741. 04.02.2022 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №04-02-01/2022, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №4303929. 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект центр» укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і за вказаними договорами. Відповідач не виконувала належним чином зобов`язання за договорами, внаслідок чого перед позивачем у неї існує заборгованість в загальному розмірі 36456,96 грн.. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Відповідач надала заяву про застосування строку позовної давності, в якій просить застосувати позовну давність, яка є підставою для відмови у позові, зазначила, що вищевказані договори між нею та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено 09.09.2021 та 12.06.2021, відповідно. Позов подано до суду 25.08.2025, тобто пропущений строк позовної давності, так як останнім днем подання позову повинні бути дати 09.09.2024 та 12.06.2024, відповідно. Відповідно до доданих до позову документів сума погашення заборгованості відсутня (окрім одного платежу 12.07.2021). Директор ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» подала заперечення на заяву про застосування строків позовної давності та просить залишити без задоволення вказану заяву, позовні вимоги про стягнення кредитної заборгованості задовольнити в повному обсязі, зазначила, що оскільки жодних письмових повідомлень про припинення Договорів від сторін не надходило і такі відсутні, позичальник продовжував користуватися кредитними коштами, то відповідно строк дії укладених з відповідачем Договорів було пролонговано. Таким чином, термін позовної давності щодо заявлених вимог не минув. Також Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України № 392 від 20 травня 2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин, який тривав до 30.06.2023. В тому числі, відповідно до п.19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦПК України у період дії в України воєнного стану, надзвичайного стану строки, визначені ст.ст.257-259,362,559,681,728,786,1293 ЦК України зупиняються на строк дії такого стану. Таким чином строки позовної давності не були пропущені позивачем, а підстави для застосування наслідків спливу строку позовної давності відсутні. Отже, заява відповідача є необгрунтованою. Натомість, спір у даній справі виник саме через неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитними договорами. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що 09.09.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] в електронній формі укладено Договір позики № 77562741, відповідно до якого сума кредиту становить 5 500,00 грн., позика надана на 64 дні, з 09.09.2021 по 11.11.2021, процентна ставка (базова) становить 1,6%. 12.06.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] в електронній формі укладено Договір №4303929 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого сума кредиту становить 14650,00 грн., строк кредиту 30 днів, стандартна процентна ставка становить 1,90% в день, що підтверджується копіями: договору позики від 09.09.2021; договору про надання споживчого кредиту від 12.06.2021; паспортом споживчого кредиту. ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» підтвердило прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції - ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів», відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного між компанією та ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» та завершення платіжної операції щодо переказу грошових коштів 09.09.2021 на суму 5500,00 грн. на карту отримувача Данильчик Марія № [NUMBER] , про що свідчить довідка ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» від 05.03.2025 вих.№ КД-000015634/ТНПП. З листа ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 05.09.2024 за вих.№ 7/5673 видно, що товариство повідомило про успішність операції згідно договору з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» № 087/20-П від 08.07.2020 щодо переказу грошових коштів 12.06.2021 на суму 14650,00 грн. на карту отримувача № [NUMBER] . 27.01.2022 між ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №27/01/2022, відповідно до якого ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №77562741. Відповідно до платіжного доручення № 32465 від 27.01.2022 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» здійснено оплату згідно договору факторингу №27/01/2022 від 27.01.2022 на суму 6405568,95 грн.. 04.02.2022 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №04-02-01/2022, відповідно до якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4303929. Відповідно до платіжного доручення № 327400005 від 04.02.2022 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» здійснено оплату згідно договору факторингу №04-02-01/2022 від 04.02.2022 на суму 669272,75 грн.. 10.01.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і до [PERSON] за договорами: №77562741 та №4303929. Відповідач 12.07.2021 здійснила платіж на суму 10912,88 грн., з яких 4650,00 грн. оплата основного боргу та 6262,88 грн. оплата процентів, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором № 4303929 від 12.06.2021. Заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал» за договором №77562741 станом на 10.01.2023 становить 11480,53 грн. та за договором №4303929 станом на 10.01.2023 становить 24976,43 грн., що підтверджується розрахунками заборгованості. Згідно з статями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина перша статті 1078 ЦК України). Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Суд враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15, за якою «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». Відповідно до розрахунку та реєстру боржників до Договору №10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 заборгованість [PERSON] за кредитним договором №77562741 від 09.09.2021 становить 11480,53 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 4892,27 грн., заборгованість за відсотками 6498,74 грн., інфляційні збитки 78,27 грн. та 3% річних 11,25 грн.; за кредитним договором №4303929 від 12.06.2021 становить 24976,43 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту - 10000,00 грн., заборгованість за відсотками 14800,00 грн., інфляційні збитки 160,00 грн. та 3% річних 16,43 грн.. Однак, враховуючи, що строк кредитування за договором №77562741 був погоджений сторонами на 64 дні, за договором №4303929 на 30 днів, доказів того, що позичальник ініціювала продовження строку кредитування, а також зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять, тому розмір відсотків підлягає перерахуванню. Відтак, розмір відсотків відповідно до умов договору №77562741 становить 5632,00 грн., виходячи з розрахунку: 5500,00 грн. (тіло кредиту) х 1,6% (процентна ставка) х 64 дні (строк кредитування) = 5632,00 грн.. Відповідно до умов договору №4303929 становить 8350,50 грн., виходячи з розрахунку: 14650,00 грн. (тіло кредиту) х 1,90% (процентна ставка) х 30 днів (строк кредитування) = 8350,50 грн.. Враховуючи, що відповідачем не було вжито належним чином заходів щодо добровільного погашення заборгованості по вищевказаних договорах, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з неї заборгованості за договором №77562741 в сумі 10613,79 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 4892,27 грн., заборгованості за відсотками 5632,00 грн., інфляційні збитки 78,27 грн. та 3% річних 11,25 грн.; за договором №4303929 в сумі 18526,93 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 10000,00 грн., заборгованості за відсотками 8350,50 грн., інфляційні збитки 160,00 грн. та 3% річних 16,43 грн., що в загальному розмірі становить 29140,72 грн.. Щодо клопотання відповідача про застосування строку позовної давності суд зазначає наступне. Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до статті 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 06 листопада 2013 року в справі № 6-116цс13, за змістом ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони прав на позов. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України № 392 від 20 травня 2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12 березня 2020 року на всій території України встановлено карантин. Законом України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби COVID-19 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби COVID-19, строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Зазначений Закон України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ набрав чинності 02 квітня 2020 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричини коронавірусом SARS-CoV-2» відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенні, території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дію якого неодноразово продовжено та діяв на момент звернення до суду з позовною заявою. За приписами пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (чинного станом на час виникнення правовідносин) у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. У постанові Верховного Суду від 13 листопада 2024 року у справі № 383/1645/23 щодо позовної давності зазначено про те, що строк позовної давності в силу положень пунктів 12, 19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України продовжено на строк дії карантину та воєнного стану в Україні. Позовна давність для пред`явлення позовних вимог на день звернення до суду не спливла, її перебіг був зупинений до кінця дії карантину, який був введений з 12 березня 2020 року та продовжувався до 30 червня 2023 року. Після припинення дії карантину строк, що залишився до кінця спливу позовної давності, продовжується на строк дії воєнного стану в Україні. Враховуючи вищевикладене, строк позовної давності у вказаних правовідносинах не сплив. Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2422,40 грн., які у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог, а саме у розмірі 1936,22 грн.. Щодо вимог директора ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у постанові від 13.05.2025 у справі №275/150/22 (провадження № 61-13766св24) вказав наступне. Саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд,

Outcome: partial