Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОГО ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 23275,72 грн. за кредитними договором №9981806. На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 20.05.2021 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" та [PERSON] укладено Договір №9981806. 27.08.2021 було укладено договір № 27/08-1 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 9981806. 10.01.2023було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 9981806. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 9981806. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №9981806 від 20.05.2021 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 23275.72 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 10 000.00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 12 470.00 грн., інфляційні збитки - 656.96 грн., нараховані 3% річних -148.76 грн. В судове засідання сторони, які у встановленому порядку оповіщені про час і місце розгляду справи, не з"явилися. Представник ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР"подав до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав, просив справу розглянути у його відсутності. Відповідач, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився, причини неявки не повідомив. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 20.05.2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС та [PERSON] укладено кредитний договір №9981806, відповідно до якого кредитор надав позичальнику грошові кошти в сумі 10000,00 гривень, а позичальник зобов`язався повернути отриману суму у визначений строк та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах визначених договором. Тип кредиту: фінансовий кредит. Розмір (сума) кредиту: 10000,00 грн. Кредит надається строком на 30 днів (основний строк, Строк А). Термін (дата) повернення кредиту - 19.06.2021 року. З 1-го по 30-й день Позичальник сплачує проценти (плату за користування грошовими коштами) за кожен день строку користування кредитом у розмірі 1,9900%. Сторони домовилися, що загальний строк надання кредиту може бути автоматично продовжений (пролонгований) у разі невиконання Позичальником в повному обсязі зобов`язань зі сплати процентів згідно п. 1.6 та повернення Кредиту у визначений в п. 1.5 термін (після спливу Строку А). У такому разі строк надання кредиту автоматично пролонгується на строк 30 календарних днів (Строк Б, пролонгований строк), а зазначена в п. 1.5 Договору дата повернення кредиту продовжується на відповідну кількість днів. Під час пролонгованого строку (Строку Б) Позичальник сплачує проценти за користування кредитом у розмірі 2,50 % від суми кредиту за кожний день пролонгованого строку. Тип процентної ставки у п. 1.6,1.7: фіксована. Строк дії Договору: до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, але не більше 1 (одного) календарного року. На дату укладення кредитного договору орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 296,54%, орієнтовна загальна вартість кредиту складає 15970,00 грн. У випадку настання умов, передбачених у п. 1.7 договору, орієнтовна ефективна річна процентна ставка складатиме 819,43%, орієнтовна загальна вартість кредиту складатиме 23470,00 грн. Мета отримання кредиту: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (а.с.7). Відповідно до заявки на отримання кредитів та встановлення ділових відносин між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" та [PERSON] 20.05.2021 відповідач ознайомлений та розуміє, що на підставі цієї заявки у майбутньому можуть бути укладені кредитні договори з ТОВ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" зокрема, як у письмовій, так і у формі електронного договору з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи (а.с.11). Відповідно до паспорту споживчого кредиту загальні витрати за кредитним договором складають 5 970,00 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом складає 15 970,00 грн., процентна ставка, відсотків річних складає 726,35 грн., реальна річна процентна ставка, відсотків річних складає 296,54 грн. Графік платежів, затверджений додатком 1 до цього паспорту (а.с.9,10). Кредитний договір №9981806 від 20.05.2021, заявка на отримання кредитів та встановлення ділових відносин від 20.05.2021, паспорт споживчого кредиту від 20.05.2021 підписані відповідачем. ТОВ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором №6828040, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору. Видача ТОВ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" відповідачу коштів в сумі 10000 гривень 00 копійок відбулася 20.05.2021, що підтверджується квитанцією №80270551-be57-4c57-8e26-7616906c60a3_637571375618413143.(а.с.14). 27.08.2021 було укладено договір № 27/08-1 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 9981806. 10.01.2024було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 9981806. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 9981806. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). В силу ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст.1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно із ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, досліджені судом докази свідчать про укладеність вищевказаного кредитного договору між відповідачкою та відповідною фінансовою установою, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань. За приписами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч.1 ст.513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною першою ст.1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч.1 ст.1078ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідач [PERSON] отримані кошти у визначений кредитним договором строк не повернув, тому вимоги позивача про стягнення заборгованості доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законі та кредитному договорі, підлягають задоволенню. Частиною 1 статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до положень ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За умовами договору [PERSON] мав повернути кредит в сумі 10000,00 грн. та відсотки в сумі 12470,00 грн. 19 червня 2021 року, однак вказаних коштів не повернув, в зв`язку із чим позивач має право на отримання в порядку ст.625 ЦК України 3% річних та інфляційних втрат. Відповідно до основних засад цивільного судочинства змагальності та диспозитивності (статті 12, 13 ЦПК України), обов`язків з доказування (частина перша статті 81 ЦПК України), саме відповідач має довести безпідставність позовних вимог і наданих позивачем доказів, а не суд, у якого відсутні такі повноваження поза межами перевірки доводів, які міг би надати відповідач. Відповідач не заперечувала факт отримання кредиту, користування кредитними коштами та заявлений позивачем борг по тілу кредиту та відсотках, не спростовувала надані позивачем докази, жодних заперечень проти доводів позивача не надходило. Судом також не встановлено неправильність наданого позивачем розрахунку, а отже, наявні підстави для стягнення суми боргу з відповідача. Таким чином, з на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОГО ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР"слід стягнути 23275,72 грн. заборгованості за договором кредиту №9981806 від 20 травня 2021 року, з яких: 10000,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту, 12470,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 148,76 грн. 3% річних, 656,96 грн. інфляційні втрати. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зважає на наступне. Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. У частині другій статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. У частинах четвертій - шостій статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У позові представник позивача просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 13 000 грн. На підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу представник позивача надав: договір № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 1 липня 2024 року, укладеного між ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» та АДВОКАТСЬКИМ ОБ`ЄДНАННЯМ «ЛІГАЛ АССІСТАНС» (а.с. 58-60); прайс-лист АО «Лігал Ассістанс» (а.с. 62 зворот, 62); заявка на надання юридичної допомоги № 1859 від 03 листопада 2025 року, згідно якої сторони погодили надання наступних правових (юридичних) послуг АО клієнту по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] , а саме: надання усної консультації, кількість - 2 години, вартість 1 години - 2000 грн., ціна - 4000 грн.; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду, кількість - 3 години, вартість - 3000 грн. за 1 годину, ціна - 9000 грн. (а.с. 63); витяг з акту №16 про надання юридичної допомоги від 28 листопада 2025 року, згідно якого сторони погодили надання наступних правових послуг АО Клієнту у відповідності до Заявки на надання юридичної допомоги (а.с. 64). У постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України. Крім того, згідно з пунктом пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Так, позивачем не надано суду жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про надання правничої (правової) допомоги партнерами (адвокатами) АО «Лігал Ассістанс» "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" по цивільній справі № 689/2312/25 про стягнення з [PERSON] боргу за кредитним договором. Зокрема, до матеріалів справи не долучено документів, які б підтверджували повноваження партнерів (адвокатів) АО «Лігал Ассістанс» (ч. 4 ст. 62 ЦПК України). Судом встановлено, що позовну заяву підписано директором ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» Марією Ткаченко, в матеріалах справи відсутні адвокатські запити щодо підготовки до стягнення заборгованості із [PERSON] тощо. Отже, в порушення припису п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України представником позивача не надано суду доказів того, що партнери (адвокати) АО «Лігал Ассістанс» надавали усні консультації позивачу, а також докази підготовки, складання та подачі позовної заяви до суду. Відсутні докази того, що адвокати АО «Лігал Ассістанс» збирали докази по зазначеній цивільній справі. У зв`язку із зазначеним, суд визнає неналежними доказами щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 13000 грн.: договір № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 1 липня 2024 року, укладений між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та АДВОКАТСЬКИМ ОБ`ЄДНАННЯМ «ЛІГАЛ АССІСТАНС», прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», заявку на надання юридичної допомоги №1859 від 03 листопада 2025 року, витяг з акту № 16 про надання юридичної допомоги від 28 листопада 2025 року. Таким чином, оскільки представником позивача не надано доказів надання АО «Лігал Ассістанс» позивачу правової (правничої) допомоги по даній справі, а також дійсність понесених витрат на правничу (правовому) допомогу в розмірі 13000 грн., тому у задоволенні стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову (правничу) допомогу необхідно відмовити. Таким чином, необхідно стягнути з [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОГО ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР"заборгованість за Договором № 9981806 від 20.05.2021 у розмірі 23275.72 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 10 000.00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 12 470.00 грн., інфляційні збитки - 656.96 грн., нараховані 3% річних -148.76 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, оскільки позов задоволено повністю, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2 422, 40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved