Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

26 грудня 2025 року позивач звернувся до суду з цим позовом. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01 квітня 2019 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір №R01.00202.005098646, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 44 533,77 грн на строк 22 місяці зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0% за перші 30 календарних днів, а також 57,8% річних починаючи з 31 дня. Позивач вказує, що за договором факторингу набув право вимоги за цим договором. Позивач зазначає, що заборгованість за кредитним договором становить 126 483,60 грн, з яких 44 528,47 грн заборгованість за тілом кредиту, а 81 955,13 грн заборгованість за відсотками. З наведених вище підстав позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у загальному розмірі 126 483,60 грн. Відповідач письмового відзиву на позов не подав. Частиною першою статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про розгляду справи, але не подав відзиву, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з таких підстав. Судом встановлено, що 01 квітня 2019 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір №R01.00202.005098646, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 44 533,77 грн на строк 22 місяці зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0% за перші 30 календарних днів, а також 57,8% річних починаючи з 31 дня. За договором факторингу позивач набув право вимоги за цим договором. Позивач зазначає, що станом на день звернення до суду заборгованість за договором становить 126 483,60 грн, з яких 44 528,47 грн заборгованість за тілом кредиту, а 81 955,13 грн заборгованість за відсотками. Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Пунктом 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Оскільки відповідач не повернув у встановлені строки кредит, позовні вимоги про стягнення тіла кредиту у розмірі 44 528,47 грн необхідно задовольнити. Що стосується вимоги про стягнення відсотків за кредитом, суд зазначає таке. Велика Палата Верховного Суду у пункті 54 постанови від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, зробила правовий висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, враховуючи вищенаведений правовий висновок Великої Палати Верховного Суду стосовно правильного застосування положень ст.ст.625, 1048 ЦК України, позивач вправі нараховувати договірні відсотки лише у період дії строку кредиту. Після закінчення строку кредитування позивач, як і попередній кредитор, не вправі був нараховувати договірні відсотки, а надалі відносини між сторонами трансформуються з договірних в охоронні, де застосовуються положення ст.625 ЦК України. За умовами кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 44 533,77 грн на строк 22 місяці зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0% за перші 30 календарних днів, а також 57,8% річних починаючи з 31 дня. Період строку кредитування (01 квітня 2019 року 01 лютого 2021 року) містить у собі 672 днів, з яких перші 30 пільговий період з відсотковою ставкою 0%. Отже, відсотки за період решти строку кредитування, за яких нараховуються відсотки у розмірі 58,8% річних в загальному становлять 45 275,10 грн та обраховуються наступним чином: Період прострочення грошового зобов`язання:Кількість днів у періодіСума з 01/05/2019 до 31/12/2019 44 533,77 x 57.8 % x 245 : 365 : 10024517 277,88 грн. з 01/01/2020 до 31/12/2020 44 533,77 x 57.8 % x 366 : 366 : 10036625 740,52 грн. з 01/01/2021 до 01/02/2021 44 533,77 x 57.8 % x 32 : 365 : 100322 256,70 грн. Слід зазначити, що будь-якого обґрунтованого розрахунку позовних вимог, в частині стягнення відсотків за кредитом, позивач суду не надав, а обмежився лише довідкою директора Департаменту кредитного адміністрування АТ «Ідея Банк», в які містить лише відомості про загальний розмір відсотків у 81 955,13 грн, без їх конкретного обрахунку (а.с.15). Отже, суд частково задовольняє позов про стягнення відсотків за користування кредитом, а саме стягує їх у розмірі 42 264,64 грн, з врахуванням внесених відповідачем коштів на сплату відсотків (45 275,10 - 3 010,46). Оскільки суд задовольняє позовні вимоги частково, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, що становить 2 077,81 грн (86 793,11 / 126 483,60)). На підставі наведеного та

Outcome: partial