Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

Вимоги позивача та доводи на їх обґрунтування Звернувшись до суду із вказаним позовом, представник позивача посилався на те, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву без номеру від 19 грудня 2011 року та приєднався до умов та правил надання банківських послуг, в редакції, що діяла на момент підписання та була розміщена на сайті банку. З моменту підписання відповідачем заяви, між банком та відповідачем було укладено договір шляхом приєднання клієнта до запропонованого банком договору. Відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 75000 грн. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав кредитну картку № [NUMBER] , строком дії - 10/15, типу Універсальна. Відповідач після отримання картки за умовами укладеного з банком договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Після спливу строку дії першої картки відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримано кредитну картку № [NUMBER] , строком дії - 10/17, типу Універсальна з фото та кредитну картку № [NUMBER] , строком дії - 04/22, типу Універсальна Gold. В процесі користування рахунком відбулась зміна відсоткової ставки на 40,8% річних. Крім того, 06 червня 2022 року відповідачем підписано заяв на приєднання до умов та правил надання банківських послуг, на підставі якої отримано додаткову кредитну картку № [NUMBER] , строком дії 04/26, типу Універсальна Gold, а також погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком. За такого, відповідач був належним чином повідомлений про умови кредитування, зокрема щодо сплати відсотків. Починаючи з 06 червня 2022 року відсотки нараховувались відповідно до підписаної відповідачем заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в розмірі 40,8%. Таким чином, банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути використану частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлено договором. Однак, в процесі користування кредитним рахунком відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості. В зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 15 жовтня 2025 року має заборгованість в розмірі 4928,32 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 39467,23 грн.; заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 9821,09 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач через свого представника просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором від 19 грудня 2011 року в розмірі 49288,32 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Процесуальні дії у справі Спрощене провадження за цими вимогами було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 20 листопада 2025 року після отримання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання/перебування відповідача - фізичної особи (останнє відоме місце проживання відповідача). Позиції сторін Представник позивача в судове засідання не з`явилась, про його дату, час і місце повідомлялась належно кожного разу, згідно клопотання про розгляд справи за відсутності позивача просила провести розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення не заперечувала. Відповідач до суду не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся шляхом направлення судових повісток за адресою зареєстрованого місця проживання та публікації оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, причин свого неприбуття не повідомляв, будь-яких заяв чи то клопотань не направляв. При цьому, відповідач причин своєї неявки до суду не вказував, будь-яких заяв, у тому числі й заяв по суті справи, не направляв, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належно в силу положень ч. 9 ст. 10, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у зв`язку із чим суд вважає наявними одночасно існування усіх передумов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, і необхідних для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач двічі повідомлений про дату, час і місце судового засідання, проте, на розгляд справи не з`явився, причин своєї неявки не вказав, відзив на позов не подав, у той час, як позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. За такого, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, позаяк, жоден із учасників справи у судовому засіданні присутнім не був. Установлені фактичні обставини справи і зміст правовідносин з посиланням на докази, а також оцінка аргументів, наведених учасникам справи У свою чергу, суд, дослідивши надані позивачем докази, оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, а також достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні доказів, виходив із такого. Зокрема, суд установив, що 19 грудня 2011 року [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з анкетою-заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанк. Згідно вказаної анкети-заяви [PERSON] зазначив, що вказана заява разом з пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився та згоден з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку, які надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Зобов`язався виконувати вимоги умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись їх змінами на сайті ПриватБанку. Вказану анкету-заяву [PERSON] підписано власноруч. Крім того, 06 червня 2022 року [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, підписанням якої приєднався до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», що розміщені в мережі інтернет, в редакції чинній на дату підписання цієї заяви, які разом становлять договір банківського рахунка та прийняв всі права та обов`язки, встановлені в цьому договорі та зобов`язався їх належним чином виконувати. Вказана заява, зокрема, містить істотні умови договору «Кредитні картки», а саме інформацію про: основні умови кредитування, як то тип кредиту, ліміт кредиту, строк кредитування; інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, яка серед іншого передбачає розмір процентної ставки для карт Універсальна в розмірі 42,0% річних та для карт Універсальна Gold в розмірі 40,8% річних, розмір реальної річної процентної ставки з використанням платіжної картки та користування коштами поза межами пільгового періоду для карт Універсальна в розмірі 51,09% річних та для карт Універсальна Gold в розмірі 51,76% річних; порядок повернення кредиту; додаткову інформацію щодо наслідків прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором, зокрема і розмір процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту та відсотків та для карт Універсальна становить 84,0% річних, а для карт Універсальна Gold - 81,6% річних. Судом також досліджено витяг з «Умов та правил надання банківських послуг» АТ КБ «ПриватБанк». Як вбачається з довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 23 жовтня 2025 року [PERSON] під час дії договору неодноразово отримувались банківські картки типу Універсальна та Універсальна Gold, зокрема, востаннє 06 червня 2022 року [PERSON] отримано банківську картку Універсальна Gold № [NUMBER] зі строком дії до 04/26. Крім того. судом встановлено, що під час дії договору банком неодноразово змінювався розмір кредитного ліміту, доступний [PERSON] , в тому числі 21 червня 2023 року кредитний ліміт було збільшено до 75000 грн. та 02 квітня 2024 року такий ліміт зменшено до 0 грн. Проте, як слідує із матеріалів справи, відповідач умов укладеного кредитного договору належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 15 жовтня 2025 року має заборгованість в розмірі 49288,32 грн. із яких: 39467,23 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 9821,09 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором без номеру від 19 грудня 2011 року. Розмір, порядок нарахування та період нарахування заборгованості відповідача також відображено у виписці по кредиту. Тож, вирішуючи справу по суті, суд ураховував наступне. Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч. 2 ст. 15 ЦК України). Так, за ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Договір, в тому числі і договір кредиту, є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Таким чином, судом встановлено, що банк надав відповідачу грошову банківську споживчу позику, тобто грошовий банківський споживчий кредит шляхом кредитування за допомогою кредитної картки. Отже, між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору, та регулюються главою 71 ЦК України та загальними нормами Цивільного кодексу щодо зобов`язань. Згідно вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, згідно умов договору та у строки передбачені цим договором. Боржник зобов`язаний, як це передбачено ч. 1 ст. 527 ЦК України, виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, у ракурсі установлених фактичних обставин щодо неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, ураховуючи наведені вище правові норми, які регулюють відносини, що виникли між сторонами, суд вважає правомірними вимоги позивача. При цьому, суд перевірив правильність нарахування позивачем усіх складових заборгованості, як то, щодо заборгованості за тілом та відсотками, нарахованими згідно умов договору на дійсну заборгованість відповідача і вважає ці розрахунки вірними, позаяк, вони відповідають вимогам закону. Отже, суд робить висновок, що права позивача порушені відповідачем через невиконання ним умов укладеного кредитного договору та непогашення дійсної заборгованості, а тому вони підлягають захисту у спосіб, що запропонований позивачем, тобто, шляхом стягнення на його користь установленої судом заборгованості, яка у цій справі є підтвердженою належними, допустимим і достовірними доказами, у тому числі й їх сукупністю. Як наслідок, цей позов підлягає до задоволення. Щодо питання розподілу судових витрат За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача належить стягнути 2422 грн. 40 коп. судового збору, що становить 100 відсотків задоволених вимог. З цих підстав,

Outcome: approved