Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, аргументуючи заявлені вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 16.10.2024 року зареєстрованим Виконавчим комітетом Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області , про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 55. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 29. Позивач зазначає, що оскільки вона на даний час займається вихованням та доглядом за дитиною до досягнення нею трирічного віку, вона не має змоги працювати, отримувати заробітну плату та забезпечувати себе самостійно. Відповідач грошові кошти на її утримання не надає, однак може надавати їй матеріальну допомогу, оскільки отримує пенсійні виплати в розмірі 20000,00 грн. У зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною трирічного віку. Ухвалою судді від 07 жовтня 2025 року у справі відкрите спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Сторони про розгляд справи повідомлялись належним чином. Відповідач про розгляд справи був повідомлений належним чином, заяв чи заперечень проти позовних вимог від нього не надходило, у встановлений ухвалою суду строк, відзиву на позовну заяву не подав. Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання про задоволення позову на підставі наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , перебувають у шлюбі, який зареєстрований 16 жовтня 2024 року Виконавчим комітетом Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 55. Від даного шлюбу позивач з відповідачем мають спільну малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 29. Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади від 13.06.2025 року № 2025/007864673 та від 30.09.2025 року № 2025/014299241 позивач [PERSON] та їх з відповідачем син [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Положеннями ч. 1 ст. 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до статті 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. При винесенні рішення, суд враховує наступні обставини: матеріальне становище сторін, той факт, що позивач не працює, оскільки доглядає за дитиною до досягнення дитиною трьох років, малолітня дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні, відповідач є працездатною особою, доказів про незадовільний стан здоров`я відповідача, наявність у нього інвалідності чи наявності на його утриманні інших дітей чи непрацездатних членів сім`ї, матеріали справи не містять. Отже, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача в розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною, [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] , виходячи із вимог ст. 84 СК України, враховуючи, що відповідачем не представлено суду належних та допустимих доказів щодо неможливості сплачувати аліменти на утримання дружини. Згідно приписів п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, суд дійшов висновку, що з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі ст. ст.84, 180, 182,183, СК України,

Outcome: approved