Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача такий 1.1. 25 грудня 2025 року з Березівського районного суду Одеської області надійшла цивільна справа за позовною заявою Шкапенко Олександр Віталійович (далі також представник), яка подана 25 вересня 2025 року через систему «Електронний суд», в інтересах Акціонерного товариства «Акцент-банк» (далі також позивач) до [PERSON] (далі також відповідач) про стягнення заборгованості, в якій представник посилається, що відповідач не виконує умови кредитного договору, тому просить стягнути з неї заборгованість у загальному розмірі 35704 гривні 74 копійки та судові витрати в розмірі 2422 гривні 40 копійок (далі також позовна заява). 1.2. Відповідач не подала відзив проти позову. 2. Суд щодо неприбуття в судове засідання сторін зазначає таке Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав заяву, в якій зазначив, що позовну заяву підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та просив розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини свого неприбуття суд не повідомила, заяв та клопотань не подавала, хоча повідомлена про час, дату і місце судового розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням. 3. Процесуальні рішення та дії у справі такі Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 12 січня 2026 року прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а учасникам справи роз`яснив право подати відзив, відповіді на відзив, заперечення та обов`язок подати докази. Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 18 лютого 2026 року постановив розглянути справу заочно. 4. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин такі 4.1. 15 червня 2024 року відповідач, ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі Умови), способом підписання письмової анкети-заяви (далі Заява) подала позивачу Заяву, в якій просила надати йому кредитну карту з встановленим кредитним лімітом. На підставі Заяви позивач надав відповідачу кредит з використанням платіжної карти на умовах строковості, поворотності та платності, способом встановлення кредитного ліміт, та ознайомився з умовами кредитування (далі Договір). Паспорт споживчого кредиту (далі Паспорт) свідчить, що встановлена базова ставка - 85 відсотків на рік. Розрахунок заборгованості свідчить, що станом на 25 вересня 2025 року за договором утворилася заборгованість у загальному розмірі 35704 гривні 74 копійки, яка складається з заборгованості за: тілом кредиту 16500 гривень; процентами 16067 гривень 83 копійки; пенею 3136 гривень 91 копійка (далі розрахунок). 5. Норми права, які застосував суд такі 5.1. Зміст частини 1 статті 205, частини 1 статті 1055 Цивільного кодексу України (далі ЦК), пунктів 1, 2, 3, 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», статті 3, частини 12 статті 11, частини 1 статті 12 Закону України «Про електрону комерцію» свідчить, що кредитний договір укладається виключно в письмовій або електронній формі, який за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину. Зважаючи на положення статей 509, 525, 526, 530, 628, 638 ЦК одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належно, відповідно до умов договору визначених на розсуд сторін, погоджених ними та в строк, встановлений договором. Приписи частини 1 статті 610, частини 1 статті 612, частини 1 статті 1048, частини 1 статті 1049, частини 2 статті 1050, частини 1 статті 1054 ЦК визначають, що в разі порушення зобов`язання або виконання з порушенням умов визначених його змістом, позикодавець має право вимагати повернення частини позики і на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти, кредит у такій самій сумі) або частину позики. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК). 5.2. Частина 1, 5, 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 6. Мотиви застосування норм права такі 6.1. Суд зазначає, що реєстрація відповідача на сайті позивача, підписання нею Договору, підтверджує, що вона була ознайомлена з усіма істотними умовами отримання грошових коштів (кредиту). Отже, підписанням Договору відповідач підтвердила прийняття відповідних умов кредитування у встановленій формі. Тож суд констатує, що позивач та відповідач уклали Договір в електронній формі, його укладення в запропонованій формі відповідало волі відповідача, тому відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» Договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору укладеного в письмовій формі. 6.2. Відповідач належно взяті на себе зобов`язання за Договором не виконувала, через що станом на 25 вересня 2025 року має заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 35704 гривні 74 копійки, яка складається із сум наведених у розрахунку. Відповідач заперечень щодо позову не надала, а суд самостійно не може поставити під сумнів, що умови Договору, які діяли на час підписання не були зрозумілі відповідачу і не доведені до її відома, зважаючи на розміри наведені в розрахунку. 6.3. Тож, зважаючи на приписи норм зазначених у підпунктах 5.1, 5.2. пункту 5 мотивувальної частини цього рішення, після підписання Договору, та отримання грошових коштів у відповідача виникає обов`язок у розмірі та на умовах, встановлених Договором, повернути позивачу кредит. 6.4. Зрештою, суд зазначає, що відповідач порушила права позивача, які ґрунтуються на договорі та законі. 6.5. Водночас суд вважає, що, норма пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК є імперативною, тому вимога щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 3136 гривень 91 копійка визнається необґрунтованою та не може бути задоволена. 7. Висновок такий З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що позовну заяву належить задовольнити частково. 8. Розподіл між сторонами судових витрат такий 8.1. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 ЦПК). 8.2. Позивач під час звернення до суду сплатив судовий збір у розмірі 2422 гривні 40 копійок. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то розмір сплаченого судового збору за позовом підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 2209 гривень 57 копійок, зважаючи на такий розрахунок: 2422 гривні 40 копійок (сума сплаченого судового збору) х 32567 гривень 83 копійки (розмір вимог, що підлягають задоволенню): 35704 гривні 74 копійки (розмір заявлених вимог).

Outcome: partial