Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

ТОВ «ФК Єврокредит» звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому зазначено, що 17.02.2022 року між АТ «МЕГАБАНК» та відповідачем було укладено Заяву-Договір № TDB.2022.0044.3646 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до 1 розділу «Запевнення та умови» Кредитного договору, підписанням Заяви - Договору Клієнт беззастережно підтвердив, зокрема: прийняття в повному обсязі Публічної пропозиції АТ «МЕГАБАНК» на приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, що розміщений у Місці інформування Клієнта та на сайті АТ «МЕГАБАНК»: www.megabank.ua та в мережі інтернет www.todobank.com; згоду з умовами Договору, а також положення усіх Додатків до нього; укладання з Банком шляхом приєднання до Договору, який складається з публічної частини договору, що розміщена у Місці інформування Клієнта та на сайті АТ «МЕГАБАНК»: www.megabank.ua та в мережі інтернет www.todobank.com та індивідуальної частини договору, а саме цієї Заяви - Договору, підписанням якої Клієнт приєднується до Договору в цілому. Сторони погодили і Клієнт своїм підписом підтвердив, що ця Заява - Договір, Договір з Додатками (в тому числі, Тарифи, тощо) у сукупності складають єдиний Договір, істотні умови якого можуть міститися як у цьому тексті так i в інших частинах Договору (пп. 1 п. 11 розділу «Запевнення та умови» Кредитного договору). Також Клієнт своїм підписом підтвердив, що з усіма умовами Договору (з урахуванням публічної частини Договору, яка розміщена на офіційному сайті Банку www.megabank.ua та/або в мережі інтернет www.todobank.com.ua, та/або у відділеннях Банку, Тарифів, тощо), ознайомлений і згодний (пп. 3 п. 11 розділу «Запевнення та умови» Кредитного договору). За умовами п. 8 розділу «Запевнення та умови» Кредитного договору, він набирає чинності з моменту підписання Заяви - Договору та діє протягом 3 (трьох) років. Відповідно до п. 2 розділу «Запевнення та умови» Кредитного договору, Банк на підставі отриманої від Клієнта заяви, відкрив Клієнту Поточний рахунок у гривні, що обслуговується за дебетово-кредитною схемою, та Поточні рахунки у доларах США та у Євро, що обслуговуються за дебетовою схемою, та видав платіжну картку міжнародної платіжної системи. Факт отримання Клієнтом картки та її номер зазначено у заключному розділі Кредитного договору (реквізити та підписи сторін). На Поточний рахунок у гривні Банк надав Клієнту кредит, встановивши доступний ліміт кредитної лінії у межах максимального ліміту кредитної лінії, що встановлений у п.4. розділу «Запевнення та умови» Кредитного договору. Спосіб надання кредиту - шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на Поточному рахунку Клієнта (п. 3 Паспорту споживчого кредиту). Банк може надавати Клієнту кредит шляхом сплати з Карткового рахунку платежів Клієнта, здійснення його розрахункових операцій та видачі йому готівки на суму, що перевищує залишок на цьому рахунку, але в межах доступного ліміту кредитної лінії (п. 4 розділу «Запевнення та умови» Кредитного договору). Крім того, у індивідуальній та публічній частинах Кредитного договору Сторони погодили всі істотні умови, що є необхідними для цього виду договорів. У тому числі, у п.4 розділу «Запевнення та умови» Кредитного договору, сторони узгодили конкретні умови, на яких відбувалось кредитне обслуговування Банком рахунку Клієнта, зокрема: - розмір ліміту кредитної лінії; - тип та розмір процентної ставки за користування Кредитом, зокрема на пільговий період (у разі його наявності); - розмір обов`язкового мінімального платежу; - строк сплати обов`язкового мінімального платежу; - орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовану загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом. Зобов`язання за Кредитним договором щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією відповідач [PERSON] не виконав. Згідно виписок по рахунку Позичальника станом на 03.09.2024 року у [PERSON] сформувалась заборгованість перед Банком у розмірі 27 897,38 грн. 03.09.2024 року між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» (Новий кредитор) був укладений Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, за яким новий кредитор, в тому числі, набув право вимоги до відповідача [PERSON] за Кредитним договором TDB.2022.0044.3646 від 17.02.2022 року. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» (Первісний кредитор) 27.12.2024 року уклало з ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» (Новий кредитор) Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги,за яким новий кредитор, в тому числі, набув право вимоги до відповідача [PERSON] за Кредитним договором TDB.2022.0044.3646 від 17.02.2022 року. Таким чином, відповідно до умов Договору № 1/12 ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» набуло право вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості відповідача [PERSON] за Кредитним договором № TDB.2022.0044.3646 від 17.02.2022 року. Згідно з Розрахунком заборгованості за Кредитним договором № TDB.2022.0044.3646 від 17.02.2022 року, сформованої АТ«МЕГАБАНК» станом на 03.09.2024 року (дата укладання Договору № GL1N426240 про відступлення прав вимоги) заборгованість [PERSON] становить 27 897,38 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом (в тому числі прострочена) у розмірі 10 018,37 грн. та заборгованість по сплаті відсотків (в тому числі прострочена): 17 879,01 грн. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС», а в подальшому ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ», права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо AT «МЕГАБАНК» станом на день відступлення права вимоги 03.09.2024 року. У свою чергу, ні ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС», ні ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» не здійснювали жодних додаткових нарахувань, умови Кредитного договору в односторонньому порядку не змінювали. Позивач з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 27.01.2026 року (а.с.100-102), зважаючи на те, що відповідач [PERSON] має статус військовослужбовця і на нього поширюються пільги, передбачені п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» просить стягнути із [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором TDB.2022.0044.3646 від 17.02.2022 року, яка складається із: - заборгованості за кредитом (в тому числі прострочена) у розмірі 10 018,37 грн., - заборгованість по сплаті відсотків (в тому числі прострочена), які нараховані до 28.02.2023 року (дата призову відповідача на військову службу) в розмірі 5631 грн 17 коп, - витрати на оплату професійної правничої допомоги в сумі 11200 грн 00 коп, - повернути позивачу з Державного бюджету України сплачений судовий збір в розмірі 2422 грн 40 коп. Ухвалою судді Берестинського районного суду Харківської області від 20.11.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі № 641/7278/25, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи за його відсутності, повідомивши про підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, зазначивши, що підтримує доводи викладені у відзиві на позовну заяву, а також у окремому клопотанні. Відповідач надав відзив на позовну заяву від 04.12.2025 року (а.с.79-80), в якому зазначив, що він не заперечує сам факт укладення договору у 2022 році, однак заперечує проти заявленої суми, способу її формування та самого факту подання позову без урахування його правового статусу. З 28 лютого 2023 року він проходить військову службу за призовом під час мобілізації, відповідно має пільги, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».01 жовтня 2025 року дізнався через мобільний застосунок «ДІЯ», що позивач звернувся до суду з метою примусового стягнення з нього заборгованості. 05 жовтня 2025 року на електронну адресу позивача (яка зазначена на офіційному сайті позивача), а саме fc_evrocredit@ukr.net ним було подану відповідну заяву із додатками «про внесення його до категорії «захищених осіб» у розумінні Закону України "Про споживче кредитування»», проте позивач ніяк на вказану заяву не відреагував. Відповідач просить : - визнати, що він належить до захищеної категорії осіб у розумінні Закону України «Про споживче кредитування»; - залишити позовну заяву ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» без задоволення, як подану без врахування спеціального правового статусу відповідача; - зобов`язати ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» провести перерахунок заборгованості за кредитним договором №TDB.2022.0044.3646 від 17.02.2022 р., виключивши всі нарахування відсотків, пені та штрафів за період з 28.02.2023 р. до моменту його звільнення з військової служби; - судові витрати покласти на позивача. Крім того, 19.01.2026 року [PERSON] звернувся до суду із клопотанням (а.с.84-86), в якому просить: - застосувати у даній справі положення частини 15 статті 14 Закону України «Про споживче кредитування» як спеціальну імперативну норму, - відмовити у врахуванні та стягненні комісій і відсотків, нарахованих у період дії воєнного стану щодо військовослужбовця Збройних Сил України, - оцінити заявлені Позивачем вимоги з урахуванням спеціального правового статусу Відповідача. В клопотанні від 29.01.2026 року відповідач [PERSON] просив: -відхилити доводи позивача, викладені в заяві про часткове зменшення позовних вимог, як такі, що не усувають законодавчої встановленої заборони на примусове стягнення, -відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, як передчасних, -відмовити у стягненні судових витрат. Оскільки відповідач не скористався правом заявити зустрічний позов, викладені в клопотаннях вимоги суд розцінює як заперечення на позов ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ». З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 17.02.2022 року між АТ «МЕГАБАНК» та [PERSON] шляхом підписання укладено Заяву-Договір № TDB.2022.0044.3646 від 17.02.2022 року про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank (а.с 34-35). Згідно з п. 1. Заяви-Договору підписанням цієї Заяви-Договору Клієнт беззастережно підтверджує: прийняття в повному обсязі Публічної пропозиції АТ «МЕГАБАНК» на приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank ( надалі -Договір), що розміщений у Місці інформування Клієнта та на сайті АТ «МЕГАБАНК» www.megabank.ua та в мережі інтернет www.todobank.com; згоду з умовами Договору , а також положення усіх Додатків до нього; укладання з Банком шляхом приєднання до Договору, який складається з публічної частини договору, що розміщена у Місці інформування Клієнта та на сайті АТ «МЕГАБАНК» та в мережі інтернет та індивідуальної частини договору, а саме цієї Заяви-Договору, підписанням якої Клієнт приєднується до Договору в цілому. Відповідно до п. 2 Договору, Банк відкриває Клієнту: поточний рахунок № [NUMBER] (у гривні), що обслуговується за дебетово-кредитною схемою, поточні рахунки № [NUMBER] (у доларах США), № [NUMBER] (у Євро), що обслуговуються за дебетовою схемою, а також видає платіжну картку міжнародної платіжної системи Visa International Gold Rewards. Картка є власністю Банку. Згідно з п. 4. Договору Банк може надавати Клієнту кредит шляхом сплати з Карткового рахунку платежів Клієнта, здійснення його розрахункових операцій та видачі йому готівки на суму, що перевищує залишок на цьому рахунку, але в межах Доступного ліміту кредитної лінії, а саме: розмір максимального ліміту кредитної лінії 200 000,00 грн. Строк кредиту 12 міс., пільговий період 62 дні; процентна ставка у пільговий період (фіксована), 0,0001% річних; процентна ставка базова 56% річних; тип кредиту - кредитна лінія; мета кредиту - споживчі цілі. Підписавши Заяву-Договір № TDB.2022.0044.3646 від 17.02.2022 року про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank відповідач підтвердив відкриття Банком поточних рахунків у гривні, доларах США, у Євро та отримання платіжної картки № 4653694325365304. Заява-Договір № TDB.2022.0044.3646 від 17.02.2022 року про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank від 17.02.2022 року з додатками (а.с.32, 34-35, 53-54), Паспорт споживчого кредиту (а.с.46) підписані [PERSON] власноручно. АТ «Мегабанк» виконав свої зобов`язання за Договором, відкривши Відповідачу поточні рахунки, видавши платіжну картку та здійснивши перерахування кредитних коштів на поточний рахунок відповідача в межах ліміту кредитної лінії, якими останній скористався та здійснював часткове погашення кредиту, що підтверджується виписками з особового рахунку [PERSON] за періоди з 17.02.2022 року по 02.12.2022 року та з 03.12.2022 року по 03.09.2024 року, відкритим Відповідачу у АТ «МЕГАБАНК» (а.с.38-44, 48-52). 03.09.2024 року відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024 року, між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» був укладений Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги (а.с. 22, 28-30). Відповідно до Договору № GL1N426240 про відступлення прав вимоги новий кредитор - ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» набув право вимоги до Боржників за Основними договорами, серед яких і право вимоги до відповідача-боржника за Кредитним договором № TDB.2022.0044.3646 від 17.02.2022 року, що підтверджується витягом з додатку № 1 до вказаного договору - витягом з реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються (а.с.37) . Пунктом 2 Договору №GL1N426240 передбачено, що після набуття Новим кредитором Прав вимоги, Новий кредитор має право на власний розсуд відступати (продавати, здійснювати наступне відступлення) такі Права вимоги повністю або в частині третім особам в порядку, встановленому чинним законодавством України. 27.12.2024 року між ТОВ «ФІНАНСОВАКОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» та ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» укладено Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги (а.с. 26-27). Відповідно до витягу Додатку №1 до договору № 1/12 про відступлення прав вимоги від 27.12.2024 року до ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» перейшло і право вимоги до [PERSON] за Кредитним договором № TDB.2022.0044.3646 від 17.02.2022 року на загальну суму 27 897 грн 38 коп, яка складається з: заборгованості за основним боргом 10018 грн 37 коп та заборгованість по відсоткам 17899 грн 01 коп. (а.с.36). Відповідно до довідки-розрахунку АТ «МЕГАБАНК» за кредитним договором № TDB.2022.0044.3646 від 17.02.2022 року станом на 03.09.2024 року заборгованість [PERSON] і становить 27 897 грн 38 коп (а.с.45), яка складається із наступного: 10 018 грн 37 коп - заборгованість за основним боргом; 17 879 грн 01 коп - заборгованість за відсотками. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За нормою ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Кредитний договір між сторонами укладений шляхом підписання відповідачем Заяви Договору № TDB.2022.0044.3646 від 17.02.2022 року про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, Тарифами на послуги Банку складають єдиний договір (надалі по тексту - кредитний договір). Згідно із частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодовець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що права вимоги за Заявою-Договором № TDB.2022.0044.3646 від 17.02.2022 року про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, укладеним між АТ «МЕГАБАНК» та [PERSON] перейшли до кредитора ТОВ «ФК Єврокредит». Відповідач [PERSON] є військовослужбовцем, на підтвердження чого надав суду копію посвідчення УБД серії [NUMBER] від 17.06.2025 року (а.с.81 на звороті), копію військового квитка серії [NUMBER] (а.с.82-90), копію довідки військової частини [NUMBER] від 18.01.2026 року № 4820/8/33/1032 (а.с.97). Відповідно до копії військового квитка серії [NUMBER] , довідки військової частини [NUMBER] від 18.01.2026 року № 4820/8/33/1032 [PERSON] з 28.02.2023 року по теперішній час перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації, на особливий період у військовій частині [NUMBER] . Відповідно до посвідчення УБД серії [NUMBER] від 17.06.2025 року [PERSON] має пільги для учасників бойових дій (а.с.81 на звороті). Відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» є самостійною нормою, дія якої поширюється на всіх військовослужбовців без виключення. Вказані правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі №522/12270/15-ц, провадження №61-21025св18. Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року, особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Особливий період почався 17.03.2014 року (Указ Президента України №303 «Про часткову мобілізацію») і триває до нині. Моментом виникнення права на не нарахування штрафних санкцій, пені і процентів є: -17.03.2014 року - для тих осіб, які станом на 17.03.2014 року вже були військовослужбовцями; -дата прийняття на військову службу (за контрактом і за призовом, зокрема призов під час мобілізації) для тих осіб, які стали військовослужбовцями після 17.03.2014 року. З огляду на вказані обставини, суд вважає, що відповідач [PERSON] має право на пільги, передбачені п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», в частині не нарахування йому процентів за користування кредитом за договором № TDB.2022.0044.3646 від 17.02.2022 року за період часу з 28.02.2023 року (з моменту призову на військову службу за мобілізацією) до 03.09.2024 року (саме до цієї дати нараховані проценти зв договором). Як вбачається з розрахунку заборгованості [PERSON] за договором № TDB.2022.0044.3646 від 17.02.2022 року, який виконаний позивачем 26.01.2026 року, заборгованість за тілом кредиту становить 10018 грн 37 коп, заборгованість за відсотками за період часу з 17.02.2022 року до 28.02.2023 року становить 5631 грн 17 коп (а.с.105). Учасник справи має право подати до суду власний розрахунок або, згідно ч. 1 ст. 106 ЦПК України, висновок експерта, складений на його замовлення. Тобто, якщо відповідач не згодний з розрахунком заборгованості, наданим позивачем чи ставить під сумнів правильність розрахунку заборгованості, він має право замовити спеціальну експертизу для отримання відповідного висновку з метою подальшої подачі його на розгляд суду. Відповідачем розрахунок заборгованості належними та допустимими доказами не спростовано, не надано власний розрахунок наявної заборгованості на заперечення позовних вимог, клопотання про проведення експертизи з метою визначення механізму і розміру нарахованих сум, що склали заборгованість, також не заявлено. Розрахунок заборгованості за договором № TDB.2022.0044.3646 від 17.02.2022 року, в частині нарахування процентів за період з 17.02.2022 року до 28.02.2023 року, виконаний позивачем станом на 26.01.2026 року з урахуванням пільг [PERSON] як військовослужбовця. Суд вважає за доцільне зауважити, що штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язаньза договором № TDB.2022.0044.3646 від 17.02.2022 року не нараховувались і діюче законодавство України не передбачає звільнення військовослужбовців від сплати заборгованості за тілом кредиту, з огляду на що суд відхиляє доводи відповідача з цього приводу як неспроможні. Належність до захищеної категорії осіб за Законом України «Про споживче кредитування» (військові, полонені, зниклі безвісти) дає право на тимчасове припинення взаємодії з кредиторами (колекторами) на час воєнного стану + 90 днів. Це забороняє кредитодавцю нараховувати штраф, пеню та відсотки за користування кредитом, проте не позбавляє права звернутись до суду з позовом про стягнення заборгованості за тілом кредиту. Суд вважає за доцільне зауважити, що відповідач не заявляв клопотання про зупинення провадження на підставі п.2) ч.1 ст.251 ЦПК України і просив розглянути справу у його відсутність. Приймаючи до уваги вищевикладене, оскільки відповідач [PERSON] не виконав належним чином зобов`язань щодо повернення кредитних коштів за договором № TDB.2022.0044.3646 від 17.02.2022 року, внаслідок чого утворилась заборгованість, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог (а.с.100-102) та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за основним боргом в розмірі 10 018 гривень 37 копійок та заборгованості за відсотками за користування кредитом за період часу з 17.02.2022 року до 28.02.2023 року в розмірі 5631 грн 17 коп. Відповідач [PERSON] є військовослужбовцем, що підтверджується копією посвідчення УБД серії [NUMBER] від 17.06.2025 року (а.с.81 на звороті), копією військового квитка серії [NUMBER] (а.с.82-90), копією довідки військової частини [NUMBER] від 18.01.2026 року № 4820/8/33/1032 (а.с.97). Відповідно до п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Отже, з огляду на вказану норму відповідач звільнений від сплати судового збору. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч.ч. 2, 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 р. №590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» установлено, що коли обидві сторони у цивільній або адміністративній справі звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави в їх фактичному розмірі, але не більше граничних розмірів компенсації таких витрат згідно з додатком; компенсація судових витрат особам, які їх зазнали, здійснюється шляхом перерахування коштів на їх поточні рахунки в банківських установах; підставою для компенсації судових витрат є судове рішення. Отже, з огляду на викладене, суму судового збору сплаченого позивачем в розмірі 2422 гривні 40 копійок слід компенсувати останньому за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved