Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом та просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 03 березня 2021 року, зареєстрований Шевченківським районним відділом у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), мотивуючи тим, що сторони мають спільну малолітню дитину, однак у кожного з подружжя сформувались різні погляди на сімейне життя та ведення побуту, сімейне життя погіршилось, що призвело до окремого проживання і фактичного припинення шлюбних відносин. Ухвалою суду від 28 січня 2026 року було прийнято до розгляду, відкрито провадження у цій цивільній справі, постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторони про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, представник позивача [PERSON] через систему «Електронний суд» подав заяву про розгляд справи за відсутності позивача та представника, позов просить задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, під час якого народився син [PERSON] , [INFO] , про що свідчать копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 03 березня 2021 року, про народження серії [NUMBER] від 07 вересня 2022 року. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі змісту позовної заяви вбачається, що відносини між сторонами не склалися у зв`язку з несумісністю характерів сторін, різними поглядами на сімейне життя, ведення побуту, різним ставленням до сім`ї та подружніх обов`язків. Сторони спільно не проживають та не підтримують шлюбних відносин, а отже, подальше збереження сім`ї та сумісне сімейне життя суперечило б інтересам сторін та малолітньої дитини. Отже, враховуючи викладене вище, а також те, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад, збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Питання про поділ майна подружжям та визначення місця проживання дитини у позовні заяві не порушується. Позивач сплатила судовий збір у сумі 1331 гривня 20 копійок, в порядку статті 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved