Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 15.08.2022 між ТОВ «Селфі Кредит» на [PERSON] був укладений договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №378981, відповідно до умов якого відповідач отримав 5000,00 грн шляхом перерахування на його платіжну картку та зобов`язався їх повернути, сплатити проценти за користування ними та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Позивач вказує, що ТОВ «Селфі Кредит» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в обсязі та в строк, визначений в умовах договору. 01.02.2024 між позивачем та ТОВ «Селфі Кредит» укладено договір факторингу №01022024, згідно з умовами якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Селфі Кредит», в тому числі, й до [PERSON] за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №378981 від 15.08.2022. Відповідачем невиконані належним чином кредитні зобов`язання, його заборгованість становить 16400,00 грн, з яких: 5000,00 грн - прострочена заборгованість за тілом кредиту; 11400,00 грн - прострочена заборгованість за відсотками. У зв`язку із порушеннями відповідачем умов кредитного договору позивачем надіслано відповідачу досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості, однак відповідач не виконав свого обов`язку. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №378981 від 15.08.2022 в розмірі 16400,00 грн, 2422,40 грн судового збору і 8000,00 грн витрати на правничу допомогу. Ухвалою суду від 11.12.2025 призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено розгляд справи по суті. Витребувано у АТ «Універсал Банк» інформацію щодо належності банківської карти з [PERSON] . Чи була успішною транзакція, здійснена 13.05.2023 в сумі 5000,00 грн. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. 22.12.2025 відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якій зазначає, що не визнає заявлені позовні вимоги в частині розміру заборгованості та підстав її нарахування. Позивач стверджує, що між [PERSON] та первісним кредитором було укладено кредитний договір у дистанційній формі. Разом з тим повідомляє, що ідентифікація особи при оформленні кредиту здійснювалася на підставі ID-паспорта, строк дії якого на момент укладення договору був закінчений, що робить такий документ недійсним. Факт зарахування грошових коштів на банківську картку має бути належним чином підтверджений позивачем та банківською установою. Відповідач здійснював платежі на погашення кредитних зобов`язань, однак позивачем вони не враховані належним чином або враховані вибірково. Позовні вимоги є: необґрунтованими, недоведеними, такими, що не підтверджені належними доказами. З огляду на вищевикладене просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «КредитКапітал» у повному обсязі, або, як альтернативу, у разі встановлення наявності зобов`язань - здійснити перерахунок заборгованості, виключивши незаконні комісії, штрафи та нарахування. Ухвалою суду від 20.01.2026 витребувати у Монобанк, емітент АТ «Універсал Банк» інформацію: чи належить банківська карта з прихованим номером № [NUMBER] [PERSON] ? Чи була успішною транзакція, здійснена 15.08.2022 на банківську картку № [NUMBER] в сумі 5000 грн? Якщо так, то: - чи були зараховані грошові кошти за цією транзакцією на відповідний рахунок власника банківської карти № [NUMBER] ? - чи проводилась верифікація особи власника банківської карти № [NUMBER] ? Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Судом установлено15.08.2022 між ТОВ «Селфі кредит» та [PERSON] в електронній формі було укладено договір № 378981 шляхом обміну електронними повідомленнями та накладенням та нього електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатора. Клієнт [PERSON] з яким укладено договір №378981 від 15.08.2022, ідентифікований ТОВ «Селфі кредит», акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор - Т088, який було відправлено на номер телефону - [NUMBER] . Договір №378981 від 15.08.2022 додатком №1 (Графік платежів) до нього та паспорт споживчого кредиту були підписані відповідачем [PERSON] 13.05.2023 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п.п. 1.2 -1.4, 1.6 договору, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту складає 5000, 00 грн. Строк кредиту - 68 днів. Згідно із п.п. 1.5, 1.7, 1.8 договору стандартна процентна ставка становить 1,9 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 договору. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом складає 8480,35 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору за стандартною ставкою 7850,00 грн. Кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . (п.2.1). Дата надання кредиту: 15.08.2022 або 16.08.2022 (п.2.2.). Додатком №1 до договору про надання споживчого кредиту №3678981 від 15.08.2022 є Графік платежів, в якому сторони погодили умови застосування процентної ставки. 13.05.2023 відповідач був ознайомлений із паспортом споживчого кредиту, який містить інформацію про суму кредиту, процентну ставку за кожен день та річну, строк кредитування, відповідальність за порушення умов договору. 15.08.2022 між ТОВ «Селфі Кредит» і [PERSON] укладено Додаткову угоду №378981 про надання споживчого кредиту від 15.08.2022, відповідно до умов якого сторони домовились продовжити строк кредиту на 30 днів - до 22.10.2022. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою складе: 8480,35 %.Орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною ставкою складе 7850,00 грн. 15.08.2022 о 20:01:05 Товариством з обмеженою відповідальністю «ПЕЙ ТЕК», на підставі укладеного з ТОВ «Селфі Кредит» договору на переказ коштів №03052022-1 від 03.05.2022, було перераховано на рахунок відповідача грошові кошти у сумі 5000,00 грн, що підтверджується довідкою ТОВ «ПЕЙТЕК» за вих. № 20251020 від 20.10.2025. Факт перерахування кредитних коштів в сумі 5000,00 грн ТОВ «Селфі Кредит» на банківську картку відповідача № [NUMBER] підтверджується листом АТ «Універсал Банк» №БТ/Е-4072. Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № 378981 від 15.08.2022 про надання коштів на умовах споживчого кредиту ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» станом на 01.02.2024 заборгованість позичальника [PERSON] становить 16400,00 грн, з яких: 5000,00 грн - тіло кредиту, 11400,00 грн відсотки за користування кредитом. 01.02.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір факторингу № 01022024, у відповідності до якого ТОВ «Селфі Кредит» передає (відступає) ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» приймає належні ТОВ «Селфі Кредит» права Вимоги до Боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу від 01.02.2024 № 01022024 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16400,00 грн, з яких: з яких 5000,00 грн - тіло кредиту, 11400,00 грн відсотки за користування кредитом. 14.11.2025 за вих. № 23352651 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» направило [PERSON] досудову вимогу, в якій повідомило про укладення договору факторингу № 378981 від 15.08.2022 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», а також запропонувало в добровільному порядку погасити заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту в сумі 16400,00 грн. Відповідно до статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У відповідності до абз. 2 ч. 2 ст. 639 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Верховний Суд у складі суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 12 січня 2021 року по справі № 524/5556/19 зазначив, що: «З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення». Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві (грошові кошти у такій самі сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 1 ст. 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Таким чином, оскільки позивачем відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, з урахуванням статей 526, 527, 530 ЦК України, доведено надання відповідачу (позичальникові) грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, тому право грошової вимоги від первісного кредитора (ТОВ «Селфі Кредит») перейшло до позивача (ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»). Твердження відповідача відзиві, що позивачем не надано належних і допустимих доказів того, що відповідач отримував грошові кошти за вказаним договором позики, суд розцінює критично. Так, представником позивача надано суду належні і допустимі докази, які свідчать про отримання відповідачем кредитних коштів за договором позики та розрахунок заборгованості, який відповідачем не спростовано. Оскільки відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, суму отриманих від позивача грошових коштів не повернув у повному обсязі, суд прийшов до висновку про необхідність стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5000,00 грн з [PERSON] на користь позивача. Щодо вимог про стягнення заборгованості по процентам, суд зазначає наступне. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за відсотками у розмірі 11400,00 грн. Договором № 378981 від 15.08.2022 встановлено строк кредиту 68 днів та стандартну процентну ставку 1,90 % в день. Додатковою угодою продовжено строк кредиту до 22.10.2022. Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування. З розрахунку заборгованості вбачається що позивачем нараховано відсотки з 15.08.2022 по 20.01.2023 у розмірі 14915,00 грн. Разом з тим, відповідач 21.09.2022 здійснив погашення відсотків у розмірі 3515,00 грн. Враховуючи, що договором встановлено строк кредитування до 98 днів, тому підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми нарахованих відсотків після спливу строку кредитування (22.10.2022) відсутні. Станом на 21.10.2022 позивач нарахував відсотки за користування кредитом у розмірі 2850,00 грн. Доказів пролонгації строку дії кредитного договору суду не надано. Крім того, суд не бере до уваги як доказ Паспорт споживчого кредиту, оскільки він є способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту та його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту, що узгоджується з висновком Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду викладеним у постанові від 23.05.2022 у справі № 393/126/20. Таким чином, датою спливу визначеного договором строку кредитування (98 днів) є 22.10.2022, станом на яку розмір заборгованості по процентам за кредитним договором № 378981 від 15.08.2022 становить 7850,00 грн, з яких 5000,00 грн - тіло кредиту, 2850,00 грн - заборгованість по відсотках. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, оскільки позов задоволено частково на 47,86 %, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1159,36 грн. Крім цього, згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Представником позивача заявлено вимогу про відшкодування судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, а саме витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано: Договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025, укладеного між ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» та АО «Апологет», в особі адвоката, керуючого партнера Усенка Михайла Ігоровича; Акт № 489 наданих послуг правової (правничої) допомоги від 10.11.2025, що є додатком до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025; детальний опис наданих послуг до Акту № 489 за договором про надання правової (правничої) допомоги від 10.11.2025 у справі, про стягнення заборгованості за кредитним договором, боржник: [PERSON] . Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та таке ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування. Відповідно до п. 2.3-2.5 Договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025 року, вартість наданих послуг правничої допомоги за одну годину складає 8000,00 грн. Детальна інформація про справу, обсяг послуг, ціну послуг вказуються у Акті наданих послуг. Термін оплати послуг вказаний у Акті наданих послуг. Як вбачається із п. 6 Акту наданих послуг № 110 від 05.08.2025, клієнт зобов`язаний зробити перерахунок суми наданих послуг на рахунок виконавця протягом одного року з моменту підписання Акту. Отже, наданими позивачем доказами підтверджується понесення ним витрат на правничу допомогу, пов`язану з цією справою, у сумі 8000,00 гривень. Оцінивши дійсність та необхідність витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем у цій справі, розумність їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин цієї справи, суд не вбачає підстав для відступу від загального правила їх розподілу. Таким чином, ураховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у розмірі 47,86 % від заявленої суми, то з відповідача слід стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 3828,80 грн (8000,00 х 47,86 %). Також суд зауважує, що суд ухвалював рішення за відсутності учасників справи. Відповідно до положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На відповідне застосування вказаних положень також звернула увагу Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 5 вересня 2022 року в справі №1519/2-5034/11.

Outcome: partial