Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою (з урахуванням уточненої позовної заяви від 09.06.2025), в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість у сумі 97 грн 17 коп., а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.05.2017 по 31.05.2017 у розмірі 60 грн 13 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.05.2017 по 31.05.2017 у розмірі 37 грн 04 коп. Стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість у сумі 27626 грн 02 коп., із них: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.07.2017 по 31.05.2025 у розмірі 16137 грн 86 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.07.2017 по 31.05.2025 у розмірі 11488 грн 16 коп.; за абонентське обслуговування за період з 01.05.2022 по 31.03.2025 у сумі 1007 грн 42 коп.; за обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання за період з 01.05.2022 по 31.03.2025 у сумі 565 грн 08 коп.; за обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення за період з 01.05.2022 по 31.03.2025 у сумі 516 грн 12 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Однак в порушення приписів чинного законодавства відповідачі неналежним чином виконували зобов`язання з оплати наданих послуг, внаслідок чого у відповідачів перед позивачем утворилась заборгованість. Ухвалою суду від 10 червня 2025 року по справі відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не з`явились, до суду повернулись судові повістки з поштовим повідомленням «адресат відсутній», відзиву або клопотань з процесуальних питань суду не надходило. Пунктом 2 ч.7 ст.128 ЦПК України визначено, що судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Враховуючи викладене, оскільки відповідачі повідомлені про час та місце слухання справи своєчасно та належним чином, представник позивача надав згоду на ухвалення заочного рішення, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідачі є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб та розрахунком позивача. Заборгованість [PERSON] , згідно розрахунків позивача складає: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.05.2017 по 31.05.2017 у розмірі 60 грн 13 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.05.2017 по 31.05.2017 у розмірі 37 грн 04 коп. Солідарна заборгованість відповідачів складає: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.07.2017 по 31.05.2025 у розмірі 16137 грн 86 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.07.2017 по 31.05.2025 у розмірі 11488 грн 16 коп.; за абонентське обслуговування за період з 01.05.2022 по 31.03.2025 у сумі 1007 грн 42 коп.; за обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання за період з 01.05.2022 по 31.03.2025 у сумі 565 грн 08 коп.; за обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення за період з 01.05.2022 по 31.03.2025 у сумі 516 грн 12 коп. Відповідно до ст.67,68 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). За положенням ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» № 2918 від 10.01.2002 р. споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання. Згідно п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води i водовідведення», затверджених КМУ від 21.07.2005 р. № 630 (чинний на час виникнення спірних правовідносин), розрахунковим передом для оплати послуг є календарний місяць, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Враховуючи викладене, споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов`язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладені у постановах від 30 жовтня 2013 року по справі №6-59цс13 та від 25 листопада 2014 року по справі №3-184гс14. Суду не надано та не зазначено про існування доказів того, що відповідачі відмовлялись від споживання послуг з водопостачання (водовідведення) у встановленому порядку, чи звертались до позивача щодо проведення перерахунку у разі можливої відсутності тривалий час в квартирі та не споживання послуг або з претензіями щодо невиконання ним зобов`язань щодо постачання послуг, або надання неякісних послуг суду. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 629 ЦПК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.05.2017 по 31.05.2017 у розмірі 60 грн 13 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.05.2017 по 31.05.2017 у розмірі 37 грн 04 коп.; вимоги про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.07.2017 по 31.05.2025 у розмірі 16137 грн 86 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.07.2017 по 31.05.2025 у розмірі 11488 грн 16 коп.; за абонентське обслуговування за період з 01.05.2022 по 31.03.2025 у сумі 1007 грн 42 коп.; за обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання за період з 01.05.2022 по 31.03.2025 у сумі 565 грн 08 коп.; за обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення за період з 01.05.2022 по 31.03.2025 у сумі 516 грн 12 коп. обґрунтовані та підлягають задоволенню. Щодо клопотання представника позивача про визнання поважними причини пропуску строку позовної давності суд зазначає наступне. Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України.) Відповідно до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (стаття 267 ЦК України). Згідно з ч.1 статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Оскільки відповідачем не заявлено клопотання про застосування строку позовної давності, суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку звернення до суду не підлягає розгляду. Частиною 1 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №2422 від 13.05.2025, а відтак вказана сума підлягає до стягнення з відповідачів на користь позивача. Також позивач просить стягнути з відповідачів 100,00 грн судових витрат пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 2 частини 2 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з положеннями ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Отже, витрати позивача на відправлення поштою позовної заяви з додатками згідно вимог ч.1 ст.177 ЦПК України є витратами, пов`язаними з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. До матеріалів справи долучено квитанцію з АТ «Укрпошта» про направлення відповідачам позовної заяви з додатками. Згідно наданої квитанції та реєстру відправки вартість відправлення становить 100 грн (по 50 грн за кожне відправлення). Таким чином, суд вважає можливим відшкодувати позивачу понесені судові витрати, стягнувши їх з відповідачів в рівних частках по 50 грн з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved