Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

1. Позиції сторін, процесуальні дії 1.1. Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що відповідачі мають заборгованість у загальному розмірі 29319,19 грн., з якої 15323,88 грн. за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.05.2019 по 30.11.2025, водовідведення у сумі 11327 грн. 89 коп. за період з 01.05.2019 по 30.11.2025, за абонентське обслуговування у сумі 1244 грн. 46 коп. грн за період з 01.06.2022 по 30.11.2025, за обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання у сумі 698 грн. 04 коп. за період з 01.06.2022 по 30.11.2025, за обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення у сумі 724 грн. 92 коп. за період з 01.06.2022 по 30.11.2025. 1.2. У судовому засіданні представник позивача присутній не був, у позовній заяві просив про розгляд справи без його участі. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про причину неявки суд не повідомили, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. Заяви про розгляд справи без їхньої участі до суду не надходило, відзив на позов також не надходив. 1.3. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи за відсутності відповідачів. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідачів, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1. Згідно з Довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, яка сформована 28.01.2026 підставі відомостей з Реєстру територіальної громади міста Харкова, [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно з розрахунком суми заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , заборгованість відповідачів є наступною: за надані послуги з централізованого водопостачання у сумі 15323,88 грн. та водовідведення у сумі 11327,89 грн. за період з 01.05.2019 по 30.11.2025; за абонентське обслуговування у сумі 1244,46 грн. за період з 01.06.2022 по 30.11.2025; за обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання у сумі 698,04 грн. та водовідведення у сумі 724,92 грн за період з 01.06.2022 по 30.11.2025. 3. Релевантні джерела права 3.1. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 3.2. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч. 1, 3 ст. 9 вищевказаного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України; плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної послуги, що визначається договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку. 3.3. Статтею 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» споживачі питної води зобов`язані: своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Відповідно до п. 5 Правил №690 надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 № 690 (надалі за текстом - Правила № 690)5. Послуги надаються споживачу згідно з умовами типового договору про надання послуг, що укладається з урахуванням особливостей, визначених Законом України Про житлово-комунальні послуги (далі - договір), та вимогами цих Правил. Згідно з п. 3,11 Правил №690 внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку - механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення (для систем газопостачання - від запірного пристрою на вводі в будинок до запірних пристроїв включно перед місцями підключення газових приладів, газоспоживального обладнання, теплових агрегатів тощо); плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води). Відповідно до п. 47 Правила № 690 індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором. Згідно з п. 38, 39 Правил №690 споживач здійснює оплату спожитих послуг щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. 3.4. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26.09.2018 у справі № 750/12850/16-ц, від 06.11.2019 у справі № 642/2858/16, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17). 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1 Суд встановив, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Позивачем за вказаною адресою були надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.05.2019 по 30.11.2025 у розмірі 15323 грн. 88 коп., з централізованого водовідведення за період з 01.05.2019 по 30.11.2025 у розмірі 11327 грн. 89 коп., за абонентське обслуговування за період з 01.06.2022 по 30.11.2025 у сумі 1244 грн. 46 коп., за обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання за період з 01.06.2022 по 30.11.2025 у сумі 698 грн. 04 коп., за обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення за період з 01.06.2022 по 30.11.2025 у сумі 724 грн. 92 коп. Доказів неправильності або неточності розрахунків, сформованих працівниками позивача, до суду надано не було. 4.2. За наведених вище обставин суд вважає, що доводи, викладені представником позивача у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі. 5. Розподіл судових витрат та вирішення інших процесуальних питань 5.1. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією № 1591 від 21.01.2026 про сплату судового збору в сумі 2662,40 грн., а також позивач поніс витрати, пов`язані з відправкою відповідачам позовної заяви з додатками у розмірі 240,00 грн. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 2902,40 грн.

Outcome: approved