Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

До Іллінецького районного суду Вінницької області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 15.04.2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою вебсайту creditkasa.com.ua було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1381-3583. Згідно з умовами договору відповідачу надано кредит у розмірі 9 900,00 грн строком на 300 днів із фіксованою процентною ставкою (пільгова 0,01%, стандартна 2,50% на день). Позивач виконав зобов`язання в повному обсязі, перерахувавши кошти на картковий рахунок відповідача через систему LiqPay, що підтверджується відповідними довідками банку-партнера. Відповідач підтвердила укладення договору шляхом отримання коштів та здійснення часткових платежів у рахунок погашення боргу, проте в подальшому порушила графік виплат. Станом на 02.09.2025 року загальна заборгованість становила 78 952,50 грн. Проте, застосувавши програму лояльності, позивач списав частину нарахованих процентів і просить стягнути з відповідача суму в розмірі 49 479,21 гривень. У разі повного погашення вказаної суми та судового збору залишок боргу буде остаточно анульовано. Позивач просить суд стягнути з відповідача суму боргу та сплачений ним судовий збір. Сторони в судове засідання не викликались, так як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідач, належним чином повідомлена про розгляд справи, у визначений судом строк заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву не надала. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Так, судом встановлено, що 15.04.2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1381-3583, що підтверджується копією договору про відкриття кредитної лінії та роздруківкою правил відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), паспорту та таблиці споживчого кредиту. Відповідно до умов кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит у розмірі 9 900,00 грн строком на 300 днів, при цьому базовий період склав 21 день, пільгова процентна ставка була визначена у розмірі 0,01 % в день, а знижена та стандартна процентні ставки склали 2,50 % в день. Договір підписано одноразовим ідентифікатором C4996. Факт виконання позивачем зобов`язань щодо надання грошових коштів шляхом їх перерахування на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та Довідкою про перерахування коштів від ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС". Розмір заборгованості відповідача підтверджується розрахунком заборгованості, згідно з яким станом на 02.09.2025 року загальна сума боргу за договором складала 78952,50 грн. Позивачем було прийнято рішення про застосування до відповідача програми лояльності, в результаті чого позивач просить стягнути лише частину заборгованості у розмірі 49479,21 гривень, з яких: - прострочена заборгованість за кредитом 9900,00 гривень; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами 39579,21 гривень. З наданих позивачем розрахунків вбачається, що умови договору №1381-3583 від 15.04.2024, відповідачем виконані не були. Правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту, інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 у справі № 732/670/19. Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов зазначеного договору (ст. 638 ЦК України). Згідно частин 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідачем, всупереч положенню частини 1 статті 81 ЦПК України, не надано жодних доказів своєчасного та у повному обсязі виконання умов кредитного договору, у передбачені договором строки кредит не погашений. Таким чином, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надало належні і допустимі докази заборгованості [PERSON] за договором №1381-3583 від 15.04.2024, яка станом на день розгляду справи відповідачем не погашена. Отже, з [PERSON] слід стягнути на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за договором №1381-3583 від 15.04.2024, в розмірі 49479,21 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved