Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернулась до Ріпкинського районного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Ріпкинського районного суду від 21.05.2012 стягнуто з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 08.05.2012 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . З часом ухвалення рішення розмір витрат на утримання з урахуванням сучасних цін, зростання потреб дитини, зростання вартості комунальних послуг значно зросли. Виходячи з викладеного позивач вважає, що для забезпечення потреб дитини доцільним є збільшити розмір стягнення аліментів до 1/4 частини від усіх його доходів. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі [PERSON] звернулась до Ріпкинського районного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 05.12.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 13.02.2026. 13.02.2026 у судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. 13.02.2026 у судовому засіданні відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечував. Додав, що зараз є військовослужбовцем, отримує відповідне грошове забезпечення. Інших молотініх/неповнолітніх дітей на утриманні не має. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.03.2009. Судовим наказом Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 21.05.2012 у справі № 2518/1001/2012 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.05.2012 до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Відповідно до довідки Любецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Частиною 2 статті 51 Конституції України визначено обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Аналогічна норма закріплена у статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК України). Згідно з статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У частині 1 статті 12 вказаного закону закріплено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до положень статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з частиною 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За загальним правилом, визначеним частиною 5 статті 183 СК України аліменти на утримання однієї дитини стягуються в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з абзацом 2 частини 2 статті 182 Сімейного кодексу мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з положеннями статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що на час звернення до суду визначений судовим наказом від 21.05.2012 розмір аліментів у сумі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є меншим за мінімальний гарантований розмір аліментів, передбачений абзацом 2 частини 2 статті 182 СК України, який становить не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, визначений раніше розмір аліментів не відповідає вимогам чинного законодавства та не забезпечує належного рівня утримання дитини. З урахуванням зростання потреб дитини та принципу рівності прав і обов`язків батьків щодо її утримання, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для збільшення розміру аліментів до 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. V. Розподіл судових витрат Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», та з урахуванням положень статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 гривень. З урахуванням викладено,

Outcome: approved