Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

У вересні 2025 року позивачка [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє адвокатка Білик Л. С., звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 27 жовтня 2006 року між сторонами було зареєстровано шлюб Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, про що складено актовий запис № 9. У даному шлюбі в сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у сторін відсутні спільні інтереси, взаєморозуміння, наявні різні погляди на життя. У зв`язку з цим між подружжям припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство, проживають окремо. Шлюб існує лише формально, а тому його збереження суперечить інтересам позивачки. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 вересня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі № 607/19608/25; постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] та її представник - адвокатка Білик Л. С. у судове засідання не з`явилася, проте адвокатка Білик Л. С. надіслала на електронну пошту суду заяву у якій просила проводити розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву не подав. Згідно ч. 4 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд вважає, що відповідачка про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. У зв`язку з неявкою учасників справи, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. 27 жовтня 2006 року сторони зареєстрували шлюб у Байковецькій сільській раді Тернопільського району Тернопільської області, про що зроблено актовий запис № 9, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 09 вересня 2025 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільській області Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Згідно свідоцтва про народження штрих-код 2009 000419, перекладеного з англійської на українську мову центром мовних перекладів «INTER» ФОП [PERSON] , [INFO] народилася [PERSON] , батьками вказано [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження штрих-код [NUMBER] , перекладеного з англійської на українську мову центром мовних перекладів «INTER» ФОП [PERSON] , [INFO] народилася [PERSON] , батьками вказано [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження штрих-код [NUMBER] , перекладеного з англійської на українську мову центром мовних перекладів «INTER» ФОП [PERSON] , [INFO] народився [PERSON] , батьками вказано [PERSON] та [PERSON] . Судом встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. При реєстрації шлюбу можна вибрати прізвище: дружина чоловіка, або чоловік дружини, тобто вони вільні у виборі прізвища, в тому числі і подвійного (ст. 35 Сімейного кодексу України). Право подружжя після розірвання шлюбу взяти своє дошлюбне прізвище або залишити шлюбне належить йому при розірванні шлюбу як в судовому засіданні, так і в органі реєстрації актів цивільного стану, що також передбачено ст. 113 Сімейного кодексу України. Відтак, суд вважає за можливе взяти відповідачці дошлюбне прізвище [PERSON] . У зв`язку з тим, що позивачка не заявила вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується.

Outcome: approved