Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовною заявою до відповідача, в якій просить розірвати шлюб між сторонами. Позов обґрунтовано тим, що 24.06.1995 року [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали свій шлюб у Кіровському райвідділі актів громадянського стану області актовий запис [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу стосунки у їхній сім`ї були добрі. Від шлюбу вони з відповідачем не мають дітей. Позивач зазначає, що з моменту вторгнення Російської Федерації на територію України відносини з відповідачем різко погіршилися, на фоні того що позивач постійно зайнятий захистом Батьківщини, незалежності та територіальної цілісності України, а відповідач не надає належної підтримки, любові та поваги, які служать основою для побудови сім`ї. Тому вважаємо подальшу сімейне життя неможливим. З відповідачем позивач не спілкується та не має такого бажання, бо після довгого періоду відсутності позивача сімейні відносини вкрай погіршилися. Ухвалою суду від 19.09.2025 вказану позовну заяву залишено без руху та надано термін для усунення недоліків. 07.10.2025 від представника позивача на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків вказаних в ухвалі. Ухвалою судді від 13.10.2025 відкрито провадження у справі за вказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Даною ухвалою суду відповідачу надано строк на подання відзиву на позовну заяву. 13.02.2026 від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Даною заявою поданий позов просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач про розгляд даної справи судом повідомлений належним чином в розумінні положень ст. 128 ЦПК України, про що свідчить повернутий конверт на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відповідачем до суду відзив на позовну заяву не подано. Згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Вивчивши матеріали справи, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач не подав відзив на позовну заяву з запереченням проти розірвання шлюбу, тому шлюб між ними має бути розірваний. 24 червня 1995 року між сторонами укладено шлюб, який було зареєстровано, Кіровському райвідділі актів громадянського стану області, про що 24 червня 1995 року зроблено актовий запис №502, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 8). Як вбачається з ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст.115 Сімейного кодексу України визначено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу є неможливе. Згідно зі ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Враховуючи вище наведене, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. В позовній заяві позивач просить залишити понесені ним судові витрати по сплаті судового збору за позивачем та не стягувати з відповідача.

Outcome: approved