Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову зазначено, що позивачка з відповідачем мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина проживає разом з [PERSON] та перебуває на її утриманні, при цьому відповідач ухиляється від надання матеріального утримання дитині, у зв`язку з чим позивачка змушена звернутись до суду та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня подання цього позову до суду, та до досягнення дитиною, [PERSON] , повноліття, тобто до [INFO] . Ухвалою Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 06.01.2026 у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, в позовній заяві представник просила розглянути справу за їх відсутності. Відповідачу у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання направлено судові повістки про виклик до суду та копію ухвали про відкриття провадження, якою повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, а також роз`яснено право подати відзив на позовну заяву. Вказана судова поштова кореспонденція повернулась до суду з відмітками відділення поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». З огляду на те, що відповідач в судове засідання не з`явився, на виконання вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не подав, тому суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності та зі згоди позивача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів. Суд, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, вважає, що позов слід задовольнити, з таких підстав. Встановлено, що позивачка з відповідачем мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Вербуватівської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області 18.01.2016. На даний час відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Сторонами не надано доказів того, що між ними досягнуто угоди про утримання дитини, а також доказів добровільного виконання відповідачем вказаних обов`язків. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач зі своєї сторони доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти на свою дитину в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, не надав. Тому суд вважає, що відповідач має можливість надавати утримання дитині. Право дитини на такий рівень життя, що необхідний для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку, закріплено в ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства». При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та сторін. Також суд враховує, що відповідач не надав суду доказів про наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. Відповідач не надав суду відомостей щодо свого майнового стану, стану здоров`я чи інших відомостей, які впливають на визначення розміру аліментів. На підставі ст.ст. 182, 183, 191 Сімейного кодексу України суд встановлює аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Вказаний розмір аліментів суд вважає достатнім для задоволення розумних потреб дитини. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також суд роз`яснює, що за положеннями статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачку було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 1 211, 20 грн.

Outcome: approved