Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/3 частини від усіх його доходів щомісяця, починаючи з дня звернення і до закінчення нею навчання в Навчально-науковому інституті психічного здоров`я Національного медичного університету імені О.О.Богомольця. Позов обґрунтований тим, що батьки позивача [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням суду від 18.09.2019 року розірвано. Мати позивача [PERSON] після розірвання шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». За рішенням суду від 20.02.2019 року з відповідача стягувалися аліменти на утримання двох дітей [PERSON] та [PERSON] стягувалися аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку до повноліття старшої дитини. 25.04.2024 року [PERSON] набула повноліття, стягнення аліментів на її утримання припинено. Позивач навчається на 2 курсі в Навчально-науковому інституті психічного здоров`я Національного медичного університету імені О.О.Богомольця, початок навчання з 01.09.2023 року, термін навчання 6 років, форма навчання денна, навчання за кошти державного бюджету, дата закінчення навчання 30.06.2029 року. Матеріально позивача повністю забезпечує мати позивача, сплачує витрати на оренду квартири, комунальні послуги та інші потреби, оскільки позивач навчається на денній формі навчання, немає можливості працювати. Позивач [PERSON] потребує матеріальної допомоги батька, оскільки її матері самостійно важко її утримувати, так як вона має на утриманні ще й сина. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання позивача на час навчання не надає, тому вона звернулася до суду з зазначеним позовом. Ухвалою від 20.08.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній справі, призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, попередньо надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, попередньо надав заяву в якій позовні вимоги визнав частково, відзив підтримав, просив стягувати з нього аліменти в розмірі 1/6 частини від доходу, мотивуючи тим, що він також сплачує аліменти ще й на сина, просив заяву розглянути в його відсутність. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON] , [INFO] , матір`ю являється [PERSON] (а.с.8). Шлюб між батьками розірвано (а.с.6-7). Мати позивача [PERSON] після розірвання шлюбу змінила прізвище на [PERSON] (а.с.33). За рішенням суду з відповідача [PERSON] на [PERSON] стягувалися аліменти на утримання двох дітей - дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.12.2018 року та до досягнення старшою дитиною повноліття, а саме до [INFO] (а.с.9). Позивач [PERSON] навчається на 2 курсі в Навчально-науковому інституті психічного здоров`я Національного медичного університету імені О.О.Богомольця, початок навчання з 01.09.2023 року, термін навчання 6 років, форма навчання денна, навчання за кошти державного бюджету, дата закінчення навчання 30.06.2029 року (а.с.11). Позивач [PERSON] під час навчання перебуває на утриманні матері [PERSON] , яка також сплачує комунальні послуги та оренду квартири, де проживає дочка (а.с.12.-32). Вказані правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно ч.3 ст.181 за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2016 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ним навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При призначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із ч.ч.1,2 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Нормами ст.ст.12, 13 ЦПК України закріплено такі принципи цивільного судочинства, як змагальність сторін та диспозитивність цивільного судочинства, які полягають в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ст.ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх досліджені приходить висновку, що відповідач ухиляється від свого обов`язку утримання повнолітньої дочки під час її навчання у навчальному закладі. Відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 % заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 %. Отже, суд вважає, що відповідач зобов`язаний та може сплачувати на утримання повнолітньої дочки, яка навчається аліменти в розмірі 1/6 частини його доходів щомісячно з дня звернення позивача до суду та до закінчення дочкою навчання, а саме до 30.06.2029 року. Суд, вважає, що дана сума є необхідною та достатньою, законною та такою, що відповідає потребам дочки на даний час. Встановлений даним рішенням суду розмір аліментів на утримання дочки, буде гарантією прав дитини, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Проживання батьків окремо від дитини не повинно впливати на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Суд звертає увагу, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов`язані забезпечити необхідні умови життя, навчання та виховання дитини, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч.1 ст.155 СК України. З урахуванням задоволення позову відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 1211,40 грн.

Outcome: partial