Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінпром маркет» звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики № 1545661 від 26.01.2021 р. у розмірі 36 838,80 грн., з яких: 12 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 24 838,80 грн. сума заборгованості за відсотками, судових витрат у виді судового збору у сумі 2422 грн. 40 коп. та 3 500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.. Позовні вимоги мотивує тим, що 26.01.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики №1545661 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 12000 грн., строк позики 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису gOmNRQVrD6, що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». 21.06.2021 р. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали Договір факторингу № 2106 від 21.06.2021 р., за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики № 1545661 від 26.01.2021 р. 03.04.2023 р. ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром маркет» уклали Договір факторингу №030423-ФМ від 03.04.2023 р., за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики № 1545661 від 26.01.2021 р. Відповідно до Реєстру прав вимог від 03.04.2023 року до договору факторингу №030423-ФМ від 03.04.2023 року ТОВ «Фінпром маркет» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 37 056 грн., з яких: 12 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 25 056 грн. сума заборгованості за відсотками. Враховуючи здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором позики у сумі 474 грн., заборгованість відповідача становить: 36 838,80 грн., з яких: 12 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 24 838,80 грн. сума заборгованості за відсотками. Відповідач свої зобов`язання не виконує, тому звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості.. Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 04 серпня 2025 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.173-174). Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток про виклик до суду рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак останні повернулись до суду з відмітками «Адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 166-167,177-178), що є належним повідомленням згідно п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України. Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 26.01.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики №1545661. Згідно з п.2 Договору, сума (загальний розмір) позики становить 12000 грн., позика надається строком на 30 днів, стандартна (базова) процентна ставка за користування позикою становить 1,99 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (а.с.114 зворот). З довідки ТОВ «ФК «Фінекспрес» від 06.05.2025 р. вбачається, що 26.01.2021 р. [PERSON] на картку [NUMBER] було перераховано 12000 грн. (а.с.126). Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 21.06.2021 р. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали Договір факторингу № 2106 від 21.06.2021 р., за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі, за договором позики №1545661 від 26.01.2021 р (а.с. 128-132). 03.04.2023 р. ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром маркет» уклали Договір факторингу №030423-ФМ від 03.04.2023 р. за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржникі, в тому числі за договором позики №1545661 від 26.01.2021 р. (а.с.138-142). Передача заборгованостей за вказаними договорами між сторонами підтверджується Актами прийому-передачі реєстрів заборгованостей, Реєстрами боржників та Актами звірки (а.с.135-138, 146-148). У наданому позивачем суду розрахунку заборгованості за період з 26.01.2021 року по 05.06.2025 року наявний борг відповідача складає на суму 36 838,80 грн., з яких: 12 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 24 838,80 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с.7-9). Відповідач [PERSON] не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за договором позики, внаслідок чого утворилась заборгованість. Крім того, заборгованість за тілом позики та правильність її розрахунку не спростована. Згідно ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути змінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно з ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно ч. 1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Як слідує з доказів наданих суду, заборгованість [PERSON] за договором позики №1545661 від 26.01.2021 року становить з 26.01.2021 року по 05.06.2025 року у сумі 36 838,80 грн., з яких: 12 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 24 838,80 грн. сума заборгованості за відсотками. Враховуючи, що відповідач не виконував належним чином зобов`язання за договором позики, позовні вимоги є доведеними, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. На підставіст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2 422,40 грн. При зверненні з позовом у позовній заяві ТОВ «Фінпром Маркет» було зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3 500 грн., які позивач прохав стягнути із відповідача. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Зі змісту ч.ч.1-3 ст. 134 ЦПК України вбачається, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі. Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18. Представником позивача виконані вимоги ч.8 ст. 141 ЦПК України та на підтвердження витрат на правничу допомогу надано договір про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01.11.2024, Акти приймання передачі наданої правничої допомоги , Витяг з Акту №12-П приймання передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 16.05.2025 р. платіжну інструкцію кредитного переказу коштів (а.с.148-155), Враховуючи складність даної справи, обсяг виконаних адвокатом послуг на час розгляду справи у суді першої інстанції, задоволення позовних вимог до відповідача, суд вважає за можливе задовольнити заяву про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 3500 грн. , що відповідає критерію об`єктивності та буде співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі.

Outcome: approved