Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Ейс») - Тараненко А.І. за допомогою підсистеми «Електронний суд» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову вказував, що 25 серпня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» (далі - ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога») та [PERSON] уклали договір кредитної лінії № 566984459 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора ZCVM-4655. За умовами договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 10 100 грн шляхом перерахування коштів на картку зазначену позичальником у договорі кредитної лінії - № [NUMBER] , з кінцевим терміном повернення 24 вересня 2028 року. [PERSON] належним чином не виконував зобов`язання за договором кредитної лінії, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 47 340,72 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 10 100 грн, та заборгованість за процентами за користування кредитом - 37 240,72 грн. 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до договору факторингу укладалися додаткові угоди, у тому числі, щодо продовження терміну дії договору факторингу. 31 жовтня 2023 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання договору факторингу підписали реєстр прав вимоги № 256, за яким від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за договором кредитної лінії № 566984459. 31 липня 2024 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу № 31/0724-01, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» набуло право вимоги до [PERSON] за договором кредитної лінії № 566984459 від 25 серпня 2023 року. Того ж дня ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на виконання договору факторингу підписали реєстр прав вимоги №1 від 31 липня 2024 року до договору факторингу, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за укладеним договором кредитної лінії № 566984459. 29 травня 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» уклали договір факторингу № 29/05/25-Е, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступлено ТОВ«Фінансова компанія «Ейс» право грошової вимоги до відповідача за договором кредитної лінії № 566984459 від 25 серпня 2023 року. Відповідно до реєстру боржників № б/н від 29 травня 2025 року за договором факторингу від ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 47 340,72 грн, що підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 29/05/25-Е. Вважаючи себе кредитором за договором кредитної лінії № 566984459 від 25 серпня 2023 року, боржником за яким є відповідач, ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» просило стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 47 340,725 грн, з яких: 10 100 грн - заборгованість за тілом кредиту та 37 240,72 грн заборгованість за процентами за користування кредитом, а також просило стягнути 2 422,40 грн у відшкодування судового збору та 7 000 грн на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Відповідно до довідки Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області (старостинський округ № 9) від 30 червня 2025 року № 32, яка передана судді 29 липня 2025 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований на [ADDRESS] . Ухвалою судді Рокитнянського районного суду Київської області від 30 липня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Рокитнянського районного суду Київської області. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Цією ж ухвалою витребувано в банка-емітента АТ «Універсал Банк» наступну інформацію: - чи емітувалась на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) платіжна картка № [NUMBER] ; - про факт зарахування коштів на картковий рахунок - картка № [NUMBER] , у період з 25 серпня 2023 року до 30 серпня 2023 року у сумі 10 100 грн; - чи емітувалась будь-яка інша платіжна картка на ім`я [PERSON] ; - чи є/був номер телефону [NUMBER] фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска картки № [NUMBER] та чи знаходиться/знаходився вказаний номер телефону в анкетних даних [PERSON] ; У разі підтвердження зарахування коштів [PERSON] на картковий рахунок - маска карти № [NUMBER] , за період з 25 серпня 2023 року до 30 серпня 2023 року у сумі 10 100 грн, надати інформацію у вигляді: - первинних документів бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення), що підтвердять дану інформацію. У випадку неможливості надати вищезгадані первинні документи, надати інші, прирівняні до них (довідки/листи, що підтверджують факт зарахування коштів на рахунок - маска карти позичальника); - повний номер рахунку картки № [NUMBER] , що належить [PERSON] . У випадку, якщо номер телефону [NUMBER] не знаходиться в анкетних даних [PERSON] за платіжною карткою № [NUMBER] , надати номери телефонів що знаходяться/знаходились в анкетних даних [PERSON] (клієнта банку) за платіжною карткою № [NUMBER] . У випадку, якщо картковий рахунок № [NUMBER] не належить позичальнику, надати інформацію щодо особи, якій належить картковий рахунок карта № [NUMBER] . Відповідачу направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі на адресу зареєстрованого його місця проживання, яку було вручено [PERSON] , що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи. На виконання вимог ухвали від 30 липня 2025 року АТ «Універсал Банк» направило на адресу суду листа, в якому міститься запитувана судом інформація. Зокрема, АТ «Універсал Банк» вказувало, що картка № [NUMBER] емітована на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Фінансовий номер телефону на який відправляється інформація - [NUMBER] , та знаходиться в анкетних даних клієнта. Також вказало повний номер карткового рахунку № [NUMBER] , що належить [PERSON] , на який зараховано кошти у сумі 10 100 грн - № [NUMBER] ( [NUMBER] ). Кошти були зараховані в період з 25 серпня 2023 року до 30 серпня 2023 року. Згідно з вимогами частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом статті 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Стислий виклад позиції інших учасників справи Відзив на позовну заяву до суду не надходили. Встановлені судом фактичні обставини справи Судом встановлено, що 25 серпня 2023 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] уклали договір кредитної лінії № 566984459 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора ZCVM-4655. Пунктом 2.1 договору передбачено, що кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 10 100 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику в тому числі, на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога». У пункті 2.3 договору кредитної лінії зазначено, що кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 10 100 грн 25 серпня 2023 року. Пунктом 5.1 договору кредитної лінії передбачено, що кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця, на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки № [NUMBER] , що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання чергового траншу за договором. Кінцева дата повернення кредиту - 24 вересня 2028 року (пункт 7.3 договору кредитної лінії). Відповідно до пункту 7.8 договору кредитної лінії дострокове повернення кредиту може бути здійснено після сплати позичальником нарахованих процентів за фактичні дні користування кредитом. Процентні ставки за договором кредитної лінії є фіксованими і не підлягають зміні кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для позичальника. Загальні витрати за договором та загальна вартість кредиту за договором залежить від обраної моделі поведінки позичальника і прораховується в порядку описаному нижче. (пункт 8.2 договору кредитної лінії). Пунктом 8.3.1 договору кредитної лінії встановлено, що за період від дати видачі кредиту до 24 вересня 2023 року (включно) проценти нараховуються за процентною ставкою 171,55 відсотків річних, що на день укладення договору становить 0,47 відсотків від суми кредиту за кожний день користування ним (далі - дисконтна процентна ставка). Відповідно до пункту 8.3.2 договору кредитної лінії уразі якщо позичальник вчинить описані в п. 3.2. договору дії щодо продовження дисконтного періоду (ініціює пролонгацію) один або декілька разів, за період з наступного дня після 24 вересня 2023 року проценти нараховуються за ставкою 688,17 (шістсот вісімдесят вісім цілих сімнадцять сотих) відсотків річних, що на день укладення договору становить 1,89 відсотків в день від суми кредиту за кожний день користування ним (далі - індивідуальна процента ставка). У пункті 8.4 договору кредитної лінії зазначено, що після закінчення дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за процентною ставкою 1087,70 відсотків річних, що на день укладення договору становить 2,98 відсотків в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним. З довідки про підтвердження платежу, виданої ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», вбачається, що 25 серпня 2023 року шляхом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок № [NUMBER] [PERSON] на виконання умов договору кредитної лінії № 566984459 зараховано кошти в сумі 10 100 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості, заборгованість за договором кредитної лінії становить 47 340,72 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 10 100 грн та заборгованість за процентами - 37 240,72 грн. Аналогічне відображено і у виписці з особового рахунку за договором кредитної лінії № 566984459. З відповіді АТ «Універсал Банк» встановлено, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) було емітовано платіжну картку № [NUMBER] . Також банком були емітовані інші платіжні картки на ім`я [PERSON] 25 серпня 2023 року на платіжну картку № [NUMBER] , що належить [PERSON] було зараховано кошти в сумі 10 100 грн. Повний номер карткового рахунку № [NUMBER] , що належить [PERSON] , на який зараховано кошти у сумі 10 100 грн - № [NUMBER] ( [NUMBER] ). Кошти були зараховані в період з 25 серпня 2023 року до 30 серпня 2023 року. 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до договору факторингу укладалися додаткові угоди, у тому числі, щодо продовження терміну дії договору факторингу. 31 жовтня 2023 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання договору факторингу підписали реєстр прав вимоги № 256, за яким від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за договором кредитної лінії № 566984459. 31 липня 2024 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу № 31/0724-01, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» набуло право вимоги до [PERSON] за договором кредитної лінії № 566984459 від 25 серпня 2023 року. Того ж дня ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на виконання договору факторингу підписали реєстр прав вимоги №1 від 31 липня 2024 року до договору факторингу, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за укладеним договором кредитної лінії № 566984459. 29 травня 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» уклали договір факторингу № 29/05/25-Е, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступлено ТОВ«Фінансова компанія «Ейс» право грошової вимоги до відповідача за договором кредитної лінії № 566984459 від 25 серпня 2023 року. Відповідно до реєстру боржників № б/н від 29 травня 2025 року за договором факторингу від ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 47 340,72 грн, що підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 29/05/25-Е. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Вивчивши матеріали цивільної справи та надавши оцінку поданим доказам, суд виходить з наступного. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Частиною другою статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом частини першої статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша та друга статті 638 ЦК України). Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Частинами першою-четвертою статті 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. За змістом статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Відповідно до частини сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною першою статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до правового висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19), від 7 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19 (провадження № 61-9071св20), будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України). Відповідно до частини другої статі 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У справі, яка розглядається, суд встановив, що: - 25серпня 2023 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали договір кредитної лінії № 566984459, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 10 100 грн, які зобов`язувався повернути в строк, визначний договором, та сплатити проценти за користування кредитом; - відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість; - матеріали справи не містять доказів того, що [PERSON] заперечував наявність кредитних зобов`язань; - надані позивачем докази підтверджують факт отримання [PERSON] кредитних коштів; - у [PERSON] існує заборгованість за договором кредитної лінії № 566984459 від 25 серпня 2023 року у розмірі 47 340,72 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 10 100 грн та заборгованість за процентами за користування кредитом - 37 240,72 грн; - право вимоги за договором кредитної лінії № 566984459 від 25 серпня 2023 року набуло ТОВ «Фінансова компанія «Ейс»; - [PERSON] не спростував належними і допустимими доказами розмір заборгованості та правильність розрахунку. З урахуванням викладеного, позивачем доведено існування між сторонами кредитних прав та зобов`язань, тобто підтверджено факт отримання позичальником кредитних коштів. Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені. Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача суми боргу за кредитом, заборгованості за процентами за користування кредитом. Висновки суду щодо розподілу судових витрат Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) виклала висновок, що «вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні». У частині другій статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничою допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничної допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. У частинах четвертій-шостій статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268). Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за доцільне врахувати практику ЄСПЛ з цього питання. Зокрема, у пункті 77 рішення від 18 лютого 2022 року у справі «Чоліч проти Хорватії» (заява № 49083/18) ЄСПЛ зазначив, що згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на відшкодування витрат у випадку, якщо такі витрати були дійсними, необхідними а також були розумними у своєму розмірі. Тобто ЄСПЛ підкреслює необхідність об`єднання об`єктивного критерію (дійсність витрат) та суб`єктивного критерію, розподіляючи суб`єктивний критерій на якісні показники (необхідність витрат для цілей конкретної справи) та кількісні (їх розумність). У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У пунктах 34-47 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Крім того, у постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 750/2055/20 (провадження № 61-16723св20) вказано, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 465/3458/15-ц (провадження № 61-19582св20), від 9 листопада 2021 року у справі № 759/14346/16 (провадження № 61-12783св21). Понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу підтверджується: - договором про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29 травня 2025 року; - протоколом погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29 травня 2025 року; -додатковою угодою № 25770738613 до договору про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 30 травня 2025 року; - актом прийому - передачі наданих послуг від 29 травня 2025 року. Розмір заявлених ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» витрат на правничу допомогу підтверджений матеріалами справи. За відсутності клопотання іншої сторони про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, у суду відсутні правові підстави для зменшення належно підтвердженого розміру таких витрат з власної ініціативи (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 2 грудня 2020 року у справі № 676/5537/19). Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати зі сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн.

Outcome: approved