Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

У листопаді 2025 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі АТ «А-Банк») звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 14 квітня 2024 року, яка утворилась станом на 08 листопада 2025 року в сумі 86243,63 грн., з яких: 79407,63 грн. заборгованість за тілом кредиту, 6386 грн. заборгованість за відсотками, 450 грн. - пеня. В обґрунтування позову АТ «А-Банк» посилається на те, що 14 квітня 2024 року [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку. 14 квітня 2024 року відповідачем підписано Заяву щодо встановлення кредитного ліміту на підстав якої йому відкрито поточний рахунок, встановлено на нього відповідний кредитний ліміт та видано платіжну картку, як засіб доступу до рахунку. Вказані документи містять усі суттєві умови кредитування, строк, розмір процентів, максимальний розмір кредиту, тощо. Відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. У свою чергу [PERSON] зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором. У зв`язку із порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором станом на 08 листопада 2025 року виникла заборгованість в сумі 86243,63 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь з відповідача. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27 листопада 2025 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача АТ «А-Банк» Шкапенко О.В. подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, у разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи у прядку, визначеному п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, у визначений судом строк відзив на позов не подавав. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 лютого 2026 року по справі постановлено провести заочний розгляд. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 квітня 2024 року сторони уклали договір про надання банківських послуг б/н, за умовами якого АТ «А-Банк» надало [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Цей договір укладений сторонами шляхом підписання [PERSON] і представником банку Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку, Заяви про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, за змістом яких відповідач визнав, що ці заяви разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, становлять укладений між сторонами договір про надання банківських послуг. [PERSON] своїм власноручним підписом засвідчив, що він ознайомився та згідний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, зобов`язується виконувати ці Умови та Правила і регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті А-Банку - www.а.bank.соm.ua. У Заяві про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, яку [PERSON] 14 квітня 2024 року також підписав своїм власноручним підписом, сторони погодили усі суттєві умови кредитування, строк, розмір процентів, максимальний розмір кредиту, тощо. Зокрема, сторони узгодили мету кредиту споживчі цілі, суму кредиту (ліміту) від 1000 грн. до 200000 грн.; пільговий період користування кредитним лімітом до 62 днів за ставкою 0,000001%; у разі виходу з пільгового періоду розмір процентної ставки, яка буде нараховуватись на кредит, становить 3,4% на місяць (або 40,8% на рік); строк дії кредитного договору 240 місяців; порядок погашення щомісяця, до останнього дня поточного місяця включно, в розмірі не менше 5% від заборгованості та не менше нарахованих відсотків за користування кредитом, та не менше 100 грн. й не більше повного розміру заборгованості за договором про споживчий кредит; при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту застосовується ставка у розмірі 6,8% на місяць (або 81,6% на рік), яка нараховується на суму загальної заборгованості. Відповідно до наданого Банком розрахунку заборгованості за договором б/н від 14 квітня 2024 року станом на 08 листопада 2025 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 86243,63 грн., з яких: 79407,63 грн. заборгованість за тілом кредиту, 6386 грн. заборгованість за відсотками, 450 грн. - пеня. Відповідно до банківської виписки по картці за договором б/н від 14 квітня 2024 року за період з 14 квітня 2024 року по 08 листопада 2025 року вбачається, що [PERSON] активно використовував кредитні кошти та здійснював погашення кредиту, зокрема, за цей період ним використано 518297,68 грн. та зараховано на погашення використаних коштів 432826,53 грн. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). В силу ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Як передбачено ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Із положень ч.1 ст.634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, є фінансовою послугою (п.6 ч.1 ст.4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12 липня 2001 року №2664-ІІІ (далі - Закон №2664-ІІІ)). Відповідно до ч.1 ст.6 Закону №2664-ІІІ фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами господарювання на підставі договору. Договір, якщо інше не передбачено законом, повинен містити: 1) назву документа; 2) назву, адресу та реквізити суб`єкта господарювання; 3) прізвище, ім`я і по батькові фізичної особи, яка отримує фінансові послуги, та її адресу; 4) найменування, місцезнаходження юридичної особи; 5) найменування фінансової операції; 6) розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків; 7) строк дії договору; 8) порядок зміни і припинення дії договору; 9) права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору; 9-1) підтвердження, що інформація, зазначена в частині другій статті 12 цього Закону, надана клієнту; 10) інші умови за згодою сторін; 11) підписи сторін. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч.ч.1, 2 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. В силу ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Досліджені судом докази вказують на те, що АТ «А-Банк» і [PERSON] уклали договір про надання банківських послуг від 14 квітня 2024 року. [PERSON] підписав власноручним підписом Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку, Заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, а також підписав електронним підписом за допомогою відкритого ключа Паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка «Вигода», які становлять договір про надання банківських послуг. [PERSON] був належним чином ознайомлений з умовами вищевказаного кредитного договору, зокрема, щодо строку кредитування, розміру процентів, максимального розміру кредиту (ліміту), порядку погашення заборгованості, тощо, однак не виконує грошове зобов`язання по поверненню кредитних коштів, допустив прострочення погашення платежів та процентів, а тому заборгованість по договору кредиту підлягає стягненню за рішенням суду. Враховуючи, що [PERSON] порушив умови договору кредиту від 14 квітня 2024 року, допустив прострочення з повернення тіла кредиту та сплати процентів за користування кредитом, тому з нього на користь АТ «А-Банк» підлягає стягненню заборгованість, яка утворилась станом на 08 листопада 2025 року в розмірі 85793,63 грн., з яких: 79407,63 грн. заборгованість за тілом кредиту, 6386 грн. заборгованість за відсотками. Звертаючись до суду з даним позовом, АТ «А-Банк» просило також стягнути з [PERSON] на свою користь 450 грн. пені. Згідно статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до статті 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала на те, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (постанови від 22 червня 2021 року у справі №334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022року у справі №477/874/19 (пункт 69)). Згідно з пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установивши, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу. Оскільки пеня за кредитним договором в розмірі 450 грн. нарахована у період дії в Україні воєнного стану, то [PERSON] звільняється від обов`язку її сплати на користь АТ «А-Банк». Викладення на підставі Закону України від 22 листопада 2023 року №3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» у новій редакції пункту 6 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №1734-VIII «Про споживче кредитування» не змінює визначене ЦК України правове регулювання звільнення позичальників від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за кредитними договорами у період дії воєнного стану. З огляду на викладене, з [PERSON] на користь АТ «А-Банк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 14 квітня 2024 року, яка утворилась станом на 08 листопада 2025 року в розмірі 85793,63 грн., з яких: 79407,63 грн. заборгованість за тілом кредиту, 6386 грн. заборгованість за відсотками. У стягненні пені в розмірі 450 грн. слід відмовити. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, суд зазначає наступне. Згідно з ч.1 та ч.2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При розподілі судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено з ціною 86243,63 грн., а задоволено на суму 85793,63 грн., тобто на 99,5% (85793,63 х 100 : 86243,63). За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути 2410,29 грн. (2422,40 грн. х 99,5%) судового збору.

Outcome: partial