Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

У листопаді 2025 року [PERSON] , в особі свого представника адвоката Трифонова Андрія Володимировича, звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, із залученням третьої особи [PERSON] , про стягнення в порядку спадкування за законом суми пенсії спадкодавця [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] помер чоловік позивача, і відповідно, батько третьої особи, - [PERSON] , [INFO] . Окрім позивача, спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є його син [PERSON] , [INFO] . Спадкоємці першої черги за законом звернулися до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Білої Тетяни Сергіївни з заявою про прийняття спадщини за законом за померлим чоловіком та батьком. Син спадкодавця [PERSON] , [INFO] , не бажає отримувати недоотриману суму пенсії спадкодавця і відмовляється від її отримання на користь позивачки. [PERSON] був пенсіонером і ветераном органів внутрішніх справ України, перебував на обліку в Головному Управлінні Пенсійного Фонду України в Запорізькій області та отримував пенсію за вислугу років, призначену у відповідності до Закону України № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28.10.2021 року по справі № 280/8907/21 було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з 01.12.2019 перерахувати та виплачувати пенсію [PERSON] , виходячи із грошового забезпечення визначеного у довідці Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізький області» №33/28-1683 від 22.07.2021, виданої станом на листопад 2019 року. За даним судовим рішенням сформувалася доплата в сумі 244 486,69 грн., що підтверджується відповіддю відповідача на звернення позивачки від 16.10.2025 № 18877-19832/Щ-02/8-0800/25, яка додається до цієї позовної заяви. Дану суму недоотриманих пенсійних виплат за життя [PERSON] не отримав. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 29.11.2023 року по справі № 280/8992/23 було задоволено його адміністративний позов до ГУ ПФУ та, зокрема, зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити [PERSON] щомісячну доплату у розмірі 2 000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з моменту припинення виплати та з урахуванням раніше виплачених сум. За даним судовим рішенням сформувалася доплата в сумі 40 000,00 грн., що також підтверджується відповіддю відповідача на звернення позивачки від 16.10.2025 № 18877-19832/Щ-02/8-0800/25. Дану суму недоотриманих пенсійних виплат за життя [PERSON] також не отримав. Усього, заборгованість відповідача перед спадкодавцем становить 284486,69 грн. У Відповіді ГУ ПФУ в Запорізькій області від 16.10.2025 № 18877-19832/ Щ-02/8-0800/25 на письмове звернення позивачки, зазначено, що по пенсійній справі померлого [PERSON] на день її закриття рахувалися невиплачені доплати різниці пенсії за минулий час після виконання рішень Запорізького окружного адміністративного суду у справах 280/8907/21 та 280/8992/23 у розмірі 244486,69 грн. та 40000,00 грн. відповідно Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Біла Тетяна Сергіївна зверталася з відповідним запитом до Відповідача, але їй було відмовлено, посилаючись на ст. 61 Закону України № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», відповідно до якої суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Позивачка з сином спадкодавця домовилися, що вказані вище недоотримані суми пенсії нашого померлого батька будуть належати їй. 20.11.2024 року Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Білою Тетяною Сергіївною було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що нарахована [PERSON] заборгованість по пенсійних виплатах у розмірі 284486,69 грн. не була отримана ним за життя саме з вини Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, і відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача, як спадкоємця, на отримання всього належного йому спадкового майна, позивач просить суд стягнути з відповідача недоотриману суму пенсії, яка набута в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON] у розмірі 284486,69 грн., а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Ухвалою судді від 28.11.2025 вказаний позов прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи. Ухвалою суду від 29.12.2025 витребувано у приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Білої Т.С. засвідчену належним чином копію спадкової справи № 19/2025, відкриту після смерті [PERSON] , а від Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - засвідчену належним чином копію пенсійної справи пенсіонера [PERSON] 11.12.2025 на адресу суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на позовну заяву, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначено, що відповідач не заперечує того факту, що після смерті [PERSON] залишилась нарахована йому, але не виплачена пенсія у розмірі 284486,69 грн. На думку сторони відповідача, при вирішенні питання про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю [PERSON] слід керуватися Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що є спеціальним нормативно-правовим актом для правовідносин, які виникли в даній справі, та саме норми цього Закону мають застосовуватися до правовідносин, які виникають з приводу недоотриманої пенсії [PERSON] . Приписами ч. 1 ст. 61 Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зазначено, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Норми ст. 61 Закону №2262 є чинними, тому є обов`язковими для застосування всіма фізичними та юридичними особами, зокрема й судами при вирішенні спорів про право на недоотриману пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера. Отже законодавством не передбачено, можливості спадкування недоотриманих сум пенсій військовослужбовців. Також відповідач зауважив, що позивачем зазначено, що приватний нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки, згідно зі ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. До того ж, ч. 1 ст. 61 Закону № 2262 передбачено, що зазначені суми виплачуються, членам сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. На виконання Рішення Запорізького окружного адміністративного суду №280/8907/21 та №280/8992/23, нарахована сума доплати в розмірі 244486,69 грн. та 40000,00 грн., внесено до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється з окремою бюджетною постановою. Згідно з матеріалів вищезазначених справ, стороною був саме [PERSON] ., а не його дружина [PERSON] , а тому стягувачем, тобто на чию користь виконується рішення, був саме померлий. Виходячи з цього [PERSON] набуде право на отримання нарахованої [PERSON] суми пенсії лише у тому разі, коли на Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області буде покладено виконання відповідних зобов`язань в порядку, передбаченим чинним законодавством. 02.01.2026 від представника позивача, адвоката Трифонова А.В., надійшли додаткові пояснення по суті позовних вимог із запереченнями проти доводів відповідача, викладених у відзиві на позов. На основі аналізу відповідних норм матеріального права та правових позицій Верховного Суду, що викладені в постановах у справах щодо подібних спорів, представник позивача наполягав на тому, що пенсія, нарахована особі відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та невиплачена пенсіонеру за його життя, у разі її неотримання відповідними особами в порядку ст. 61 вказаного Закону, в подальшому підлягає спадкуванню на загальних підставах. В підготовче судове засідання 29.01.2026 учасники сторони та їх представники не з`явились, подавши відповідні заяви про проведення засідання без їх участі. Третя особа [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився без повідомлення причин. Ухвалою суду від 29.01.2026 було закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання з розгляду справи по суті 18.02.2026 учасники сторони та їх представники не з`явились, подавши відповідні заяви про проведення засідання без їх участі. Третя особа [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився без повідомлення причин. В матеріалах справи наявна копія його заяви про розгляд справи без його участі та відсутність інтересу до предмета спору. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з такого. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 13.12.2024 року Олексадрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. Позивач [PERSON] , [INFO] , є дружиною (вдовою) померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , яке видано Жовтневим ЗАГС м. Запоріжжя 04.11.1970, а відтак, позивач є спадкоємцем першої черги після померлого чоловіка. Іншим спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є його та позивача спільний син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Жовтневим відділом ЗАГС м. Запоріжжя 27.09.1972. 08.05.2025 позивач звернулась до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Білої Т.С. із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] , на підставі чого була заведена спадкова справа № 19/2025. Також 08.05.2025 [PERSON] , як спадкоємець за законом першої черги, подав заяву про відмову від прийняття спадщини після свого батька на користь позивача [PERSON] . 28.10.2025 приватним нотаріусом Білою Т.С було. направлено запит до ГУ ПФУ в Запорізькій області про наявність недоотриманої [PERSON] пенсії та її розмір, на що отримала відповідь, в якій відповідач послався на ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» як на підставу того, що недоотримана [PERSON] пенсія не може входити до складу спадщини. Позивач 20.11.2025 звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, яка складається із сум пенсії померлого, неотриманих ним за життя. Постановою приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Білої Т.С. від 20.11.2025, відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, яка складається із невиплаченої суми пенсії, після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] . Підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії стало те, що нотаріусом був зроблений запит про наявність невиплаченої пенсії померлого [PERSON] , проте, ГУ ПФУ в Запорізькій області надало відповідь, що у відповідності до ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. У даній справі, предметом позову є право позивача [PERSON] , як спадкоємця першої черги після померлого [PERSON] , на отримання спадкового майна у вигляді неодержаної спадкодавцем за його життя пенсії. Судом встановлено, що [PERSON] , за свого життя, звертався за захистом своїх порушених прав на виплату пенсії, у належному розмірі, до Запорізького окружного адміністративного суду. [PERSON] був пенсіонером і ветераном органів внутрішніх справ України, перебував на обліку в Головному Управлінні Пенсійного Фонду України в Запорізькій області та отримував пенсію за вислугу років, призначену у відповідності до Закону України № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28.10.2021 року по справі № 280/8907/21 було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з 01.12.2019 перерахувати та виплачувати пенсію [PERSON] , виходячи із грошового забезпечення визначеного у довідці Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізький області» №33/28-1683 від 22.07.2021, виданої станом на листопад 2019 року. За даним судовим рішенням сформувалася доплата в сумі 244 486,69 грн., що підтверджується відповіддю відповідача на звернення позивачки від 16.10.2025 № 18877-19832/Щ-02/8-0800/25, яка додається до цієї позовної заяви. Дану суму недоотриманих пенсійних виплат за життя [PERSON] не отримав. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 29.11.2023 року по справі № 280/8992/23 було задоволено його адміністративний позов до ГУ ПФУ та, зокрема, зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити [PERSON] щомісячну доплату у розмірі 2 000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з моменту припинення виплати та з урахуванням раніше виплачених сум. За даним судовим рішенням сформувалася доплата в сумі 40 000,00 грн., що також підтверджується відповіддю відповідача на звернення позивачки від 16.10.2025 № 18877-19832/Щ-02/8-0800/25. Дану суму недоотриманих пенсійних виплат за життя [PERSON] також не отримав. Отже, після смерті [PERSON] залишалась недоотримана ним пенсія, нарахована за рішеннями суду, у загальному розмірі 284486,69 грн., проти чого відповідач не заперечував. Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язків, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язків особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст частини третьої статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19, які відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України повинні враховуватись при застосуванні відповідних норм права. Доводи відповідача щодо того, що в силу ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не підлягають успадкуванню суми пенсій, призначених і нарахованих відповідно до цього Закону, суд також відхиляє. Так, ст. 1227 ЦК України не встановлює особливостей успадкування сум нарахованих, але не отриманих пенсій, залежно від виду пенсій чи закону, на підставі якого така пенсія була призначена, а також не передбачає, що відносини можуть бути врегульовані іншими законами. Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК України. Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж ЦК України, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Зміни до цього Кодексу можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Цивільного кодексу України. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) розтлумачив зміст статті 1227 ЦК України, вказав, що: - цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати. Відтак, правова колізія між ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та ст. 1227 ЦК України має вирішуватись на користь останньої. Суд також погоджується з доводами представника позивача про те, що судові рішення Запорізького окружного адміністративного суду, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України). Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати. Отже, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із нарахованої, але неотриманої ним пенсії, сукупний розмір якої становить 284486,69 грн. Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги, яка у строк, передбачений статтею 1270 ЦК України, прийняла спадщину після померлого чоловіка. З огляду на викладені обставини, суд доходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, і їх слід задовольнити з підстав, які викладені у рішенні суду. Судовий збір за подання позову [PERSON] не сплачувала як особа з інвалідністю 2-ї групи. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відтак, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору, від сплати якого звільнений позивач позивачем при зверненні до суду, у розмірі 2422,40 грн. (з урахуванням коефіцієнту 0,8 при подані позову в електронному виді). Про відшкодування судових витрат на правничу допомогу адвоката позивач не заявляла. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved