Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-12 00:00:00

Короткий виклад позовної заяви. Представник ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №2679182 від 11.12.2021, яка становить 16 574,99 грн, з яких 4999,84 грн - заборгованість по тілу кредиту, 11 575,15 грн - заборгованість за процентами. Також, представник позивача просить стягнути із відповідача судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. В обґрунтування вимог вказує на те, що 11.12.2021 між ТОВ «Лінеура України» та [PERSON] укладено кредитний договір №2679182, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» надало позичальнику кредит у сумі 5000 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом, інших платежів, що передбачені кредитним договором. Однак, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором станом на дату подання позовної заяви у нього виникла заборгованість у розмірі 16 574,99 грн. Процесуальні дії та рішення суду. Ухвалою суду від 20 жовтня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги він підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явилася, відзиву на позовну заяву не подала. Про дату та час судових засідань повідомлялася належним чином шляхом надсилання повісток про виклик до суду через установу поштового зв`язку (відсутній за вказаною адресою), та шляхом надсилання смс-повідомлень через додаток «Viber» (статус доставлено). Суд постановив ухвалити заочне рішення у справі відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Встановлені обставини справи та докази на їх підтвердження. 11 грудня 2021 року між [PERSON] та ТОВ «Лінеура Україна» було укладено договір про споживчий кредит №2679182. Згідно з п.1.1. Договору укладення здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через вебсайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта. Відповідно до п.1.2, Договору товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки передбачені Договором. Сума кредиту складає - 5000,00 гривень. Згідно з п.1.3 Договору строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Згідно з п.1.4 Договору стандартна процента ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 Договору. Згідно з п.1.4.1 Договору знижена процентна ставка становить 0,5% в день та застосовується відповідно до наступних умов: якщо клієнт до 10.01.2022 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежу або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт як учасник програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку. Відповідно до п. 2.1. Договору, товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . Згідно із п.4.1 Договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розмір та періодичність внесення, здійснюватимуться згідно з Графіком платежів. ТОВ «Лінеура Україна» виконало свої обов`язки за Договором кредиту та перерахувало на рахунок позичальника [PERSON] грошові кошти в сумі 5000,00 гривень, що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №1906-0403 від 04.03.2024, номер транзакції в системі iPay.ua -124574308, призначення платежу: зарахування 5000 грн на картку [NUMBER] . 10 серпня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений Договір факторингу №ККЛУ-10082023, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передало (відступило) ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийняло належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, в тому числі до [PERSON] за кредитним договором № 2679182 від 11.12.2021. Згідно із витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №ККЛУ-10082023 від 10 серпня 2023 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 16 574,99 грн, з яких: 5000,00 - заборгованість по тілу кредиту; 11 575,15 грн заборгованість по відсотках. 21 січня 2026 року від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла інформація відповідно до якої на ім`я [PERSON] емітовано карту № [NUMBER] , та по вказаному рахунку було зарахування коштів на суму 5000,00 гривень від 11.12.2021. На час розгляду справи в суді відповідач [PERSON] простроченої кредитної заборгованості не погасила. Відповідачем не надано до суду доказів, які б підтверджували хоча б часткове належне виконання нею зобов`язань взятих перед фінансовою установою, які б спростували суму заборгованості перед позивачем. Норми права, застосовані судом. Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Встановлено, що позивач набув та підтвердив право вимоги до відповідача за Договором кредиту. Відповідно до статей 526, 530, 610, ч. 1 статті 612 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. На підставі наведеного та враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Висновок по суті спору. Підписавши кредитний договір, позичальник погодився з усіма його умовами договору, що відповідає принципу свободи договору, отримав грошові кошти, однак не повернув заборгованість по кредиту. Так як своїх зобов`язань за кредитним договором [PERSON] добровільно не виконала належним чином, то у позивача обґрунтовано виникло право вимагати від боржника повернення кредитних коштів, а також процентів за користування кредитом. Проценти за користування кредитом нараховані в межах строку дії договору та в межах процентної ставки, передбаченої Договором. Відтак з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума заборгованості 16 574,99 грн: 5000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 11 575,15 грн - заборгованість за процентами. Розподіл судових витрат. Згідно з ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 2, 3 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивач на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надав договір про надання правничої допомоги №0107 від 01 липня 2025 року, укладений між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Апологет», Акт №373 від 5 вересня 2025 року, згідно з яким вартість наданих послуг складає 8000,00 гривень, Детальний опис наданих послуг до Акту №373 за Договором про надання правничої допомоги від 01.07.2025. Проаналізувавши види фактично наданих адвокатом послуг з правничої допомоги, що зазначені детальному описі наданих послуг, суд доходить висновку, що обсяг розрахунку розміру витрат на правничу допомогу під час розгляду справи у суді першої інстанції, є завищеним. Суд звертає увагу на те, що предметом спору у цій справі є стягнення заборгованості за кредитним договором, справа є малозначною, типовою, складення позовних заяв у такій категорії справ можливе шляхом заповнення існуючого шаблону. При цьому, зі змісту позовної заяви вбачається, що її складання не потребує від фахівця у галузі права будь-яких надмірних додаткових зусиль та знань, пошуку судової практики Верховного Суду, тому, як наслідок, сума витрат на її складання є завищеною. Суд доходить висновку, що позивач не обґрунтував розмір витрат на правничу допомогу в їх повному обсязі, відтак сума таких витрат є неспівмірною, оскільки не відповідає складності справи та наданому адвокатом об`єму допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує практику Європейського суду з прав людини щодо питання відшкодування судових витрат, яка зазначена ним у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», і зроблено висновок, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. З огляду на вищенаведене, суд вважає співмірним стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн, з урахуванням складності та категорії справи та фактичного обсягу виконаних робіт. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved