Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 03.11.2025 до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" (далі ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ") до [PERSON] про стягнення заборгованості у сумі 9 912,16 грн за договором позики № 1324539 від 17.04.2021 та додаткової угоди до цього договору від 21.04.2021. Вимоги позову мотивовані тим, що 17.04.2021 між ТОВ "1 БАНК" та [PERSON] укладено Договір позики № 1324539, а 21.04.2021 додаткову угоду до цього договору, за умовами яких позикодавець надав відповідачу грошові кошти в загальному розмірі 3 000 грн на строк 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99% на день (базова процентна ставка/фіксована), здійснивши зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Договір та додаткова угода підписані електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразових ідентифікаторів (електронного підпису) C3xPu4S7UV та mtTLMRz2UV відповідно, що були надіслані на вказану відповідачем/позичальником електронну адресу, у порядку визначеному ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію". На підставі договорів факторингу № 2610 від 26.10.2021 та № 030423-ФК від 03.04.2023 право грошової вимоги за Договором позики № 1324539 від 17.04.2021 та додаткової угод до нього від 21.04.2021 перейшло до позивача. У зв`язку із порушенням зобов`язань за договором позики та додаткової угоди до нього заборгованість [PERSON] становить 9 912,16 гривень та складається з основної суми боргу 3 000 грн, суми заборгованості за процентами 6 912,16 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, через електронний кабінет в системі "Електронний суд" подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за зареєстрованим місцем проживання, а також викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Причини неявки суду не повідомив, відзив не подав, заяв та клопотань від нього не надходило. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 12.11.2025 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено проведення судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін 29.12.2025, задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 23.02.2026 у зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що 17.04.2021 між ТОВ "1 БАНК" та відповідачем [PERSON] укладено Договір позики № 1324539 (а.с. 6). Відповідно до п. 2 Договору сума позики становить 1 000 грн, строк позики (строк договору) 30 днів, фіксована базова процентна ставка 1,99 % в день. Згідно із п. 1 Договору позики за цим договором позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі позику), на погоджений умовами договору строк (надалі - строк позики), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики (п. 3 Договору позики). Згідно із п. 4.1 Договору позики підписанням цього договору позичальник підтверджує, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачено ст. 12 ЗУ "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг". Відповідно до п. 4.2 договору позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена у правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація), йому зрозумілі. Положеннями п. 5 Договору передбачено, що договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України "Про електронну комерцію" Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. На підстави визначених договором позики умов складено таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с. 10). Договір підписано [PERSON] електронним підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора C3xPu4S7UV (а.с. 6). 21.04.2021 між ТОВ "1 БАНК" та відповідачем [PERSON] укладено Додаткову угоду до Договору позики № 1324539 від 17.04.2021 (а.с. 7). Згідно з п. 1 Додаткової угоди на підставі звернення позичальника, здійсненого за допомогою засобів Інформаційно-телекомунікаційної системи позикодавця, позикодавець збільшує суму наданої позичальнику позики 1 000 грн на 2 000 грн. Таким чином, загальний розмір наданої позики становить 3 000 грн. Пунктом 5 визначено, що ця Додаткова угода є невід`ємною частиною договору і набирає чинності з дати її підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором та цією додатковою угодою. Додаткова угода складена в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, підписана одноразовим ідентифікатором, відповідно до положень Закону України "Про електронну комерцію" прирівнюється до укладеної в письмовій формі і є невід`ємною частиною договору (п. 6 Додаткової угоди). Додаткову угоду підписано [PERSON] електронним підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора mtTLMRz2UV (а.с. 7). Згідно із п. 6.5 Правил, у редакції, що діяла на час укладення договору позики, передбачено, що у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування. Правила надання грошових коштів у позику ТОВ "1 БАНК", перебувають у загальному доступі та опубліковані на сайті www.mycredit.ua (а.с. 18-20). Відповідно до довідки про ідентифікацію ТОВ "1 БАНК" підтверджує, що клієнт [PERSON] , з яким укладено договір позики № 1324539 від 17.04.2021 та додаткову угоду до цього договору від 21.04.2021, ідентифікований ТОВ "1 БАНК". Договір підписано [PERSON] аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора C3xPu4S7UV, який був відправлений 17.04.2021 о 15:48:00 год на його електронну пошту, зазначену ним у п. 11 договору позики. Додаткову угоду підписано відповідачем аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора mtTLMRz2UV, який був відправлений 21.04.2021 о 17:21:00 год на його електронну пошту, зазначену ним у п. 11 договору позики (а.с. 8). З платіжної інструкції від 17.04.2021 убачається, що 17.04.2021 на платіжний інструмент № 5168 74ХХ ХХХХ 6927 ТОВ "1 БАНК" перерахувало грошові кошти у сумі 1 000 грн, що також підтверджується довідками ТОВ "ФК "ФІНЕКСПРЕС" та ТОВ "1 БАНК" від 29.09.2025 (а.с. 9, 10, 16). З платіжної інструкції від 21.04.2021 убачається, що 21.04.2021 на платіжний інструмент № 5168 74ХХ ХХХХ 6927 ТОВ "1 БАНК" перерахувало грошові кошти у сумі 2 000 грн, що також підтверджується довідками ТОВ "ФК "ФІНЕКСПРЕС" та ТОВ "1 БАНК" від 29.09.2025 (а.с. 9, 12, 17). Витребуваною судом інформацією у АТ КБ "ПРИВАТБАНК" підтверджено належність [PERSON] банківської картки з повним номером № 5168 7450 1747 6927, а також факт перерахування саме на цю картку 17.04.2021 кредитних коштів у сумі 1 000 грн та 21.04.2021 кредитних коштів у сумі 2 000 грн (а.с. 78-80). 26.10.2021 між ТОВ "1 БАНК" (Клієнт) та ТОВ "ФК "УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ" (Фактор) укладено Договір факторингу № 2610, відповідно до умов якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право вимоги до боржників, зазначених у реєстрі заборгованостей (а.с. 27-29). Відповідно до акта прийому-передачі реєстру заборгованостей договору факторингу № 2610 від 26.10.2021 та Реєстру прав вимоги № 2 від 26.10.2021 до Договору факторингу № 2610 від 26.10.2021 ТОВ "ФК "УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ" набуло права грошової вимоги, зокрема до [PERSON] за договором позики № 1324539 від 17.04.2021 та додаткової угоди до нього від 21.04.2021 у сумі 9 912,16 грн (а.с. 30, 31-32). 03.04.2023 між ТОВ "ФК "УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ" (Клієнт) та ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" (Фактор) укладений Договір факторингу № 030423-ФК, за умовами якого позивач набув права грошової вимоги до боржників, зазначених в Реєстрі заборгованостей (Додаток 1 до договору факторингу) (а.с. 35-37). Відповідно до акта прийому-передачі реєстру заборгованостей договору факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023 та Реєстру боржників до Договору факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023 ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" набуло право грошової вимоги до боржників, зокрема до відповідача [PERSON] за договором позики № 1324539 від 17.04.2021 та додаткової угоди до нього від 21.04.2021 у сумі 9 912,16 грн (а.с. 38, 39-40). Згідно з розрахунком заборгованості, наданого позивачем, сума заборгованості [PERSON] за договором позики № 1324539 від 17.04.2021 та додаткової угоди до нього від 21.04.2021 за період з 17.04.2021 до 15.10.2025 становить 9 912,16 гривень, та складається з основної суми боргу 3 000 грн, та суми заборгованості за процентами 6 912,16 грн (а.с. 21-26). На час розгляду справи судом, відповідачем не надано доказів, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Норми права, які застосував суд. Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" (далі Закону) такі електронні правочини, а також електронні правочини, щодо яких сторони домовилися про підписання, мають бути підписані за допомогою електронного підпису або електронного цифрового підпису, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису або іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до положень статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України). Згідно статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Мотиви суду. Як було встановлено судом, між ТОВ "1 БАНК" і [PERSON] виникли кредитні правовідносини на підставі договору позики № 1324539 від 17.04.2021 та додаткової угоди до нього від 21.04.2021. Зазначеним договором та додатковою угодою були визначені їхній предмет, розмір кредиту, строки та умови повернення кредиту, розміри плати за користування кредитними коштами та інші умови правовідношення, тобто визначені всі істотні умови договору. Договір та додаткову угоду підписано відповідачем електронними підписами одноразовими ідентифікаторами. Факт отримання відповідачем грошових коштів від первісного кредитора підтверджується платіжними дорученнями та довідкою ТОВ "ФК "ФІНЕКСПРЕС" про зарахування на рахунок банківської карти № [NUMBER] , емітованої на ім`я [PERSON] , зазначених ним у договорі позики та додаткової угоди, грошових коштів в загальній сумі 3 000 грн. Витребуваною судом інформацією у АТ КБ "ПРИВАТБАНК" підтверджено належність [PERSON] банківської картки з повним номером № [NUMBER] , а також факт перерахування саме на цю картку 17.04.2021 кредитних коштів у сумі 1 000 грн та 21.04.2021 кредитних коштів у сумі 2 000 грн. Відповідачем [PERSON] були порушені зобов`язання стосовно своєчасного повернення суми отриманого кредиту, сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів, внаслідок чого виникла заборгованість за вказаним вище договором позики та додаткової угоди до нього у загальному розмірі 9 912,16 гривень та складається з основної суми боргу 3 000 грн, суми заборгованості за процентами 6 912,16 грн. Також судом встановлено, що на підставі договорів факторингу № 2610 від 26.10.2021 та № 030423-ФК від 03.04.2023, позивач набув статус кредитора за договором позики № 1324539 від 17.04.2021 та додаткової угоди від 21.04.2021, укладеними між ТОВ "1 БАНК" і відповідачем. Факт набуття позивачем права вимоги до відповідача також підтверджується наявними в матеріалах справи витягами з Реєстрів боржників до вказаних вище договорів факторингу. Отже, враховуючи встановлені обставини, а також те, що відповідачем не надано суду доказів виконання зобов`язання за договором позики та додаткової угоди до нього, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати. Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 2 422,40 грн судового збору (а.с. 1). У зв`язку із задоволенням позову суд відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України присуджує з відповідача на користь позивача вказані судові витрати зі сплати судового збору. Стосовно витрат позивача на професійну правничу допомогу у сумі 4 500 грн, суд зазначає таке. За приписами ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). На підставі п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Судові витрати на правничу допомогу це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Згідно із ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 25.08.2025 між ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" та адвокатом Ткаченко Ю.О., яка здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю № 2099 від 03.04.2018, укладено договір № 25-08/25/ФП про надання правничої допомоги (а.с. 42-43, 50, 51). Відповідно до витягу з акта № 2-ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги від 01.10.2025 за договором про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП від 25.08.2025 замовник отримав від виконавця послуги у виді: вивчення наявних у клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції/аналіз судової практики та збір документів/доказів по малозначних справах для формування позовної заяви вартістю 500 грн; підготовки/складання позовної заяви до боржника [PERSON] за договором позики у малозначній справі вартістю 4 000 грн (а.с. 46). З платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 579939274.1 від 15.10.2025 убачається, що ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ"" сплатило Ткаченко Юлії Олегівні 121 500 грн за надані послуги згідно з актом № 2-ФП приймання наданої правничої допомоги від 01.10.2025 за договором про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП від 25.08.2025 без ПДВ (а.с. 49). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявні підстави для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, оскільки вони є фактично понесеними. У відповідності до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Дослідивши матеріали справи та зміст поданих позивачем документів, суд вважає співмірним наданий адвокатом Ткаченко Ю.О. обсяг послуг з їх вартістю 4 500 грн, враховуючи фактичний вид правової допомоги, складність справи, затрачений час на надання таких послуг. Внаслідок задоволення позову витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4 500 грн на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved