Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

У листопаді 2025 року до Ірпінського міського суду Київської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі ТОВ «ФК «ЄАПБ») до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 12 березня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» (надалі - ТОВ «АВАНС КРЕДИТ») та [PERSON] було укладено кредитний договір №18360-03/2024. Вказаний договір підписаний відповідачем електронним підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора. 20.08.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №20082024, у відповідності до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до вищевказаного договору факторингу від 20.08.2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 24 000,00 грн, з яких 6 100,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 18 300,00 грн сума заборгованості за відсотками. Вказує, що всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ані на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 20.08.2024 року, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. У зв`язку з чим, заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором №18360-03/2024 складає 24 400,00 грн, з яких: 6 100,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 18 300,00 грн - сума заборгованості за відсотками, яку позивач просить суд стягнути з відповідача, а також стягнути судові витрати по справі. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 13.11.2025 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами, задоволено клопотання про витребування доказів, витребувано від АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» інформацію, що містить банківську таємницю. Встановлено відповідачеві строк для подання відзиву на позовну заяву - 15 днів з дня отримання копії даної ухвали. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно із ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про порядок розгляду справи, заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов не подав, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. 12.03.2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №18360-03/2024, за умовами якого відповідачу надані кредитні кошти у розмірі 6 100,00 грн, зі сплатою відсотків у розмірі 2,50% за кожен день користування, строком на 120 днів з 12.03.2024 року по 09.07.2024 року, зі сплалою процентів за користування кредитними коштами шляхом безготівкового зарахування з використанням карти № [NUMBER] . Договір підписано одноразовим ідентифікатором W1562. Відповідно до додатку № 1 до договору про надання фінансового кредиту №18360-03/2024 встановлено графік платежів, підписаний одноразовим ідентифікатором W1562. Умови договору погоджуються з викладеними умовами в Паспорті споживчого кредиту. Згідно з умовами кредитного договору первісний кредитор надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити плату за користуванням кредитом відповідно до умов цього договору та Правил, які підписано одноразовим ідентифікатором W1562. Згідно із листа ТОВ «УНІВЕРСЛАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» №3466_250130182025 від 30.01.2025, 12.03.2024 о 04:30 позичальнику було успішно перераховано грошові кошти у розмірі 6 100,00 на банківську картку № [NUMBER] , що свідчить, про виконання зобов`язання ТОВ «АВАНС КРЕДИТ». Окрім того, виконання умов договору з боку кредитора також підтверджується наданою на виконання вимог ухвали суду від 13.11.2025 АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» інформацією про належність банкіської картки № [NUMBER] відповідачу. 20.08.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №20082024, у зв`язку з цим права грошової вимоги по відношенню до ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», в тому числі і за договором кредитування, укладеним з [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до витягу з реєстру боржників до вищевказаного договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №18360-03/2024 на загальну суму в розмірі 24 400,00 грн, з яких: 6 100,00 грн - сума заборгованості по тілу кредиту, 18 300,00 грн - сума заборгованості за відсотками за користування кредитом. Відповідно до ч. 1, 3 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно із ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно із ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII ( далі Закон №675-VIII) електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 Закону №675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір ( пункт 12 частини першої статті 3 Закону 675-VIII ). Відповідно до частини третьої статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону № 675-VIII). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону № 675-VIII). За правилом частини восьмої статті 11 Закону №675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладенням на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно із ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Частиною 1 ст.20 ЦК України визначено, що право на захист особа здійснює на свій розсуд. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач має право задовольнити свої порушені права шляхом звернення до суду з вимогою про стягнення з відповідача кожної складової грошової заборгованості за кредитним договором, нарахованої відповідно до умов кредитного договору. Відповідачем розмір заборгованості не спростовано, альтернативного розрахунку суду не надано. Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за його використання. На підставі ст.1056-1 ЦК України процентна ставка може бути фіксованою або змінною. Тип процентної ставки визначається договором. Згідно із ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено ст. 526 ЦК України. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України). Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно із ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У ч.1-4, 8 ст.83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинний подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Згідно із ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На час розгляду справи судом, відповідачем не надано заперечень проти позову, контррозрахунку, доказів, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за договорами у добровільному порядку, тощо. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими у розмірі заборгованості відповідача за договором про надання фінансового кредиту №18360-03/2024 від 12.03.2024 року на загальну суму в розмірі 24 400,00 грн, з яких: 6 100,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 18 300,00 грн - сума заборгованості за відсотками, які суд стягує з відповідача на користь позивача, задовольняючи позовні вимоги. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору у розмірі 3028,00 грн. за подання до суду даної позовної заяви. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved