Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором позики, зазначивши в позові про те, що 24.05.2019 року між ТОВ «ФК «Гелексі» та [PERSON] було укладено електронний договір позики №78092. Прийняття (акцепт) пропозиції (оферту) щодо укладення договору, на умовах визначених офертою відбулося, шляхом введення [PERSON] направленого позивачем на її фінансовий номер телефону [NUMBER] одноразового ідентифікатора «54162556» для підписання договору. Відповідно до умов кредитного договору [PERSON] було надано кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту - 5000,00 грн.; строк повернення кредиту - 22.06.2019 року; стандартна відсоткова ставка -0,01% на день, розмір комісії - 1,9%; підвищена комісійна вигода у випадку просторочення терміну платежу - 3,0%. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі. Проте відповідач порушив умови договору та не повернув в повному обсязі кредит, а також не виконав інші грошові зобов`язання. Станом на дату складання позовної заяви, загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором становить 25249,50 грн., з яких: 5000,00 грн. - прострочена заборгованість за позикою; 20249,50 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. З урахуванням вищезазначеного, позивач просить стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Гелексі» заборгованість та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу в порядку спрощеного провадження, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі, в разі неявки відповідача не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, її представник надала суду відзив, яким позов не визнала просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Враховуючи, що відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його у даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків: У судовому засіданні встановлено, що 24.05.2019 року між ТОВ «ФК «Гелексі» та [PERSON] було укладено електронний договір позики №78092. Прийняття (акцепт) пропозиції (оферту) щодо укладення договору, на умовах визначених офертою відбулося, шляхом введення [PERSON] направленого позивачем на її фінансовий номер телефону [NUMBER] одноразового ідентифікатора «54162556» для підписання договору. Відповідно до умов кредитного договору [PERSON] було надано позику для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту - 5000,00 грн.; строк повернення кредиту - 22.06.2019 року; стандартна відсоткова ставка -0,01% на день, розмір комісії - 1,9%; підвищена комісійна вигода у випадку просторочення терміну платежу - 3,0% (а.с. 9-16). Паспорт позики (а.с. 18-22), Графік платежів (а.с. 17) є складовими частинами договору позики. Відповідно до довідки ТОВ «ФК «Елаєнс», який є банком партнером ТОВ «ФК «Гелексі», згідно договору про надання послуг з переказу грошових коштів №04/08-17 ПК від 04.08.2017 року, відповідачу [PERSON] 24.05.2019 року, на виконання договору позики №78092, укладеного між ТОВ ФК «Гелексі» та [PERSON] було перераховано платіж за номером транзакції №1128280879 на кредитну карту маска картки [NUMBER] в розмірі 5000,00 грн. (а.с. 49, 34-35). Відповідно до розрахунку розмір заборгованості за договором №78092 від 24.05.2019 року за період з 24.05.2029 року по 01.08.2025 року становить 25249,50 грн., з яких: 5000,00 грн. - прострочена заборгованість за позикою; 20249,50 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами (а.с. 23-30). Згідно витребуваних ухвалою суду письмових доказів, що містять банківську таємницю, отримано відповідь №20.1.0.0, згідно якої повідомлялось, що на ім`я [PERSON] в АТ КБ «Приват банк» емітовано картку № [NUMBER] . Інформація на підтвердження операцій станом на 30.12.2025 року направлялась на фінансовий номер телефону [NUMBER] . З огляду на надану банком Виписку по рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ), АТ КБ «Приват банк» в період з 23.05.2019 року 25.05.2019 року успішно перерахувало платіж в сумі 5000,00 грн., на платіжну картку № [NUMBER] , що належить [PERSON] (а.с. 117-118). Разом з тим представником відповідача надано відзив на позовну заяву, яким позов не визнала, обґрунтовуючи свою позицію відсутністю в матеріалах справи первинних бухгалтерських документів та відкриття на неї відповідного банківського рахунку. Вважала, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі документи, які б підтверджували ініціювання переказу кредитних коштів наданих у позику на рахунок відповідача, а також, що такий переказ є завершеним. Вважала, що положення договору позики №78092 про надання кредиту від 24.05.2019 року щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за надання кредиту в розмірі в розмірі 2189,50 грн. - є нікчемними відповідно до ч.1,2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування». Крім того, зауважила, що нарахована позивачем сума по відсоткам за користування кредитом не відповідає вимогам чинного законодавства про захист прав споживачів. Також вважає недоведеними понесені позивачем витрати на правову допомогу, оскільки Акт виконаних робіт №1159 від 01.09.2025 року, містить обсяг та види наданих адвокатських послуг із зазначених із зазначенням затраченого часу та вартості години часу адвоката, проте будь-яких інших доказів, як то виписка з банку, квитанція, чек чи платіжне доручення про оплату витрат понесених саме у зв`язку із розглядом зазначеної справи до [PERSON] надано не було. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови в задоволені вимог про відшкодування таких витрат. На підставі викладеного, в задоволенні позову ТОВ «ФК «Гелексі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики просила повністю відмовити. У своїй відповіді на відзив представник позивача, не погодилась із доводами, викладеними у відзиві на позовну заяву, вважала позов обґрунтованим та документально підкріпленим. В зв`язку з чим просила позовні вимоги ТОВ «ФК «Гелексі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або за Законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Як вбачається з положень ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Положенням ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, а також розмір процентів встановлений договором. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Так, згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. ст. 1, 10, 12 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі. Частиною 1 ст. 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2 ст.78 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кредитний договір діє до повного виконання клієнтом всіх грошових зобов`язань за кредитним договором. Перебіг строку кредитування починається з дати надання банком клієнту кредиту. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідачем за вищевказаним договором суду не надано, як і не надано доказів виконання належним чином та у встановлені строки зобов`язань за вказаним договором, у зв`язку з чим порушення зобов`язання визнається судом таким, що сталося з його вини. В зв`язку з чим, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими. Суд, з урахуванням вищевикладеного вважає, підписання договору відбулося, шляхом введення [PERSON] направленого позивачем на її фінансовий номер телефону [NUMBER] одноразового ідентифікатора «54162556», відповідно її підпис свідчить про повне прийняття (акцепт) пропозиції (оферту) щодо укладення договору, на всіх умовах визначених офертою. Відповідно, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Гелексі» суму заборгованості в сумі 25249,50 грн., з яких: 5000,00 грн. - прострочена заборгованість за договором позики; 20249,50 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Щодо оплати витрат на правову допомогу, суд дійшов до наступного: Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Разом з тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial