Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою до Щастинської міської військової адміністрації Щастинського району Луганської області, про визнання права власності. Свою позовну вимогу мотивують тим, що на підставі свідоцтва про право власності від 31.01.1997 року, виданим Луганським ГРЕС, [PERSON] та [PERSON] належить на праві власності квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Право власності зареєстроване в Міському комунальному підприємстві бюро технічної інвентаризації. У 2022 році почалося повномасштабна війна. У Луганській області оголосили евакуацію жителів. У зв`язку з вищевикладеними подіями, сім`я змушена була виїхати з небезпечної для життя і здоров`я території. Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч.1 ст. 106 Конституції України, ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та станом на зараз триває. Відповідно до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад на території України від 28.02.2025 року № 376, м. Щастя, що відноситься до Щастинської міської територіальної громади Луганської області, включено до території активних бойових дій та віднесено до території тимчасово окупованих російською федерацією. Будучи потенційними отримувачами компенсації для відновлення своєї квартири, пошкодженої (знищеної) внаслідок бойових дій, спричинених збройною агресією Російської Федерації, та виконуючи встановлені нормативно-правовими актами умови для отримання компенсації, позивачі звернулись із заявою до державного реєстратора Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради. Рішенням державного реєстратора Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради Єрмолаєм Р.В. від 07.04.2025 року №78241494 було відмовлено у проведенні реєстраційних дій. Під час здійснення пошуків у Державному реєстрі прав за адресою [ADDRESS] не встановлено жодного запису щодо права власності на заявлений об`єкт нерухомого майна. Враховуючи вищевикладене, державним реєстратором було прийняте рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та надіслано запит про наявність інформації щодо відомостей про реєстрацію права власності на заявлений об`єкт нерухомого майна. Відповідь на запит державного реєстратора, у встановлений законодавством строк, не надійшла. У разі не усунення обставин, що стали підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, у зазначений строк, встановлений ч.3 ст. 23 Закону, було прийнято рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій. Таким чином державний реєстратор вирішив відмовити у проведенні реєстраційних дій за заявою у зв`язку із зазначеними вище обставинами. Зазначене рішення унеможливлює отримання в майбутньому нами компенсації для відновлення нашої квартири, а також позбавляє іншим чином можливості розпоряджатися нашим майном. Позивачі в судове засідання не з`явились, надали заяву, про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги просять задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, у задоволені позивних вимог не заперечує. Згідно вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши та оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних по справі доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч.1 ст. 106 Конституції України, ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та станом на час ухвалення судового рішення триває. Відповідно до «Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад на території України від 28.02.2025 року № 376, м. Щастя, що відноситься до Щастинської міської територіальної громади Луганської області, включено до території активних бойових дій та віднесено до території тимчасово окупованих Російською Федерацією. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності від 31.01.1997 року, виданим Луганським ГРЕС, квартира що розташована за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] 1999 року державним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» було розроблено «Технічний паспорт на приватизовану квартиру [ADDRESS] . Відповідно до рішення № 78241494 про відмову в проведенні реєстраційних дій, державним реєстратор прав на нерухоме майно, у зв`язку з відсутністю інформації щодо права власності на заявлений об`єкт нерухомого майна, а саме за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З приписів ст. 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне у позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Наданий позивачами реєстраційний напис на свідоцтві про право власності на житло та у технічному паспорті, зроблений бюро технічної інвентаризації, свідчить про дотримання законодавства, що діяло на момент реєстрації квартири. Виходячи з викладеного вище, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання права приватної власності за позивачами, оскільки позивачами доведено їхнє право власності на житлову квартиру, проте оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно такі відомості відсутні, а отримати інформацію щодо зареєстрованого права власності позивачів на спірну квартиру у БТІ з тимчасово окупованої території (м. Щастя Луганської області) на теперішній час неможливо, позивачі не можуть розпоряджатися своїм майном, що порушує їхнє право власності, у зв`язку з чим, заявлені ними позовні вимоги про визнання права власності підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved