Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

27.11.2025 року на адресу суду надійшла вищевказана позовна заява ТОВ «Фінансова Компанія «СІТІ КОЛЕКТ» в особі представника Варшавського К.А. від 24.11.2025 року, в якій він просить: стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «СІТІ КОЛЕКТ», код ЄДРПОУ 43950742, заборгованість за Кредитним договором №3480789 від 22.02.2023 року у розмірі 107200 грн.; стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Сіті Колект», код ЄДРПОУ 43950742, понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн., та витрати на професійну правову (правничу) допомогу у розмірі 20000 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилається на те, що 22.02.2023 року між [PERSON] та ТОВ «Лінеура Україна» в електронній формі було укладено договір №3480789 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовим ідентифікатором M758. Відповідно до умов договору [PERSON] отримала на банківську карту № [NUMBER] , кредит у сумі 20000 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, і зобов`язалась повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбаченні договором. Строк кредиту 359 днів, стандартна процентна ставка 1,99% на день. В порушення умов договору, відповідачка зобов`язання за договором належним чином не виконувала, в результаті чого утворилася заборгованість. 26.10.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ПРОФІТ» було укладено договір факторингу №26102023, за яким ТОВ «Лінеура Україна» відступив ТОВ «ФК «ПРОФІТ» право вимоги за Кредитним договором. 09.09.2025 року між ТОВ «ФК «ПРОФІТ» та ТОВ «ФК «СІТІ КОЛЕКТ» укладено договір факторингу №ДО-20250909/001, відповідно до умов якого ТОВ «ФК ПРОФІТ» передав (відступив) ТОВ «ФК «СІТІ КОЛЕКТ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «СІТІ КОЛЕКТ» прийняв належні ТОВ «ФК ПРОФІТ» права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «ФК «СІТІ КОЛЕКТ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №3480789 від 22.02.2023 року в сумі 107200 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 20000 грн., заборгованість за відсотками 87200 грн. 28.11.2025 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. У судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «СІТІ КОЛЕКТ» не з`явився, про дату і час розгляду справи повідомлявся належним чином в додатках до позовної заяви наявне письмове клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача, проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] будучи неодноразово належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, також в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, через офіційний веб-сайт судової влади України Летичівського районного суду Хмельницької області, а також шляхом направлення рекомендованих повісток з повідомленням про їх вручення, у судове засідання не з`явилась, заяв або клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило, відзив на позовну заяву не подавала. Справу розглянуто за наявними у справі матеріалами відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якою передбачено розгляд справи за відсутності учасника справи при умові належного його повідомлення про судове засідання проте він не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини неявки, оскільки відповідачка, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи на 19.12.2025 року, на 12.01.2026 року, 26.01.2026 року, 09.02.2026 року та на 23.02.2026 року, зокрема в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, через офіційний веб-сайт судової влади України Летичівського районного суду Хмельницької області, проте в судове засідання не прибула, причину неприбуття не повідомила, клопотання про розгляд справи за її відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзиву на позовну заяву не надавала, і відповідно до ст.280 ЦПК України, яка передбачає заочне вирішення справи в разі неявки відповідача належним чином повідомленого про дату, час і місце судового засідання, який не повідомив причини неявки, не подав відзив і позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, та в порядку ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.02.2023 року між [PERSON] та ТОВ «Лінеура Україна» в електронній формі було укладено договір №3480789 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, договір позичальник підписала одноразовим ідентифікатором «М758». Того ж дня кредитодавець надав позичальнику грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним та виконати обов`язки передбачені договором (п.1.2 Договору). Сума кредиту становить 20000 грн. Відповідно до п.1.3 Договору Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів 30 днів. Детальні терміни повернення (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в графіку платежів, який є додатком №1 до договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що Клієнт виконає свої обов`язки на у мовах та у строки, визначенні в договорі. Відповідно до п.1.4.1. Стандартна процентна ставка становить 2% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору. У випадку не виконання Клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних умовах, передбачених договором). Відповідно до п.2.1, 2.2 Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] або іншої платіжної картки Клієнта, реквізити якої надані Клієнтом Товариству з метою отримання кредиту. Дати надання кредиту: 22.02.2023 року або 23.02.2023 року. Відповідно до повідомлення ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» від 28.02.2024 року за вих.№20240228-2386, повідомило ТОВ «Лінеура Україна» про успішне перерахування 22.03.2023 року о 15:18:12, 20000 грн. на платіжну картку № [NUMBER] . Інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, узгоджений сторонами в графіку платежів та була доведена відповідачці у паспорті споживчого кредиту в якому споживач [PERSON] підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про укладення умов кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, який підписала 22.02.2023 року 15:15:56 електронним підписом споживача «M758». Відповідно до Розрахунку заборгованості за договором №3480789 від 22.02.2023 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на дату подання даного позову заборгованість [PERSON] за Договором №3480789 від 22.02.2023 року становить 107200 грн., з яких 20000 грн. - тіло кредита, 87200 грн. - відсотки за користування кредитом. Відповідно до договору відступлення прав вимог №26102023 від 26.10.2023 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК ПРОФІТ» уклали договір факторингу №26102023, за яким ТОВ «Лінеура Україна» відступив ТОВ «ФК ПРОФІТ» право вимоги за Кредитним договором. 09.09.2025 року між ТОВ «ФК ПРОФІТ» та ТОВ «ФК «СІТІ КОЛЕКТ» укладено договір факторингу №ДО-20250909/001, відповідно до умов якого ТОВ «ФК ПРОФІТ» передав (відступив) ТОВ «ФК «СІТІ КОЛЕКТ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «СІТІ КОЛЕКТ» прийняв належні ТОВ «ФК ПРОФІТ» права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «ФК «СІТІ КОЛЕКТ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №3480789 від 22.02.2023 року в сумі 107200 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 20000 грн., заборгованість за відсотками - 87200 грн. Положеннями ч.1 ст.512 та ст.514 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно вимог ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Наведеними положеннями закону передбачено таке зобов`язання як кредит. Так передбачено, що кредитор зобов`язується надати кошти боржнику, а останній зобов`язується повернути його та сплатити проценти за користування. При цьому боржник має виконати свої зобов`язання належним чином та у строк. Боржник коли не виконав свої обов`язки порушив права кредитора. За положеннями п.5 ч.2 ст.16 ЦК України, судовим способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути примусове виконання обов`язку в натурі. Тобто заявлена сума боргу може бути стягнута за рішенням суду. Ст.ст.13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі аналізу зазначених положень суд констатує, що доведеність обґрунтованості вимог та заперечень покладається на сторони. Позивач подав усі докази на підтвердження правовідносин з відповідачем. Натомість відповідач не надав доказів на спростування доказів позивача. У зв`язку з цим відсутні підстави сумніватися у доказах позивача. З вище наведеного встановлено що, заявлені вимоги позивача підтверджено належними, допустимим та достовірними доказами, а тому суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором №3480789 від 22.02.2023 року у розмірі 107200 грн. У зв`язку із задоволенням позову, в силу ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідачки [PERSON] на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір в розмірі 2422,40 грн. (який сплачено з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження розміру ставки при подачі позову через систему «Електронний суд»). При зверненні до суду з позовною заявою позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідачки на його користь понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 20000 грн. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому суд враховує, що у разі недотримання вимог ч.4 ст.137 ЦПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Однак обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року в справі №755/9215/15-ц. Враховуючи вище зазначені обставини, суд вважає, що судові витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу у сумі 20000 грн., які підтверджені відповідними належними, допустимими та достовірними доказами наявними в матеріалах справи, підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved