Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Городнянського районного суду Чернігівської області із позовом до Тупичівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 13/30 частин житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами, що знаходиться на [ADDRESS] , зазначені в технічному паспорті на житловий будинок під літерами: А-1 житловий будинок, загальною площею 65,4 кв. м, в тому числі житловою площею 37,3 кв. м, допоміжною площею 28,1 кв. м, Б1 сарай, б2 сарай, В1 погріб, в2 пригребиця, Г1 літня кухня, №1 ворота з хвірткою, №2 огорожа, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , [PERSON] , померлої [INFO] , [PERSON] , померлого [INFO] . Позовна заява обґрунтована тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина за законом на все належне йому майно, в тому числі, і на 1/6 частину житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами по [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги є дружина спадкодавця (мати позивача) [PERSON] та його діти: позивач, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки Тупичівської сільської ради всі спадкоємці на день смерті спадкодавця були зареєстровані та постійно проживали разом з померлим, а тому вважаються такими, що фактично прийняли спадщину по 1/30 частині спірного будинку. [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина за законом на все належне майно, в тому числі, і на 1/6 частину житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами по [ADDRESS] та 1/30 частина вказаного домоволодіння, яке вона успадкувала після смерті свого чоловіка, а всього на 1/5 частину. Спадкоємцями за законом першої черги спадкування є діти спадкодавця: позивач та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки Тупичівської сільської ради на день смерті матері позивача разом з нею були зареєстровані та постійно проживали: позивач та його брат [PERSON] , які відповідно до ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що фактично прийняли її спадщину по 1/10 частині зазначеного будинку кожному. 04 березня 2015 року брат позивача [PERSON] подав заяву до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області про прийняття спадщини після смерті своєї матері, однак спадщину не оформив. Рідні сестри позивача [PERSON] та [PERSON] у встановлений законом строк до нотаріальних органів із заявою про прийняття спадщини не зверталися, і відповідно до закону, вважаються такими, що не прийняли її спадщину. [INFO] помер рідний брат позивача [PERSON] , після його смерті відкрилася спадщина за законом на все належне майно, в тому числі і на 1/6 частину житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами по [ADDRESS] , 1/30 частину вказаного домоволодіння, яку він успадкував після смерті батька, та 1/10 частину спірного будинку, яку успадкував після смерті матері, а всього на 3/10 частину. Спадкоємці за законом першої черги спадкування відсутні. Спадкоємцями за законом другої черги спадкування є позивач та його рідні сестри [PERSON] , [PERSON] . На день смерті брата з ним проживав та був зареєстрований позивач, який фактично прийняв спадщину брата. 08 вересня 2025 року позивач подав приватному нотаріусу Чернігівського районного нотаріального округу Неволько В. А. заяву про прийняття спадщини після смерті свого брата. Сестра позивача [PERSON] подала заяву нотаріусу про відмову від спадщини після смерті свого брата [PERSON] на користь позивача. Сестра позивача [PERSON] у встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого брата [PERSON] не зверталася, а тому вважається такою, що не прийняла його спадщину. Отже, після смерті батька позивач фактично успадкував 1/30 частину спірного будинку, після смерті матері 1/10 частину будинку та після смерті брата 3/10 частини будинку, а загалом 13/30 частин будинку. У зв`язку з тим, що право власності на спірний житловий будинок не було зареєстровано, позивач не може оформити спадкові права на відповідні частини спірного нерухомого майна в нотаріальному порядку, а тому звертається до суду з указаним позовом. Ухвалою судді від 21 листопада 2025 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі за правилами загального позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи останній повідомлений належним чином. 19.02.2026 на адресу суду надійшло письмове клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. У поданій заяві позивач вказав, що у прохальній частині позовної заяви допущена помилка у написанні по батькові матері позивача. Замість по батькові « [PERSON] » зазначено « [PERSON] (а. с. 100). Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача по справі Тупичівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився. 02.02.2026 від сільського голови Тупичівської сільської ради Лариси Шовкової надійшла заява про розгляд справи без участі представника сільської ради, відповідач не заперечує проти їх задоволення позовних вимог. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору 3, - приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Неволько В. А. про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, у судове засідання не з`явилася. 25.11.2025 від приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Неволько В. А. надійшла заява з проханням провести судове засідання за її відсутності за наявними матеріалами справи. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Клопотання позивача, представника відповідача та третьої особи 3 про розгляд справи за їх відсутності судом задоволені. Третя особи по справі: 1 [PERSON] , 2 [PERSON] та 4 Городнянська державна нотаріальна контора про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомлені. Письмових пояснень, заяв чи клопотань від третіх осіб 1, 2, 3 не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки справа слухалась за відсутності всіх учасників справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, з`ясувавши позицію сторін та третьої особи 3 по суті заявлених позовних вимог, висловлених письмово, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, дійшов висновку про те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, виходячи з наступного. З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , що видане повторно, установлено, що [PERSON] помер [INFO] у віці 47 років у с. Тупичів Чернігівського району Чернігівської області (а. с. 15). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом на все належне йому майно. Згідно із записом у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого 28 лютого 2000 року Городнянським РВ УМВС в Чернігівській області на ім`я [PERSON] , [INFO] , на сторінці 10 наявний запис про реєстрацію шлюбу із [PERSON] (а. с. 16). Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] установлено, що [PERSON] народився [INFO] у с. Рудьківка Бобровицького району Чернігівської області, його батьками значаться: [PERSON] та [PERSON] (а. с. 9). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] у с. Тупичів Городнянського району Чернігівської області, його батьками значаться: [PERSON] та [PERSON] (а. с. 18). Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] у с. Тупичів Городнянського району Чернігівської області, її батьками значаться: [PERSON] та [PERSON] (а. с. 13). Прізвище [PERSON] після укладення шлюбу « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 14). Отже, спадкоємцями за законом першої черги спадкування після смерті [PERSON] є: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . З дослідженої довідки Тупичівської сільської ради від 05.09.2025 за вих. №02-29/65 установлено, що згідно із записами в погосподарській книзі №05 Тупичівської сільської ради за 2001-2005 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , станом на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] ,у будинку [ADDRESS] разом з ним постійно були зареєстровані та проживали: [PERSON] дружина; [PERSON] син; [PERSON] дочка, [PERSON] син та [PERSON] дочка (а. с. 22). Отже, спадкоємцями за законом першої черги спадкування після смерті [PERSON] , які фактично прийняли спадщину останнього є: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Дослідженням інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 24.11.2025 № 83364596 установлено, що у Спадковому реєстрі відсутня інформація про відкриття спадкової справи до майна [PERSON] , померлого [INFO] (а. с. 54). Як встановлено з письмових доказів справи, до складу спадщини [PERSON] увійшла 1/6 частина житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами [ADDRESS] . Так, з довідки, виданої Тупичівської сільської ради від 05.09.2025 за №02-29/67 установлено, що згідно запису в погосподарській книзі №4 за 1991-1995 роки, особовий рахунок № [NUMBER] в будинку [ADDRESS] станом на 15.04.1991 постійно проживали були зареєстровані та постійно проживали: [PERSON] голова господарства, якому належала 1/6 цього будинку з побутовими та господарськими спорудами; [PERSON] його дружина, якій належала 1/6 цього будинку з побутовими та господарськими спорудами; [PERSON] його син, якому належала 1/6 цього будинку з побутовими та господарськими спорудами; [PERSON] його дочка, якій належала 1/6 цього будинку з побутовими та господарськими спорудами; [PERSON] його син, якому належала 1/6 цього будинку з побутовими та господарськими спорудами, та [PERSON] його дочка, якій належала 1/6 цього будинку з побутовими та господарськими спорудами. Вищезазначене домоволодіння мало статус колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 член колгоспного двору [PERSON] не втратив право на частку в його майні (а. с. 25). Вказані дані підтверджуються записами в погосподарській книзі Тупичівської сільської ради (а. с. 28-29). Рішенням тридцятої сесії восьмого скликання від 23.02.2024 №10/ХХХ-VІІІ Тупичівської сільської ради вулицю Пушкіна в с. Тупичів перейменовано на вулицю Вишнева (а. с. 26). Правилами ст.120 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) було передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, та жилий будинок. За положеннями ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) розмір частки члена колгоспного двору встановлювався, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Як зазначив Пленум Верховного Суду України у п. 6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Оскільки права на спірний будинок виникли до набрання чинності Законом України «Про власність», до цих правовідносин мають застосовуватись правила статей 120, 123 ЦК УРСР (в редакції, що діяла до 16.12.1993), відповідно до яких майно колгоспного двору належало його членам на праві власності. Отже, [PERSON] за життя набув у власність 1/6 частину спірного житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами як член колгоспного двору. Вказане право після смерті [PERSON] успадкували: його дружина: [PERSON] та діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по 1/30 частині кожний. Судом установлено, що [PERSON] померла [INFO] у віці 57 років у с. Тупичів Городнянського району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 17). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом на все належне їй майно. Як установлено в судовому засіданні спадкоємцями за законом першої черги спадкування після смерті [PERSON] є діти спадкодавця: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . З довідки Тупичівської сільської ради від 05.09.20205 за №02-29/66 установлено, що відповідно до записів в погосподарській книзі №12 Тупичівської сільської ради за 2011-2015 роки об`єкт погосподарського обліку 0643-1 станом на день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у будинку [ADDRESS] були зареєстровані та проживали діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] (а. с. 23). Отже, [PERSON] та [PERSON] фактично прийняли спадщину після смерті свої матері [PERSON] 04 вересня 2015 спадкоємець [PERSON] звернувся до Городнянської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті своєї матері [PERSON] , померлої [INFO] , де була відкрита спадкова справа №150/2015. Інші спадкоємці за законом: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] закликалися нотаріусом до прийняття спадщини, проте у встановлений законом строк із заявами про прийняття або відмову від прийняття спадщини їх померлої матері до нотаріальної контори не зверталися (а. с. 66-76). На підставі досліджених у судовому засіданні доказів установлено, що спадщина померлої [PERSON] складалася із 1/6 частини житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами [ADDRESS] , яку вона набула за життя, та 1/30 частини вказаного будинку, яку вона успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] , загалом 1/5 частина спірного домоволодіння. З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про смерть серії [NUMBER] установлено, що [PERSON] помер [INFO] у віці 41 року у с. Тупичів Чернігівського району Чернігівської області (а. с. 19). Після його смерті відкрилася спадщина за законом на все належне йому майно. З досліджених доказів установлено, що позивач є рідним братом померлого [PERSON] , та, відповідно, спадкоємцем за законом другої черги спадкування. За даними довідки Тупичівської сільської ради від 01.09.2025 за №02-29/63 відповідно до записів погосподарській книзі №12 Тупичівської сільської ради за 2021-2025 роки об`єкт погосподарського обліку 01-849-1 станом на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у будинку [ADDRESS] разом з ним був зареєстрований та постійно проживав його брат [PERSON] (а. с. 24). Отже, позивач фактично прийняв спадщину свого померлого брата [PERSON] . 08.09.2025 позивач, як спадкоємець за законом другої черги спадкування звернувся до приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті свого брата [PERSON] , померлого [INFO] . Інші спадкоємці за законом відповідно до ст. 1262 ЦК України: [PERSON] та [PERSON] закликалися нотаріусом до прийняття спадщини. Спадкоємець [PERSON] відмовилася від своєї частки у спадщині, шляхом подачі нотаріусу 08.09.2025 відповідної заяви. Спадкоємець [PERSON] у у встановлений законом строк із заявою про прийняття або відмову від прийняття спадщини померлого брата до нотаріальної контори не зверталася (а. с. 55-60). На підставі досліджених у судовому засіданні доказів установлено, що спадщина померлого [PERSON] складалася із 1/6 частини житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами [ADDRESS] , яку він набув за життя, 1/30 частини вказаного будинку, яку він успадкував після смерті свого батька [PERSON] та 1/10 частину, яку успадкував після смерті своєї матері [PERSON] , загалом 3/10 частини спірного домоволодіння. З інформаційної довідки, виданої ФОП [PERSON] №104 від 01.10.2025 установлено, що при обстеження будинку [ADDRESS] , виявлено, що будь-які правовстановлюючі документи на будинок відсутні, право власності на нерухоме майно не зареєстровано, будинок побудований до 1992 року, процент готовності 100%, загальна площа будинку 65,4 кв. м, житлова площа будинку становить 37,3 кв. м. Характеристика будинку садибного типу та господарського будівлями та спорудами: А-1 житловий будинок, площа забудови 90,1 кв. м; Б1 сарай площа забудови 38,0 кв. м; б2 сарай площа забудови 9,8 кв. м; В1 погріб площа забудови 9,4 кв. м; в2 пригребиця площа забудови 17,6 кв. м; Г-1 літня кухня площа забудови 12,1 кв. м; №1 ворота з хвірткою та №2 огорожа (а. с. 30). Характеристики спірного домоволодіння підтверджуються матеріалами інвентаризаційної справи №1460 на будинок [ADDRESS] (додаток до справи). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. У судовому засіданні встановлено, що позивач успадкував 1/30 частину спірного домоволодіння після смерті батька, 1/10 частину після смерті матері та 3/10 частин після смерті брата, а загалом 13/30 частин домоволодіння [ADDRESS] . Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З матеріалів справи вбачається, що позивач позбавлений можливості оформити спадщину на частину спірного житлового будинку в нотаріальному порядку, оскільки право власності спадкодавців на це нерухоме майно не було зареєстроване за їх життя. Відмова нотаріуса видати відповідне свідоцтво на спірний житловий будинок за відсутності реєстраційних документів підтверджена документально (а. с. 36). Частиною 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-IV передбачено, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Оскільки реєстрація права власності на нерухоме майно в сільській місцевості на момент закінчення будівництва спірного будинку законодавчо передбачена не була, а за даними погосподарської книги спірний будинок мав статус колгоспного двору, право власності, яке виникло у членів цього колгоспного двору, визнається дійсним і при відсутності його державної реєстрації. Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності особи на майно може бути визнано судом, якщо це право не визнається іншою особою. Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2015 № 79, передбачає, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 індивідуальних (присадибних) житлових будинків, господарських будівель і споруд є технічний паспорт. З виготовленого ФОП [PERSON] технічного паспорта, що житловий будинок [ADDRESS] побудований до 1992 року та позначений на плані: «А-1» житловий будинок загальною площею 65,4 кв. м., в тому числі житловою площею 37,3 кв. м., допоміжною площею 28,1 кв. м., «Б1» сарай, «б2» сарай, «В1» погріб, «в2» пригребиця, «Г-1» літня кухня, №1 ворота з хвірткою та №2 огорожа (а. с. 31-32). З огляду на те, що набуття у власність спадкодавцями: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по 1/6 частині спірного будинку, як членами колгоспного двору, а також факт переходу до них права на відповідні частини спірного нерухомого майна в порядку спадкування підтверджено матеріалами справи, та підтверджено, що позивач позбавлений можливості в нотаріальному порядку оформити на спірне нерухоме майно своє спадкове право, оскільки нерухоме майно не зареєстровано у встановленому законом порядку, суд, враховуючи положення статей 328, 392 ЦК України, дійшов висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, та наявні підстави для визнання за позивачем права власності на 13/30 частин спірного нерухомого майна. На підставі викладеного,

Outcome: approved