Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про стягнення недоотриманої суми пенсії, яка набута в порядку спадкування за законом. В обґрунтуваня позовних вимог позивачка зазначила, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] , який перебував на обліку у ГУ Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 2001 року, як колишній працівник органів внутрішніх справ, отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Згідно з протоколом за пенсійною справою 00-7019 від 31.12.2015 його пенсія обраховувалася в розмірі 56 відсотків грошового забезпечення від 01.01.2016 Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Івано-Франківській області» від 26.05.2022 № 2320 складено довідку про розмір грошового забезпечення [PERSON] за листопад 2019, у якій визначено інші види і розміри грошового забезпечення. З цього приводу [PERSON] звернувся із заявою до ГУ Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якій просив провести перерахунок його пенсії на підставі оновленої довідки. Однак ГУ Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в проведенні такого перерахунку йому було відмовлено, після чого він звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовом про визнання дій ГУ Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області протиправними та зобов`язання до вчинення дій. Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2022 року у справі № 300/3214/22 визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області протиправними щодо відмови у проведенні з 01.12.2019 перерахунку та виплати пенсії [PERSON] , на підставі наданої довідки державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області» від 26. 05. 2022 № 2320, та зобов`язано ГУ Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити такий перерахунок та виплату [PERSON] пенсії відповідно довідки від 26.05.2022 № 2320. Рішення набрало законної сили 07.10.2022. Розмір боргу невиплаченої суми складає 154 499,43 грн. Отже, обліковий борг в сумі 154 499,43 грн. за період з 01.12.2019 по 31.10.2022 [PERSON] до кінця свого життя не отримав, вищезазначена сума боргу була нарахована, але за життя [PERSON] виплачена не була. Після смерті чоловіка [PERSON] звернулася до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області з проханням виплатити недодержану пенсію чоловіка, їй - дружині. На її усні звернення працівники пенсійного фонду пояснювали, що виплата заборгованості донарахованої здійснюється за рахунок додатково виділених коштів з Державного бюджету, за окремою бюджетною програмою і їй потрібно зачекати черговості виплат. Після її неодноразових усних звернень до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, вона звернулася письмово із заявою від 23.09.2024, у якій просила надати інформацію щодо невиконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.09.2022 та невиплати заборгованості. Однак відповіді на своє звернення не отримала, після чого кілька разів зверталася усно, але її звернення були проігноровані працівниками пенсійного фонду в Івано-Франківський області. 23.05.2025р. вона повторно звернулася до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою, у якій наголошувала про факт неотримання нею заборгованості в сумі 154 499,43 грн та просила перерахувати на її ім`я ці кошти. На її повторну заяву-звернення вона отримала лист, у якому зазначається, що суми відповідно до рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.09.2022 не включаються до складу спадщини та підлягають виплаті належному заявнику, якщо звернення за ними надійшло не пізніше шести місяців після смерті пенсіонера. Враховуючи вищезазначене, позовними вимогами позивачка просить: визнати за нею право на отримання заборгованості у розмірі 154 499,43 грн, недоодержаної [PERSON] , у зв`язку з його смертю, за рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.09.2022 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області виплатити їй недоодержану суму пенсії чоловіка; стягнути ГУ Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на її користь судовий збір. Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подало відзив на позовну заяву, у якому вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на те, що пенсійні виплати, нараховані [PERSON] на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.09.2022 у справі № 300/3214/22 та які залишилися неодержаними ним у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини та підлягають виплаті в порядку адміністративної процедури, яка передбачена статтею 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Тобто, вказані пенсійні виплати не спадкуються спадкоємцями, а отже по них не може виникнути правонаступництво в цих матеріальних правовідносинах. Просить відмовити у задоволенні позову. У відповіді на відзив позивачка покликається на те, що недоодержані суми пенсії чоловіка, у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, входять до складу спадщини. Просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області виплатити їй недоодержану суму пенсії чоловіка. Розгляд справи проводити без її участі. Позивачка не прибула у судове засідання. У відповіді на відзив просить розгляд справи проводити без її участі. Представник відповідача не прибув у судове засідання, подавши відзив на позовну заяву, у якому висловив позицію заперечення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на наступне. Як слідує з матеріалів справи, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2022 у справі № 300/3214/22, яке набрало законної сили 06.03.2023 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/106083964): позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ 20551088, вул. С. Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ 20551088, вул. С. Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) щодо відмови у проведенні з 01.12.2019 перерахунку та виплати пенсії [PERSON] на підставі наданої довідки державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Івано-Франківській області» від 26.05.2022 за № 2320. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ 20551088, вул. С. Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії [PERSON] із врахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених станом на листопад 2019 року відповідно до довідки державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Івано-Франківській області" від 26.05.2022 за № 2320, з урахуванням проведених платежів. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.03.2024. З інформації, наданої Першою Івано-Франківською державною нотаріальною конторою від 26.12.2025 за № 3004/01-16, на виконання ухвали суду від 10.12.2025 встановлено, що Першою Івано-Франківською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа за № 386/2024 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Спадкоємцями до майна померлого є: дружина - [PERSON] , [INFO] , яка подала 24.06.2024 року заяву про прийняття спадщини; син - [PERSON] , [INFO] , який 02.07.2024 року подав заяву про відмову від прийняття спадщини на користь дружини спадкодавця - [PERSON] . Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та відмову від прийняття спадщини в нотаріальну контору не зверталися. Свідоцтво про право на спадщину видано 24.09.2024 року за реєстровим № 5-944 на ім`я дружини померлого - [PERSON] . У відповідь на звернення [PERSON] , Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом від 18.06.2025 за № 4880-4239/Г-02/8-0900/25 повідомило, що [PERSON] , [INFO] , пенсія виплачена по 31.03.2024. Виплата припинена з 01.04.2024 у зв`язку з його смертю (помер [INFO] ). На виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.09.2022 у справі № 300/3214/22, яке набрало законної сили 07.10.2022, обліковується борг в сумі 154499,43 грн за період з 01.12.2019 по 31.10.2022. Зазначені суми відповідно до рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.09.2022 у справі № 300/3214/22 не включаються до складу спадщини та підлягають виплаті належному заявнику (заявникам) якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера та, незалежно від періоду, за який нараховано недоодержані суми. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Як зазначено Верховним Судом у постанові від 23 лютого 2022 року у справі №428/10113/20 (провадження № 61-14299св21): «Тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що: - цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати». Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Згідно із частинами першою та другою статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст ч. 3 ст. 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Суд звертає увагу на те, що Цивільний кодекс України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. За таких обставин, суд вважає, що у спірних правовідносинах відповідач неправомірно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного їй спадкового майна, яке належало спадкодавцю ( чоловіку позивачки) на підставі рішень суду. Зазначена у листі мотивація відповідача про те, що вказана заборгованість не може вважатися недоодержаною пенсією, оскільки виплата заборгованості донарахованої на виконання рішення суду пенсії за рахунок додатково виділених коштів з Державного бюджету, фінансування яких здійснюється за окремою бюджетною програмою; черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили, є юридично неспроможною, оскільки усталений порядок виплати органом пенсійного фонду недоотриманої пенсії на підставі рішення суду жодним чином не впливає на суть та природу такої виплати, яка залишається недоотриманою пенсією. При цьому, згідно закону така недоотримана спадкодавцем пенсія входить до складу спадщини та успадковується на загальних підставах. У зв`язку з цим суд приходить до висновку, що відмовляючи [PERSON] у здійсненні на її користь виплати спадщини (суми недоотриманої пенсії її померлого чоловіка у розмірі 154 499,43 грн, відповідач Головне Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області порушило спадкові права позивача, у зв`язку з чим позовна вимога про стягнення даних коштів підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судовий збір слід розподілити у відповідності до статті 141 ЦПК України. Зокрема, оскільки позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн, такі слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved