Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

У червні 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги [PERSON] мотивував тим, що 12.08.2011 року було зареєстровано шлюб між ним та [PERSON] , від якого мають спільну дитину - [PERSON] [INFO] . Позивач зазначає, що декілька місяців сторони спільного господарства не ведуть, сімейного життя, шлюбних стосунків не підтримують, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Позивач наголошує, що перебування в даному шлюбі суперечить його власним моральним принципам та інтересам, а тому рішення про розірвання шлюбу є остаточним, як наслідок, виникла необхідність звернутися до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, адже відсутні ознаки сім`ї, передбачені ст.3 Сімейного кодексу України, а саме спільне проживання, спільний побут, взаємні права та обов`язки між подружжям. Позивач вказує, що рішення розірвати шлюб є виваженим та свідомим, подальше спільне життя і збереження сім`ї з Відповідачем стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач не має наміру. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки між сторонами втрачено взаєморозуміння, відсутня моральна основа шлюбу. Майнових спорів, а також спорів про виховання, утримання та місце проживання дитини на сьогоднішній день між сторонами немає. Процесуальні дії Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2025 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О. ( а.с.12-13). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23.06.2025 року позовну заяву залишено без руху (а.с.15-16). Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 01.07.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.25). Оскільки позов подано в електронній формі через електронний кабінет, примірник позовної заяви разом із доданими до неї матеріалами позивачем направлений відповідачу на адресу його зареєстрованого місця проживання, що відповідає інформації, отриманої за відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА у відповідності до вимог ст.ст. 43, 177 ЦПК України, про що в матеріалах справи наявні бланк опису вкладення, завірений відповідним відділенням зв`язку, разом з фінансовим чеком про відправлення (а.с.10). Ухвала про відкриття провадження у справі направлялись відповідачу на зареєстроване місце проживання у відповідності до інформації наданої Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА Вищевказане поштове відправлення повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою»(а.с.27). 05.08.2025 року до суду від представника відповідача надійшов відзив, в якому викладене клопотання про надання строку сторонам для примирення терміном шість місяців (а.с.28-36). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03 вересня 2025 року клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Маловічко Ірини Віталіївни про надання строку для примирення у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено частково. Надано строк для примирення до 03 грудня 2025 року (а.с.38-39). 01.12.2025 року через систему електронний суд представником відповідача Маловічко І.В. подано додаткові пояснення до позовної заяви, в яких вказано, що малолітній син [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] (а.с. 44-51). 09.12.2025 року через систему електронний суд представником позивача - [PERSON] подано додаткові пояснення (а.с. 52-58). 15.12.2025 року через систему електронний суд представником відповідача Маловічко І.В. подано заяву, у якій представник відповідача відкликала пояснення до позовної заяви подані нею 01.12.2025 року (а.с. 59-65). 15.12.2025 року через систему електронний суд представником відповідача Маловічко І.В. подано додаткові пояснення до позовної заяви, в яких зазначає, що малолітній син [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] (а.с. 66-69). Вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Фактичні обставини справи Судом встановлено, що 12.08.2011 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві за актовим записом № 1198, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 12.08.2011 року (а.с.21). Від шлюбу мають дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва серія [NUMBER] від 18.02.2012 року (а.с.22). Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 36, 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" судам роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Отже шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. При вирішенні спору про розірвання шлюбу суд враховує, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що спільне життя сторін не склалося та припинено, спільного господарства сторони не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, шлюб між сторонами носить формальний характер, під час наданого судом строку сторони не примирились, збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, а тому позовні вимоги слід задовольнити. Відповідно до ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Розподіл судових витрат Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається у разі задоволення позову на відповідача. Питання перерозподілу судових витрат стосовно судового збору позивачем не порушувалось, що не суперечить вимогам ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved