Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

Представник позивачки - адвокат Цувін А.І. звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] , [INFO] , ІПЗ - [NUMBER] батьківських прав по відношенню до дитини, [PERSON] , [INFO] , (актовий запис № 06 від 05 серпня 2008 року Виконавчим комітетом Чернігівської сільської ради Лозівського району Харківської області). В обґрунтування зазначив, що позивачка [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних стосунках із [PERSON] . Співмешканці проживали за адресою позивача: [ADDRESS] . Від фактичних шлюбних стосунків у них народилися двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . У Державному реєстрі актів цивільного стану громадян шодо активних записів про народження дітей зазначено запис про позивача, як батька дітей, відповідно до ст. 126 СК України за заявою батька та матері про визнання батьківства. Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 01.03.2018 у справі № 629/4498/18 стягнено із відповідача на користь позивача на утримання дітей аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 930 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення кожної дитини повноліття. Станом на 01.09.2025 розмір заборгованості по стягненню аліментів у виконавчому провадженні № [NUMBER] за період 01.02.2022 по 31.08.2025 склала 78782,50 грн. Згідно повідомлення Лозівського РВП ГУНП у Харківській області від 09.10.2025 відповідач перетнув державний кордон України 02.08.2019 та з того часу до України не повертався, мешкає на території рф. З моменту виїзду за кордон відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не підтримує стосунки з дітьми. Згідно довідки Лозівського центру професійної освіти Харківської області № 334 від 17.09.2025 син [PERSON] навчається у вказаному навчальному закладі з 01.09.2024 по 27.06.202 на денній бюджетній формі навчання. Згідно рішення виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області № 1656 від 11.11.2025 позивачці та дітям відмовлено в оформленні приватної власності на житло у зв`язку з тим, що немає згоди відповідача, як батька неповнолітнього [PERSON] , на участь у приватизації. Відтак, відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується з нею, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. З 2019 року і по цей час відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, тоді як позивач повністю самостійно утримує та виховує свою неповнолітню дитину. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомив. Представники третіх осіб у судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, не заперечували проти позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували в фактичних шлюбних відносинах, мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 01.03.2018, з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі по 930 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення кожної дитини повноліття. Згідно з довідкою Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 12.09.2025, станом на 01.09.2025 наявна заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на утримання дітей за період з 01.02.2022 по 31.08.2025 у розмірі 78782,50 грн. Позивачка [PERSON] разом з повнолітньою донькою [PERSON] та неповнолітнім сином [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] працює молодшою медичною сестрою в Комунальному підприємстві «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради», має постійний дохід, забезпечує потреби дітей в повному обсязі, створює належні умови для проживання та виховання сина [PERSON] . [PERSON] навчається у Лозівському центрі професійної освіти Харківської області на другому курсі в групі № 36 за професією «Штукатур. Лицювальник-плиточник. Маляр». Успіхами [PERSON] цікавиться мати [PERSON] , підтримує [PERSON] , відразу реагує на повідомлення керівників групи, постійно контролює інформацію щодо навчального процесу дитини в закладі та виконання домашнього завдання, проявляє інтерес до успіхів дитини, Відповідно до довідки Лозівського РВП ГУНП в Харківській області від 09.10.2025 [PERSON] 02.08.2019 виїхав за межі України через пункт пропуску «Гоптівка». Також останнього було перевірено за обліками «Інформаційний портал Національної поліції», встановлено, що відносно нього винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, оскільки відносно останнього 17.04.2018 року відкрито виконавче провадження № [NUMBER] в зв`язку з заборгованістю зі сплати аліментів. [PERSON] було перевірено в соціальних мережах, встановлено, що останній має соціальну сторінку в «Одноклассники», вивченням сторінки відомо, що останній мешкає в м. Губкін Бєлгородської області рф. Згідно з рішенням виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області № 1656 від 11.11.2025 позивачці та дітям відмовлено в оформленні приватної власності на житло у зв`язку з тим, що немає згоди відповідача, як батька неповнолітнього [PERSON] , на участь у приватизації. З висновку виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, як органу опіки та піклування, вбачається наступне. За місцем проживання позивачки з дітьми створені належні умови для проживання родини, облаштовані окремі місця для сну та навчання. В наявності газо-, електро-, водопостачання. Неповнолітнього [PERSON] забезпечено одягом, взуттям, засобами особистої гігієни, продуктами харчування. В наявності засіб мобільного зв`язку, гаджет для навчання. Батько [PERSON] з дітьми не проживає, не спілкується, не сплачує аліменти на їх утримання, не надає матеріальної допомоги, жодним чином не цікавиться їх життям та здоров`ям. Зі слів бабусі [PERSON] її син [PERSON] мешкає за межами України, з донькою [PERSON] та сином [PERSON] не спілкується, не надає матеріальної підтримки. Згідно з інформацією Лозівського центру професійної освіти Харківської області від 10.11.2025, [PERSON] навчається на другому курсі в групі № 36 за професією «Штукатур. Лицювальник-плиточник. Маляр». За час навчання [PERSON] зарекомендував себе як вихований, дисциплінований здобувач освіти. Виявляє зацікавленість до навчання, є старостою групи, цікавиться обраною професією, на уроках активний, намагається бути лідером групи, активний у позаурочному житті групи, відвідує спортивні змагання. Вихованням [PERSON] займається мати [PERSON] , завжди цікавиться успіхами дитини, підтримує [PERSON] , відразу реагує на повідомлення керівників групи, постійно контролює інформацію щодо навчального процесу дитини в закладі та виконання домашнього завдання, проявляє інтерес до успіхів дитини, є активістом батьківського комітету. Батько [PERSON] у вихованні дитини участі не приймає. Відповідно до інформації Лозівського міського центру соціальних служб від 24.12.2025, фахівцями центру спільно зі спеціалістами служби у справах дітей міської ради родину [PERSON] відвідано за місцем проживання та здійснено оцінку потреб. Зі слів матері з`ясовано, що батько [PERSON] із сином не спілкується, не цікавиться його життям та здоров`ям, матеріально не підтримує, участь у вихованні [PERSON] не приймає, тривалий час проживає за межами України. Враховуючи вищезазначене, діючи в інтересах дитини, виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області як орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно дитини [PERSON] . Суд зазначає, що відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. У постанові №3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України №20 від 19 грудня 2008 року), а саме в пункті 15 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. В пункті 16 даної постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Приписами статті 165 СК України встановлено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться її життям, станом здоров`я, розвитком, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує її харчуванням, медичним доглядом, не надає матеріальної підтримки. Суду не надано жодного доказу, який би спростовував заявлені вимоги, а оскільки цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, диспозитивності та рівності сторін, виходячи з інтересів дитини, суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до його сина [PERSON] . При цьому суд звертає увагу відповідача на те, що згідно п. 1 ч. 1 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо його виховання. Відповідно до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. В такому разі, судом буде перевірено, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і ухвалить рішення відповідно до інтересів дитини (ч. 4 ст. 169 Сімейного кодексу України). Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позиваки судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved