Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом у якому посилаються на те, що [INFO] померла їхня мати [PERSON] . Після смерті матері залишилося спадкове майно, яке складається з 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , та житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивачі спадщину після смерті матері прийняли, проте оригінал правовстановлюючого документа відсутній. У зв`язку з цим звернулися до суду з вказаним позовом. Просять суд визнати за ними право власності по 1/4 на вказане спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті матері. Позивачі в судове засідання не з`явилися, у позові просили про розгляд справи без їх участі. В судове засідання представник відповідача не з`явився, надали заяву про проведення розгляду справи без участі представника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] померла мати позивачів [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про смерть та свідоцтвами про народження позивачів. Після смерті матері залишилася спадщина, яка складається з 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , який складається з: літ. А1 - житловий будинок, загальною площею 35,2 кв. м та житловою площею 13,5 кв. м; літ. Б сарай; літ. В навіс; літ. Г вбиральня; № 1-3, І - надвірні споруди, та житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] та складається з: літ. А1 - житловий будинок, загальною площею 72,5 кв. м та житловою площею 54,1 кв. м; літ. Б1 літня кухня; літ. В сарай; літ. Г вбиральня; № 1-3, І - надвірні споруди, належної спадкодавцю на підставі договору купівлі продажу від 10.12.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори за реєстровим № 4202. Право власності померлої на вказане майно підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину, виданого Кілійською районною державною нотаріальною конторою 31.01.2006, реєстр. № 369, зареєстроване Кілійським КП «РБТІ та РОН» в реєстраційній книзі №2, сторінка 344, реєстраційний № 191, та свідоцтвом про право на спадщину, виданого Кілійською районною державною нотаріальною конторою 24.10.1987, реєстр. № 2027, зареєстроване Вилківським МБТІ в реєстраційній книзі №8, сторінка 121, реєстраційний № 121. Встановлено, що після смерті спадкодавиці спадкова справа не заводилася, що підтверджено інформаційними довідками зі спадкового реєстру. Позивачі є єдиними спадкоємцем першої черги за законом, які спадщину прийняли, оскільки проживали зі спадкодавицею за однією адресою на час її смерті Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності. Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин. Згідно ч.1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. У відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи той факт, що позивачі спадщину після смерті матері прийняли, є спадкоємцями за законом першої черги, вищенаведене спадкове майно дійсно належало спадкодавцю, відтак право позивачів підлягає захисту в судовому порядку, шляхом визнання за ними права власності в порядку спадкування за законом на вказане спадкове майно. Обраний спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. На підставі викладеного,

Outcome: approved