Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю Озерне 2024звернулося в Новомиргородський районний суд Кіровоградської області із позовом до [PERSON] , третя особа: Новомиргородська міська рада Кіровоградської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи тим, що відповідачзареєстрований, проте не проживаєв кімнаті [ADDRESS] у належному позивачу будівлі-гуртожитку за адресою: [ADDRESS] ,вже понад двадцяти чотирьох років без поважних причин, однак залишається зареєстрованим в ньому, а це перешкоджає його власнику розпоряджатися на власний розсуд належним йому майном. В судове засідання представник позивача Підлубний В.В. не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, подав до суду письмову заяву, в якій просив суд справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує і просив задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник третьої особи Новомиргородськоїміської ради Кіровоградської області, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується оголошенням, які розміщені на офіційному веб-сайті Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 02.12.2025 року, від 15.01.2026 року, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надіслав. Отже, за вищевказаних обставин у відповідності до ст. 130 ЦПК [PERSON] про час та місце розгляду у справіповідомленийналежним чином. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України: суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності сторін та зі згоди позивача, ухвалити рішення при заочному розгляді справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими підставами. ТОВ Озерне 2024 є власником будівлі гуртожитку по [ADDRESS] , що підтверджується копією договором купівлі-продажу, посвідчений 03 жовтня 2024 року приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу Кіровоградської області Забуранною О.В., зареєстрований у реєстрі за №1384, придбало у Мале підприємство ГАФСА нерухоме майно, а саме будівлю-гуртожиток, що розташована за адресоюпо [ADDRESS] загальною площею 4297,3 кв.м. Право власності на вищевказану будівлю гуртожиток зареєстровано 03.10.2024р. у Державному реєстрі речових прав, що підтверджується копією Витягу із ДРРП,з датою формування витягу - 03.10.2024р., індексним номером 397776305, реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 3014511935060, номером відомостей про речове право 56957721. Згідно з актом обстеження, що складений 09 квітня 2025 рок, депутатом Новомиргородської міської ради Лучко О.Ю. за участю свідків, [PERSON] [PERSON] , в ході обстеження будівлі колишнього гуртожитку шахти [INFO] за адресоюпо [ADDRESS] було встановлено, що з кінця 2000 року і по 09 квітня 2025 року ніхто не проживає і не проживав, відповідно [PERSON] не проживає у будівлі-гуртожитку за адресоюпо [ADDRESS] починаючи з кінця 2000 року і по 09 квітня 2025 року. Згідно відповіді на запит Новомиргородської міської ради Кіровоградської області № 525 від 26.11.2025 року, та довідки про реєстрацію місця проживання/перебування особи Новомиргородського сектору ЦПМУ ДМС від 26.11.2025 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 04.01.2001 року по теперішній час. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 15 Цивільний кодекс України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст.72Житлового КодексуУкраїни визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Виходячи з положень ст.150Житлового кодексуУкраїни та ст.383Цивільного кодексуУкраїни власник житла має право використовувати його для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Частиною 2 статті 405ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.391ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла; і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї; колишніми членами його сім`ї; а також членами сім`ї колишнього власника житла. Таким чином, відповідач втратив право на користування житловою кімнатою, що належить позивачу, отже є підстави визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved