Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

ТОВ "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП" звернулося до суду з позовом, в якому вказує, що 25.12.2024 між ТОВ "ФК "Майбіз" та [PERSON] укладено договір про надання кредиту № ДП 0009744, умовами якого встановлено, що кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 2000,00 грн, строком на 98 днів, із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,9 % які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 30% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 600,00 грн. Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання (введення) позичальником одноразового ідентифікатора - I184Но1k, що був надісланий на вказаний відповідачем номер телефону - [NUMBER], у порядку визначеному ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію". Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін. Кредитодавець на виконання умов кредитного договору № ДП 0009744 від 25.12.2024, виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 2000,00 грн, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] , за посередництвом платіжної установи ТОВ "ПрофітГід" (PSP Platon). Враховуючи умови договору кредиту № ДП 0009744 від 25.12.2024, додаткової угоди та здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту, заборгованість останнього за договором кредиту складає 4364,00 грн, зокрема: 2000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1764,00 грн - сума заборгованості за процентами; 600,00 грн - сума заборгованості за комісією. Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основної суми боргу за договором кредиту, заборгованості за процентами та інших нарахувань - не виконав ні перед кредитодавцем (первісним кредитором), ні перед позивачем (фактором) - ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП», що набуло право вимоги за договором кредиту № ДП 0009744 на підставі договору факторингу. ТОВ "ФК «Майбіз" та ТОВ "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП" уклали договір факторингу №14/10/25 від 14.10.2025, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором кредиту № ДП 0009744 від 25.12.2024. Відповідно до реєстру прав вимог № 14/10/25 від 14.10.2025 - кредитодавець (клієнт) відступив позивачу (фактору) право вимоги заборгованостей до боржників на умовах передбачених договором факторингу № 14/10/25 від 14.10.2025 в тому числі до відповідача в сумі 4364,00 грн, з яких 2000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1764,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 600,00 грн - сума заборгованості за комісією, 0 грн - сума заборгованості за пенею/неустойкою, 0 грн - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. Просить витребувати із АТ БК "Приватбанк" інформацію, стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за договором кредиту № ДП 0009744 в розмірі 4364,00 грн, з яких: 2000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1764,00 грн - сума заборгованості за процентами; 600,00 грн - сума заборгованості за комісією, та понесені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 26.12.2025 справу прийнято до свого провадження суддею Іванцем В.Д. та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім цього, відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Крім того, витребувано із АТ КБ "Приватбанк" інформацію. Відповідач [PERSON] про розгляд справи був належно повідомлений в силу приписів п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відзиву до суду не подав. Так, згідно з відповіддю з відділу обліку та моніторингу інформації про зареєстроване місце проживання УДМС у Вінницькій області від 24.12.2025 та відділу "ЦНАП" Гніванської міської ради Вінницького району Вінницької області від 25.12.2025 № 09.03-16/120 [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На зазначену адресу рекомендованим листом скеровано копію ухвали Тиврівського районного суду Вінницької області про відкриття провадження у справі. Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (Ф.119) до суду повернулось 08.01.2026 із відміткою - "Адресат відсутній". Іншої адреси відповідач суду не повідомляв. 13.01.2026 до суду надійшла витребувана із АТ КБ "Приватбанк" інформація. Оскільки Тиврівським районним судом Вінницької області не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. У зв`язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Судом установлено, що 25.12.2024 [PERSON] уклав з ТОВ "ФК "Майбіз" договір про надання кредиту № ДП 0009744 (а.с.11-14). Відповідно до умов договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі: Загальний розмір кредиту: 2000,00 грн, на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та Правила надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «ФК «МАЙБІЗ» https://bit.ly/4c20aiw (п.1). Тип кредиту: кредит (п.2). Строк, на який надається кредит: 112 (днів) (п.3). Порядок та умови надання кредиту: кредитодавець надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки позичальника, реквізити якої надані позичальником кредитодавцю з метою отримання кредиту протягом двох банківських днів з дня підписання цього договору. У випадку, якщо кредитодавець здійснює перерахунок коштів не у день укладання договору, а у наступні календарні дні, графік платежів підлягає коригуванню шляхом зміщення дати повернення кредиту, враховуючи строк кредиту (кількість днів), зазначений в цьому договорі, відлік якого в даному випадку починається з моменту надання коштів. Новий графік платежів розміщується кредитодавцем в Особистому кабінеті. Кредит вважається наданим в день перерахування кредитодавцем суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно даного пункту договору (п.4). Тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: процента ставка становить 0,9 % за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.3 цього договору (п.5). Комісія за надання кредиту становить: 600,00 грн, яка нараховується одноразово в день підписання цього договору, за ставкою 30% від суми наданого кредиту та погашається позичальником відповідно до графіку платежів додаток №1 до цього договору. Протягом всього строку дії договору комісія не може бути збільшена кредитодавцем. Нарахування комісії за надання кредиту є правом кредитодавця, а не його обов`язком. Кредитодавець, без погодження з позичальником, може на свій розсуд зменшити нарахування комісії за видачу кредиту (п.10). Орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом розраховується кредитодавцем у відповідності до правил розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки, затвердженої Постановою Правління Національного банку України 11.02.2021 за № 16 та становить 14949,87 річних та визначається у Графіку платежів Додаток №1 до цього Договору, та є невід`ємною частиною цього договору (а.13). Орієнтовна загальна вартість кредиту складається із розміру суми кредиту, тобто суми коштів, яка надана позичальнику згідно цього договору та загальних витрат за договором, тобто витрати позичальника, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням суми кредиту, включаючи проценти за користування та комісію за наданням кредиту, які сплачуються позичальником згідно умов цього договору та графіку платежів, та становить 3737,08 гривень (п.14). Крім того, сторони погодили графік платежів, що є додатком № 1 до кредитного договору № ДП 0009744 від 25.12.2024 (а.с.22). Кредитний договір № ДП 0009744 від 25.12.2024, додаток № 1 до кредитного договору № ДП 0009744 від 25.12.2024 - підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) - I184Но1k, що також стверджується довідкою про ідентифікацію (а.с.23). ТОВ "ФК "Майбіз" свої зобов`язання за договором виконало, а саме надало відповідачу [PERSON] кредит у сумі 2000,00 грн, що стверджується квитанцією №43513-43045-55594 (а.с.24-25) та витребуваною з АТ КБ "Приватбанк" інформацією, відповідно до якої банк повідомляє, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] (а.с.59) та випискою за договором № б/н за період з 25.12.2024-28.12.2024, яка містить зарахування 25.12.2024 грошових коштів у розмірі 2000,00 грн (а.с.60). 14.10.2025 між ТОВ "ФК "Майбіз" та ТОВ "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП" укладено договір факторингу № 14/10/25 (а.с.26звотор-30), відповідно до умов якого ТОВ "ФК "Майбіз" передає (відступає) ТОВ "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП" приймає належні ТОВ "ФК "Майбіз" права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру прав вимог №14/10/25 від 14.10.2025 до договору факторингу № 14/10/25 від 14.10.2025 (а.с.34-35), ТОВ "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП" набуло права грошової вимоги до відповідача за договором № ДП 0009744 від 25.12.2024 у сумі 4364,00 грн., з яких: 2000,00 грн - сума заборгованості за тілом; 1764,00 грн - сума заборгованості за процентами за користування, 600,00 грн - комісія за надання позики, що також стверджується розрахунком суми заборгованості ТОВ "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП" (а.с.5-6). До цього часу зобов`язання не виконано. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи положення вказаних статей, ТОВ "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП"є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем [PERSON] . У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальними принципами цивільного судочинства змагальності та диспозитивності (статті 12, 13 ЦПК України) сторони є рівними у своїх правах щодо подання доказів та вільними у виборі способів доказування. Водночас суд зазначає, що [PERSON] відзиву на позовну заяву, яка розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження (пункт 1 частини першої статті 274 ЦПК України), не подав, як і жодних доказів на спростування факту укладення договору, використання кредитних коштів чи розміру заборгованості. Разом з тим подані позивачем докази підтверджують, що [PERSON] уклав договір про надання кредиту № ДП 0009744 від 25.12.2024,отримав кредит, користувався кредитними коштами й допустив прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до п. 10 договору про надання кредиту № ДП 0009744 від 25.12.2024 передбачена комісія за надання кредиту, яка становить 600 грн, та яка нараховується одноразово в день підписання цього договору, за ставкою 30% від суми наданого кредиту та погашається позичальником відповідно до графіку платежів додаток №1 до цього договору. Нарахування комісії за надання кредиту є правом кредитодавця, а не його обов`язком. Кредитодавець, без погодження з позичальником, може на свій розсуд зменшити нарахування комісії за видачу кредиту [PERSON] погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Без реєстрації відповідача на сайті Товариства, без створення особистого кабінету, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, без подання заявки на отримання кредитних коштів, кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Тому укладення кредитного договору відповідало внутрішній волі відповідача. Крім того, відповідно до довідки виданої первісним кредитором від 10.12.2025 №1012-177 (а.с.23зворот) перерахування коштів здійснюється у безготівковій формі на банківську платіжну картку фізичної особи в порядку та на підставі Договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-922 від 19.03.2024, який укладений між Компанією/ТОВ "ПрофітГід" (PSP Platon) та ТОВ "ФК "Майбіз". Саме через ТОВ "ПрофітГід" первісний кредитор здійснював переказ кредитних коштів позичальнику, що підтверджується квитанцією (а.с.24). Отже, комісія за видачу кредиту в сумі 600 грн була узгоджена з відповідачем та нарахована кредитодавцем за видачу кредиту - оплату за супутню послугу на користь кредитного посередника ТОВ "ПрофітГід" (PSP Platon), що підтверджується наданими позивачем доказами. Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком щодо суми заборгованості, яка становить 4364 грн та складається з: 2000,00 грн - тіло кредиту; 1764,00 грн - сума заборгованості за процентами (нараховані за 98 днів користування кредитом, у межах строку дії договору); 600,00 грн - сума заборгованості за комісією Оскільки [PERSON] в добровільному порядку не виконував свої зобов`язання перед товариством, що є істотним порушенням договору, внаслідок якого позивач позбавлений можливості отримати суму кредиту, відсотків за користування кредитними коштами, на що розраховував при укладенні договору, а тому суд вважає, що даний позов є обґрунтований та доведений належними доказами, тому підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення витрат на оплату витрат на правничу допомогу в сумі 4500,00 грн, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1-5 ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також, чи була їх сума обґрунтованою. (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП" та адвокатом Ткаченко Ю.О. 22.08.2025 укладений договір про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ (а.с.36-38). До позову додано витяг з акту № 2-ДІЛ від 01.12.2025 приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги №22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025 (а.с.39), акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги (а.с.39зворот-40), платіжна інструкція кредитового переказу коштів від 11.12.2025 № 579936562.1 (а.с.41). Вищенаведені документи судом можуть бути оцінені як належні та достатні у розумінні положень статей 77-80 ЦПК України, оскільки підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем ТОВ "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП" витрат на професійну правничу допомогу. Одночасно з цим, суд дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним зі складністю справи (справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику осіб, має невеликий обсяг досліджуваних доказів та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, ціни позову, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 3000,00 грн. За таких обставин суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 2500,00 грн, тим самим частково задовольнивши дану вимогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн, всього стягнути судових витрат 4922,40 грн (2500,00+2422,40).

Outcome: approved