Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Харкова до [PERSON] та [PERSON] з позов, в якому остання просить солідарно стягнути з відповідачів суму боргу у розмірі 185 288,25 грн., інфляційні нарахування на суму боргу в розмірі 50 213,28 грн., три проценти річних в розмірі 14 513,46 грн., пеню в розмірі 112 513,48 грн., а всього 362 529,07 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачем та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до якого позивач передала суму грошових коштів у розмірі 328 080 грн.,що на час укладення договору становило суму еквівалентну 12 000 доларів США за курсом НБУ. Крім того, між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки, відповідно до якого [PERSON] поручилася перед позивачем за виконання [PERSON] зобов`язань за договором позики. У свою чергу [PERSON] частково повернув позику, станом на 16.04.2025 позивачу не повернута сума боргу, еквівалентна 4 500 доларів США за курсом НБУ, які відповідачі повинні були повернути до 05.09.2022. Крім того, позивачем нараховані інфляційні втрати, 3% річних та пеня на суму боргу. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 21.04.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 22.09.2025 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явилася, повідомлялася належним чином. Просила розгляд справи проводити за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала. У судове засідання відповідачі повторно не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися своєчасно та належним чином. Про причини неявки суду не повідомили, відзиву на позовну заяву не надали, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за їх відсутності не подали. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ухвали суду від 16 лютого 2026 року, враховуючи наявність в матеріалах справи достатніх даних про права і взаємовідносини сторін та належне повідомлення відповідачки про дату, час і місце судового засідання, суд вирішує слухати справу за відсутності сторін, та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 04.06.2021 між [PERSON] (Позикодавець) та [PERSON] (Позичальник) укладений договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Канавець С.В., зареєстрованого в реєстрі № 189. Відповідно до умов договору позики [PERSON] , як позикодавець передала, а [PERSON] прийняв суму грошей, та як позичальник зобов?язується повернути позикодавцеві своєчасно у срок, в повному обсязі та в порядку, записаному в цьому договорі. [PERSON] передала, а [PERSON] прийняв суму грошей у національній валюті України у розмірі 328 080 (триста двадцять вісім тисяч вісімдесят) гривень, що на час укладення договору становить суму еквівалентну 12000 $ (дванадцять тисяч доларів) Сполучених Штатів Америки за курсом Національного Банку України на день укладення договору, та зобов?язується повернути борг повністю у сумі та в срок до п?ятого вересня дві тисячі двадцять другого року. Сторонами договору досягнуто згоди, що повернення суми грошей буде здійснюватися позичальником [PERSON] таким чином: перша частина повернення суми грошей у гривні, що має бути сумою еквівалентною 2000$ (дві тисячі) доларів Сполучених Штатів Америки за курсом Національного Банку України на день повернення позикодавцю [PERSON] , буде повернута до 04 грудня 2021 року; друга частина повернення суми грошей у гривні, що має бути сумою еквівалентною 5000$ (п?ять тисячі) доларів Сполучених Штатів Америки за курсом Національного Банку України на день повернення позикодавцю [PERSON] буде повернута до 04 травня 2022 року; третя частина повернення суми грошей у гривні, що має бути сумою еквівалентною 5000$ (п?ять тисячі) доларів Сполучених Штатів Америки за курсом Національного Банку України на день повернення позикодавцю [PERSON] , буде повернута до 05 вересня 2022 року. Вся ця сума грошей, що вказана вище, отримана [PERSON] у борг в повному обсязі, ще до підписання цього договору (п. 1). Повернення грошей повинно бути зроблено позичальником [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що є місцем проживання позикодавця [PERSON] , або за будь-якої іншою адресою, вказаною позикодавцем та доведеною у письмовій формі до позичальника. Повне повернення грошей, що відбуватиметься частинами як вказано вище у цьому договорі, має бути здійснено у національній валюті України - гривні, та бути еквівалентним сумі, що отримано, у розмірі боргу 12000 $ (дванадцять тисяч) доларів Сполучених татів Америки за курсом НБУ на день повернення грошових коштів (п. 2). При поверненні суми грошей, позикодавець [PERSON] має видати відповідачу відповідну розписку в погашення борг позичальнику [PERSON] . Наявність примірника договору у позичальника підтверджує виконання свого обов`язку перед позикодавцем з погашення грошового зобов`язання в повному обсязі (п. 3). На виконання зобов`язань з повного повернення грошових коштів, в якості забезпечення зобов`язань позичальника [PERSON] по договору позики, сторони домовилися про укладення договору поруки між [PERSON] та [PERSON] , договір посвідчений приватним нотаріусом Канавець С.В. від 04 червня 2021 року (п. 5). 04.06.2021 між [PERSON] та [PERSON] укладений договір поруки, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Канавець С.В., зареєстрованого в реєстрі № 193. Відповідно до умов договору поруки Поручитель [PERSON] , поручається перед кредитором [PERSON] , за виконання [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зобов?язань за договором позики, як позичальником, укладеного та посвідченого 04 червня 2021 року приватним нотаріусом Канавець С.В. за реєстровим № 189. За умовами наведеного договору позики. позичальник [PERSON] отримав у борг сумму грошей у розмірі 328080 (триста двадцять вісім тисяч вісімдесят) гривень, що на час укладення договору становить суму еквівалентну 12000 $ (дванадцять тисяч доларів) Сполучених Штатів Америки за курсом Національного Банку України на день укладення договору, та зобов?язується повернути борг повністю у сумі та в строк до п?ятого вересня дві тисячі двадцять другого року. Сторонами договору позики було досягнуго згоди, що повернення суми грошей буде здійснюватися позичальником [PERSON] таким чином: перша частина повернення суми грошей у гривні, що має бути сумою еквівалентною 2000$ (дві тисячі) доларів Сполучених Штатів Америки за курсом Національного Банку України на день повернення позикодавцю [PERSON] . буде повернута до 04 грудня 2021 року: друга частина повернення суми грошей у гривні, що має бути сумою еквівалентною 5000$ (п?ять тисячі) доларів Сполучених Штатів Америки за курсом Національного Банку України на день повернення позикодавцю [PERSON] буде повернута до 04 травня 2022 року; третя частина повернення суми грошей у гривні, що має бути сумою еквівалентною 5000$ (п?ять тисячі) доларів Сполучених Штатів Америки за курсом Національного Банку України на день повернення позикодавцю [PERSON] , буде повернута до 05 вересня 2022 року. Сплата процентів за користування позикою відсутня (п. 1). Поручитель зобов?язується у разі невиконання та/або порушення позичальником [PERSON] своїх зобов?язань перед [PERSON] - погасити в повній мірі всю суму грошей по договору позики, а саме саму суму грошей, пеню, та інші платежі, передбачені договором позики (п. 2). Поручитель [PERSON] зобов?язується відповідати перед [PERSON] всіма своїми грошовими коштами та всім своїм майном (п. 3). [PERSON] зобов?язується письмово повідомити невиконання [PERSON] своїх зобов?язань (п. 4). У випадку невиконання зобов`язань по договору позики та цьому договору поруки, [PERSON] та [PERSON] відповідають перед [PERSON] , як солідарні боржники. У разі невиконання поручителем своїх зобов`язань за цтм договором, останній має сплачувати [PERSON] пеню за кожний день прострочення виконання зобов`язань, яка обчислюється в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла на період за який провадиться стягнення від суми невиконання зобов`язання (п. 5). [PERSON] 12.08.2024 на адресу [PERSON] та [PERSON] направлено вимогу щодо погашення заборгованості від 11.08.2024, що підтверджується описами вкладеннями та квитанціями АТ «УКРПОШТА». Згідно з п.1 ч. 2 ст.11 Цивільного Кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно зі ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частини 1-2 ст. 625 ЦК України передбачають, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками ( ст. 1046 ЦК України). Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] та [PERSON] підписали договір позики власноручними підписами, чим [PERSON] підтвердив свою згоду на укладення договору та з усіма його умовами, що підтверджує факт досягнення сторонами згоди щодо істотних умов правочинів, як того вимагають положення статті 638 ЦК України. Також, договір нотаріально посвідчений. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до умов договору позику [PERSON] передала, а [PERSON] прийняв суму грошей у розмірі 328 080 (триста двадцять вісім тисяч вісімдесят) гривень, що на час укладення договору становить суму еквівалентну 12000 $ (дванадцять тисяч доларів) Сполучених Штатів Америки за курсом Національного Банку України на день укладення договору. У свою чергу, відповідно до договору позики [PERSON] зобов?язувався повернути борг повністю у сумі та в срок до п?ятого вересня дві тисячі двадцять другого року. Відповідно до позиції, викладеної Верховним Судом в постанові від 20.03.2023 у справі №724/569/20, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім, оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг. Отже, у разі пред`явлення позову про стягнення боргу за договором позики позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України, суд повинен установити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. Таким чином, досліджуючи боргові розписки чи інші письмові документи, суд для визначення факту укладення договору повинен виявляти справжню правову природу правовідносин сторін незалежно від найменування документа та, залежно від установлених результатів, зробити відповідні правові висновки. До аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18). Статтею 545 ЦК України визначено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. [PERSON] підтвердив виконання зобов`язання [PERSON] щодо передання йому грошових коштів у договорі позики, а саме в п. 1, що підтверджується його власноручним підписом. Отже, укладений між [PERSON] та [PERSON] письмового договору позики підтверджує не лише факт укладення такого договору, а й факт передачі позикодавцем позичальнику грошових коштів в розмірі 328 080 грн. У свою чергу, позивач вказує, що [PERSON] частково повернув позику, а саме 11.08.2024 повернув суму, еквівалентну 6 500 доларів США за курсом НБУ та після 11.08.2024 повернув суму, еквівалентну 1 000 доларів США за курсом НБУ. А тому не повернута сума позики складає 4 500 доларів США за курсом НБУ. [PERSON] свої зобов`язання за договором позики у повному обсязі не виконав, грошові кошти у визначений договором позики строк (до 05.09.2022) не повернув. Таким чином позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики від 04.06.2021 у розмірі 185 288,85 грн. підлягають задоволення. Разом з тим позивач заявив позовні вимоги щодо солідарного стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за договором позики, оскільки [PERSON] виступає поручителем за договором позики. Відповідно до вимог статті 546 ЦК України порука є одним із видів забезпечення виконання зобов`язання. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України). За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку та поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України). Частинами першою, другою статті 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Так, 04.06.2021 між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір поруки, який підписаний власноручними підписами сторін та нотаріально посвідчений. Відповідно до якого [PERSON] зобов?язалася у разі невиконання та/або порушення позичальником [PERSON] своїх зобов?язань перед [PERSON] - погасити в повній мірі всю суму грошей по договору позики, а саме суму грошей, пеню, та інші платежі, передбачені договором позики. Таким чином, вимоги до [PERSON] , як до поручителя, за договором поруки, укладеного 04.06.2021 також підлягають задоволенню, оскільки поручитель поручилися перед позикодавцем боржника за виконання ним свого обов`язку та солідарно відповідає перед позикодавцем за порушення зобов`язання боржником. Водночас, позивач просить також стягнути з відповідачів інфляційні нарахування на суму боргу в розмірі 50 213,28 грн., три проценти річних в розмірі 14 513,46 грн., пеню в розмірі 112 513,48 грн., які нараховані після 05.09.2022. Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжено і такий діє по даний час. Пунктом 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином пеня, 3% річних, а також інфляційні втрати не підлягають до стягнення з відповідачів на користь позивача, оскільки такі нарахування здійснені під час дії воєнного стану та відповідно підлягають списанню, а тому позовні вимогу в цій частині не підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з чим з відповідачів на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 852,89 грн. (3 625,29 грн. Х 51,11% задоволених вимог). На підставі викладеного,

Outcome: partial