Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суд з вказаним позовом та відповідно до змісту позовних вимог просить стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суми сплаченого майнового відшкодування в розмірі 68050,73 грн та судові витрати в розмірі 3028,00 грн. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 18.01.2024 року в м. Житомирі по вул. Покровській в напрямку вул. Домбровського відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Opel Zafira р.н. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , та автомобіля Ford Fiesta р.н. [NUMBER] , яким керувала водійка [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль Ford Fiesta р.н. [NUMBER] та завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Богунського районного суду м. Житомир від 05.06.2024 року у справі № 295/1539/24, ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] ПДР України. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з чим потерпіла сторона звернулася до Моторно (транспортного) страхового бюро України із заявою про відшкодування шкоди заподіяної пошкодженням транспортного засобу Ford Fiesta р.н. [NUMBER] та надала всі необхідні документи, в тому числі і заяву про виплату відшкодування. Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило розгляд вказаного випадку, визначило розмір заподіяного збитку та здійснило на користь потерпілої особи регламентну виплату у розмірі 64880,73 грн. Загальний розмір витрат Моторного (транспортного) страхового бюро України з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди, які підлягають відшкодуванню складає 68050,73 грн. З огляду на викладене, а також в зв`язку із невідшкодуванням збитків відповідачем в добровільному порядку, позивач звертається із даним позовом до суду та просить задовольнити його вимоги повністю. Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача подав до суду клопотання в якому просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, заявлені позовні вимоги підтимує та просить задовольнити (а.с.38-39). Відповідач подав до суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, заявлені позовні вимоги визнає (а.с.41). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що постановою Богунського районного суду м. Житомира від 05.06.2024 у справі №295/1539/24 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та за закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення (а.с.8-10). Згідно постанови суду 18.01.2024 о 09 год 15 хв, [PERSON] у м. Житомирі на перехресті вулиць Покровська-Л. Українки, біля буд. 44, керуючи т/з Opel Zafira, реєстраційний номер [NUMBER] рухався по вул. Покровській в напрямку вул. Домбровського, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з т/з Ford Fiesta, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , яка рухалась по [ADDRESS] зі сторони вул. Домбровського та на перехресті здійснювала поворот ліворуч на вул. Л. Українки. В результаті чого, автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Житомирського апеляційного суду від 30.09.2024 року у справі №295/1539/24 апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а постанов у Богунського районного суду м. Житомира від 05 червня 2024 року без змін (а.с.11-12). Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність потерпілої [PERSON] була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.7 зворот). Власником транспортного засобу Ford Fiesta р.н. [NUMBER] є [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.7). 21.10.2024 власник транспортного засобу Ford Fiesta р.н. [NUMBER] [PERSON] на виконання вимог ст. 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.6). Також 21.10.2024 року [PERSON] на виконання вимог ст. 35 та п.41.1 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою в якій просив здійснити відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с.22). Згідно Звіту №2024_11_08_109486_zvit про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Ford Fiesta р.н. [NUMBER] становить 72752,75 грн. (а.с.14). Позивач виконуючи вимоги ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", на підставі наказу (а.с.23), прийняв рішення про відшкодування шкоди [PERSON] в загальному розмірі 64880,73 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №943605 від 02.12.2024 (а.с.25). Також позивачем були понесені додаткові витрати на оплату експерта в сумі 3170,00, що підтверджується платіжною інструкцією №943409 від 27.11.2024 (а.с.25). Відповідно до ст. 4 ЦПК України та ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням вказаних норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. п. 39.1, 39.2.1 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, що діяла на момент ДТП), Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодування на умовах, передбачених зазначеним цим Законом. Статтею 25 Закону України «Про страхування» (чинному на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди. Стаття 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що відшкодовується шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Згідно з п. п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 ст.1 цього Закону, та майну, яке знаходиться в такому транспортному засобі. Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до статті 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України та статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Як роз`яснено у п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України. У відповідності до положень п. п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Отже, Законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу. Оскільки встановлено, що МТСБУ відшкодувало шкоду, завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 64880,73 грн та понесло витрати на залучення аварійного експерта в розмірі 3170,00 грн, суд приходить до висновку, що вказана сума, відповідно до ст. 1191 ЦК України та п.38.2.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підлягає стягненню з відповідача на користь МТСБУ. Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги, на підставі статей 141 та 142 Цивільного процесуального кодексу України, з нього на користь позивача у якості відшкодування судових витрат підлягає стягненню грошові кошти у розмірі 1514 грн. (50% судового збору, сплаченого за подання позовної заяви), при цьому інші 50% судового збору (1514 грн.) підлягають поверненню позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного та

Outcome: approved