Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-18 00:00:00

ПАТ "Укргазбанк" звернулося до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2021/ОВР/422-000197 від 08.06.2021. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, підписавши 08.06.2021 Заяву-Договір № 2021/І_С/422-000530 до Правил (договірні умови) надання банківських послуг за картковими продуктами (Договір про приєднання) з наданням згоди на те, що така заява разом з Правилами (договірні умови) надання банківських послуг за картковими продуктами, кредитним договором № 2021/ОВР/422-000197 від 08.06.2021, інформацією про сукупну вартість кредиту та Тарифи складає між ним та банком договір комплексного банківського обслуговування (Договір). На виконання умов Заяви-Договору №2021/І_С/422-000530 Банк відкрив Позичальнику картковий рахунок у національній валюті, платіжну картку (зазначену Картку і ПІН-конверт у непошкодженому стані клієнт отримав, що підтверджується його особистим підписом) та видав кредит. Відповідно до Програми кредитування пакет «Домовичок» (п. 4 Умови споживчого кредитування ЗаявиДоговору №2021/І_С/422-000530) Банк встановив Позичальнику орієнтовну суму кредиту у розмірі 10000,00 грн, можлива сума до 300000,00 грн, строк кредитування: 12 місяців, із сплатою відсотків: пільговий період 30 днів, процентна ставка: 36% (отримувачі пенсій та соцвиплат), інші 42% річних, процентна ставка на прострочену заборгованість: 48% . Комісія за видачу коштів: 4%. Реальна процентна ставка: 55,75%. У відповідності до п.п. 6.13.-6.14.1. Правил відповідач зобов`язаний погашати заборгованість за нарахованими процентами за користування Дозволеним овердрафтом щомісяця до дати, встановленої обраною Програмою кредитування, в день закінчення строку дії Дозволеного овердрафту, а також в день дострокового припинення дії Дозволеного овердрафту у випадках, визначених цими Правилами. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 01.12.2025 має заборгованість в розмірі 33169,15 грн, яка складається з: 10626,36 грн - заборгованість за кредитом поточна; 12682,46 грн - заборгованість за кредитом прострочена; 414,40 грн - заборгованість за відсотками поточна; 9445,93 грн - заборгованість за відсотками прострочена. Позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № 2021/ОВР/422-000197 від 08.06.2021 в розмірі 33169,15 грн, а також стягнути понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач в судові засідання 02.02.2026 та 19.02.2026 не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належно шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації. Судові повістки повернуті до суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні ... відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Отже, [PERSON] є належно повідомленим про час та місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзив на позовну заяву не надав. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 22.12.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 08.01.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 19.02.2026 постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що 08.06.2021 [PERSON] приєднався до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АБ «УКРГАЗБАНК» шляхом підписання заяви-договору № 2021/І_С/422-000530 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с.200-203). Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу кредит за програмою кредитування "Домовичок" на таких умовах: відкриття відповідачу рахунку у національній валюті України, видача платіжної картки, надання кредиту в національній валюті шляхом встановлення ліміту на картковому рахунку на наступних умовах: орієнтована сума кредиту 10000,00 гривень, можлива сума 300000,00 гривень, строк кредитування 12 місяців, із сплатою відсотків: пільговий період 30 днів, процентна ставка: 36% річних, процентна ставка на прострочену заборгованість: 36%. Комісія за видачу коштів: 4%. Реальна процентна ставка 55,75%. Як вбачається з виписки по особовому рахунку з 08.06.2021 по 01.12.2025, [PERSON] активно користувався кредитними коштами, періодично здійснював погашення по кредиту (а.с.50-68). Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 2021/ОВР/422-000197 від 08.06.2021 заборгованість складає 33169,15 грн, з яких: 10626,36 грн - заборгованість за кредитом поточна; 12682,46 грн - заборгованість за кредитом прострочена; 414,40 грн - заборгованість за відсотками поточна; 9445,93 грн - заборгованість за відсотками прострочена (а.с. 78-80). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України. Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ПАТ "Укргазбанк"). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Крім того, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). В Заяві-Договорі № 2021/І_С/422-000530 розмір процентів зазначений. Отже, при укладенні договору між сторонами ПАТ "Укргазбанк" дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» в аспекті повідомлення споживача про зміст конкретних Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 вказано, що так як фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, а також враховуючи вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, Велика Палата Верховного Суду погоджується із висновком судів попередніх інстанцій, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Слід зазначити, що використання кредитних коштів у межах суми кредитного ліміту є передбачуваним для споживача, якому було роз`яснено умови кредитування, тому у суду не викликає сумніву щодо стягнення з відповідача 33169,15 грн простроченої та поточної заборгованості за кредитом та за процентами, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 2422,40 грн сплаченого судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved