Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та заперечень До Шевченківського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява, мотивована тим, що 05.02.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» як позикодавцем та [PERSON] як позичальником було укладено Договір Кредитної лінії (Надійний) №8239682, відповідно до умов якого було видано кредитні кошти у розмірі 10 000,00 гривень. 27.03.2025 року на підставі договору факторингу № 27/03/25 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату право грошової вимоги до відповідача. Позичальник, скориставшись коштами, свої зобов`язання щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків належним чином не виконав, внаслідок чого у нього виник борг, який позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку, а також стягнути сплачений ним судовий збір та штрафні санкції за несвоєчасну сплату боргу. Рух справи Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24.12.2025 року відкрито спрощене позовне провадження і справа призначена до судового розгляду. Справа відкладалась на 18.02.2026р. з метою належного повідомлення відповідача про судове провадження. У судове засідання позивач не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує за наявними матеріалами у справі. Відповідач у судові засідання не з`явився, причин неявки суд не повідомив, конверт, яким на адресу за місцем його реєстрації направлялися повістка та документи по справі, повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». На підставі ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Враховуючи, що належним чином сповіщений відповідач у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив на позов та заяву про відкладення судового засідання не подав, суд вважає можливим розглянути справу за наявними матеріалами у справі. Встановлені судом фактичні обставини у справі 05 лютого 2025 року між [PERSON] як позичальником та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» як позикодавцем укладено Договір кредитної лінії (Надійний), відповідно до умов якого позичальник отримав кредит у розмірі 10 000,00 грн строком на 360 днів з кінцевим терміном повернення кредиту 30.01.2026р., на наступних умовах: Денна процентна ставка фіксована, розмір процентної ставки 0,95% в день, комісія за видачу кредиту 17,25%, неустойка 500,00 грн за день, кредит надається у безготівковій формі (розділ 2.1 Договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту складає 45 925,00 грн. (п.2.2.4 Договору). Договір кредитної лінії відповідач підписав за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 27.03.2025 року на підставі договору факторингу № 27/03/25 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату право грошової вимоги до відповідача. Позичальник, скориставшись коштами, свої зобов`язання щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків належним чином не виконав, внаслідок чого у нього виник борг, який позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку, а також стягнути сплачений ним судовий збір та штрафні санкції за несвоєчасну сплату боргу. Відповідно до витягу з Додатку до вказаного договору факторингу (Реєстр боржників) за вищевказаним кредитним договором ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до відповідача у загальному розмірі суми боргу 20 726,00 грн. Згідно із розрахунком заборгованості за договором надання коштів у кредит, загальна сума боргу становить 20 726,00 грн, з врахуванням заборгованості за основною сумою боргу, заборгованості за відсотками, неустойки, комісії за надання кредиту. Норми права застосовані судом та висновки суду Відповідно до приписів ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядок, що встановлені договором. Статтею 1046 ЦК України визначено, «за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості ». Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлений термін. Статтею 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною 2 статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Проте, відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Тобто, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Отже, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним договором позики, укладеним між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] . За матеріалами справи встановлено та не спростовано відповідачем, що боржник не сплатив заборгованість за договором позики суми основної заборгованості за основною сумою боргу ані первісному, ані новому кредитору, яка підлягає стягненню з Відповідача. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Розрахунок відсотків за користування кредитом здійснений позивачем з урахуванням норм чинного законодавства та договірних умов, які не суперечать нормам та принципам цивільного права. Щодо заявлених позовних вимог в частині стягнення штрафних санкцій слід зазначити наступне. Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Разом з тим, З 24.02.2022 відповідно до ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану. 15.03.2022 Верховна Рада України прийняла Закон України за № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України, щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено новими п. 18, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення ЗУ «Про споживче кредитування» доповнено п. 6, який містить аналогічні положення. Також забороняється «збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені ч. 4 ст. 1056 ЦК України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені ч. 2 ст. 3 Закону. Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Частиною 2 розд. 2 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Отже, суд дійшов до висновку, що нарахування штрафних санкцій є безпідставним з огляду на положення ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України, щодо дії норм на період дії воєнного стану», у зв`язку з чим в цій частині позовних вимог слід відмовити. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача у пропорційному розмірі, визначеному відповідно до приписів ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial