Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-19 00:00:00

свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 22.02.2020 року сторони перебувають у шлюбі, під час якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . Причинами для розірвання шлюбу позивачка вважає те, що вони виявились людьми різних характерів та поглядів на життя, втратили почуття любові один до одного та припинили шлюбні відносини. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сім`ю, вони не можуть підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї та піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї та не ведуть спільний побут, проживають окремо. Тому їх шлюб носить формальний характер. У зв`язку із цим позивачка просить розірвати вказаний шлюб та залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивачка в судове засідання не з`явилася, 26.12.2025 року подала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, вказавши, що підтримує позовні вимоги та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причин своїх неявок він суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не вказала, що заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін (їх представників) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії « [NUMBER] , виданого 22.02.2020 року Мирноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) того ж дня. Шлюб зареєстровано вказаним органом ДРАЦС (актовий запис № 17 від 22.02.2020 року). У зв`язку з укладенням шлюбу позивачка змінила прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] » (а. с. 4). Згідно з даними свідоцтва про народження серії « [NUMBER] (актовий запис № 236 від 24.09.2000 року), виданого того ж дня Мирноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), у сторін під час шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] (а. с. 12). Згідно з ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини та позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Тому вказаний шлюб слід розірвати. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на вказані положення та висловлену позивачкою в даному позові позицію, їй слід залишити прізвище « [PERSON] ». На підставі статтей 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved