Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-17 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпра надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований між сторонами 23.08.2013 року. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 03.02.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судові засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні та просила розглядати справу за її відсутності. Також у заяві зазначила, що судові витрати просить залишити за нею та з відповідача не стягувати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Зважаючи на наявні у справі матеріали, заяви сторін та визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе розглянути справу та ухвалити рішення за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У матеріалах справи наявна копія свідоцтва про шлюб, Серії [NUMBER] , виданого 23.08.2013 року, відповідно до якої [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 23.08.2013 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Голопристанського районного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 87. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, Серії [NUMBER] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з перших днів подружнього життя у сторін була дружня сім`я, заснована на почуттях любові, поваги та вірності, однак з часом ці почуття згасли, а стосунки поступово зіпсувалися. Питання щодо розірвання шлюбу постало ще у 2021 році, проте було відтерміновано у зв`язку з початком повномасштабної війни. Певний час позивач із дитиною проживала за кордоном, що також негативно вплинуло на подружні взаємини з відповідачем. Після повернення до України сторони неодноразово намагалися зберегти сім`ю та продовжувати спільне життя заради сина, однак через діаметрально протилежні погляди на шлюб та відсутність взаєморозуміння ці спроби виявилися марними. На даний час сторони мають різні погляди на сім`ю, подружнє життя між ними остаточно не склалося через розбіжність характерів та відсутність спільних інтересів. Втрата почуття любові призвела до того, що кожен із подружжя влаштовує своє життя за власним розсудом, а прагнення до спільного майбутнього у них немає. Фактичні шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, сімейні стосунки не підтримуються. Час для примирення вичерпаний, а тому позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Вимог щодо поділу спільного майна подружжя або визначення місця проживання дитини сторонами у межах даного провадження не заявлено. Відповідач позов визнав повністю. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім`ї не відповідає волевиявленню подружжя, є неможливим та суперечить їх інтересам. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно з частиною 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно зі ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. При реєстрації шлюбу прізвище дружини не змінювалося, залишилося « [PERSON] », тому питання про відновлення дошлюбного прізвища судом не вирішується. Згідно з положеннями ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина 1 ст. 12 ЦПК України). Суд встановив обставини справи на підставі належних та достатніх доказів (ст. 76, 80, 81 ЦПК України). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ст. 141 ЦПК України. Враховуючи заяву позивача, в якій вона просить не стягувати з відповідача понесені нею витрати, та принцип диспозитивності цивільного процесу, судові витрати по сплаті судового збору слід залишити за позивачем.

Outcome: approved